Дата документу 03.11.2021 Справа № 2-о-59/2009
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 2-о-59/2009Головуючий у 1-й інстанції Яркіна С.В.
Пр. № 22-ц/807/459/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 24 листопада 2009 року у справі за заявою Прокурора Запорізького району Запорізької області в інтересах територіальної громади в особі Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, заінтересовані особи: Запорізька районна державна адміністрація, Запорізька регіональна філія ДП «Центр ДЗК при комітеті України по земельних ресурсах» про визнання спадщини відумерлою

ВСТАНОВИВ:

У травні 2009 року Прокурор Запорізького району Запорізької області в інтересах територіальної громади в особі Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в якій просив: - визнати спадщину (земельну ділянку), яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 відумерлою; - передати у власність територіальної громади с. Наталовка в особі Наталівської сільської ради 8,07 умовно кадастрових гектарів землі; - зобов`язати Державне підприємство Запорізька регіональна філія «Центр Державного земельного кадастру» зареєструвати право власності Наталівської сільської ради на земельну ділянку, визнану відумерлою після смерті гр. ОСОБА_3 .

В обґрунтування своєї заяви сторона заявника зазначала, що прокуратурою Запорізького району Запорізької області проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства України на території Запорізького району Запорізької області в частині раціонального використання земельних ресурсів, в ході якої було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який на момент своєї смерті проживав у будинку АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 8,07 умовних кадастрових гектарів з розпайованих земель колективної власності колишнього КСП «Колос». За час свого життя ОСОБА_3 заповіту не складав, тому спадкування після його смерті повинно проводитись за законом. Спадкоємці за законом до Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з часу смерті спадкодавця до теперішнього часу, майже понад 8 років, не звертались. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась.

Ухвалою суду першої інстанції від 19 травня 2009 року (а.с. 15) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24 листопада 2009 року (т.с. 1 а.с. 51-52) заяву Прокурора Запорізького району Запорізької області в інтересах територіальної громади в особі Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області задоволено.

Визнано відумерлою спадщину ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді земельної ділянки площею 8,07 умовних кадастрових гектарів з розпайованих земель колективної власності колишнього КСП «Колос», відносно якої був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 011925.

Передано у власність територіальної громади - Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області земельну ділянку площею 8,07 умовних кадастрових гектарів.

Зобов`язано Державне підприємство Запорізька регіональна філія «Центр Державного земельного кадастру» зареєструвати право власності Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на земельну ділянку площею 8,07 умовних кадастрових гектарів з розпайованих земель колективної власності колишнього КСП «Колос», визнану відумерлою після смерті ОСОБА_3 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , як особа, яка не учасником цієї справи, але суд першої інстанції вищезазначеним рішенням вирішив питання про його права, у своїй апеляційні скарзі (т.с. 1 а.с. 74-78) просив рішення суду першої інстанції скасувати.

Ухвалою апеляційного суду (т.с. 1 а.с. 86) клопотання сторони апелянта задоволено, поновлено їй строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі. Ухвалою апеляційного суду (т.с. 1 а.с. 86) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито, дану справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 1 а.с. 87). Ухвалою апеляційного суду від 28 грудня 2020 року (т.с. 1 а.с. 103) зупинено дію оскаржуваного рішення у цій справі.

Прокурор (т.с. 1 а.с. 112-129) та Наталівська сільська рада Запорізького району Запорізької області в особі її представника (т.с. 1 а.с. 148 - 197) подали апеляційному суду відзиви на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі.

Інші учасники цієї справи не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі у встановлений апеляційним судом строк та станом на час її розгляду апеляційним судом взагалі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 17 березня 2021 року (т.с. 1 а.с. 202-203), не відбувся та був відкладений в порядку задоволення клопотання представника заявника Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (т.с. 1 а.с. 135-145) адвоката Гайдук С.П., з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів Запорізького апеляційного суду. Однак, перед цим, апеляційним судом було оглянуто наданий у судовому засіданні представником апелянта оригінал державного акту на ім`я спадкодавця на право власності на землю, виданий Запорізькою районною державною адміністрацією від 09.07.2003 року, який зберігається на руках у апелянта, посвідчено апеляційним судом відповідність останньому наявної у цій справі його копії (т.с. 1 а.с. 82-83).

У травні 2021 року від Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в особі її представника надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження у цій справі з підстав того, що оскаржуваним рішенням питання про права та обов`язки останнього не вирішувалось (т.с. 1 а.с. 217-237) та клопотання про зупинення провадження у цій справі на підставі п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України у зв`язку з переглядом судового рішення у подібних правовідносинах Об`єднаною палатою Верховного Суду (т.с. 1 а.с. 240-246).

У червні 2021 року від Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в особі її представника надійшла заява (т.с. 1 а.с. 247), в якій останній просив не розглядати вищезазначене клопотання про зупинення провадження у цій справі, оскільки справа № 671/22/19 вже розглянута Об`єднаною палатою Верховного Суду (т.с. 2 а.с. 2-6).

Ухвалою, постановленою протокольно у судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, апеляційний суд залишив без розгляду через непідтримання заявником клопотання про зупинення провадження у цій справі - і ухвавлив, що клопотання про закриття апеляційного провадження у цій справі буде вирішено апеляційним судом у подальшому у нарадчій кімнаті за результатами розгляду цієї справи апеляційним судом.

У судовому засіданні 02 червня 2021 року (т.с. 2 а.с. 7-8) апеляційним судом розпочато розгляд цієї справи по суті: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення всіх учасників цієї справи, що з`явились, у тому числі представника Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області адвоката Гайдук С.П., повторно у присутності учасників цієї справи, що з`явились, оглянуто наданий представником апелянта оригінал державного акту на ім`я спадкодавця на право власності на землю, виданого Запорізькою районною державною адміністрацією від 09.07.2003 року, який зберігається на руках у апелянта, додатково посвідчено апеляційним судом відповідність останньому наявної у цій справі його копії - т.с. 1 а.с. 170, у розгляді цієї справи в порядку задоволення клопотання представника апелянта після роз`яснення їй апеляційним судом в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України її прав, а також наслідків невикористання останніх, а саме, що справа буде переглядатись апеляційним судом в межах наявних у цій справі матеріалів та доказів, оголошено перерву з урахуванням щорічної відпустки судді-доповідача (т.с. 2 а.с. 14).

У листопаді 2021 року представником апелянта апеляційному суду через канцелярію подано для долучення до матеріалів цієї справи належним чином завірену копію рішення Запорізького районного суду від 28.01.2000 року, яке набрало законної сили 08.02.2000 року, у справі ЄУН 2-92/2000 також за позовом прокурора Запорізького району в інтересах неповнолітніх, яким було позбавлено батька спадкодавця ОСОБА_3 та матір ОСОБА_4 батьківських прав відносно синів апелянта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і передано їх на піклування органів опіки та піклування Запорізького району.

У дане судове засідання повідомлені апеляційним судом апелянт ОСОБА_1 (у тому числі в порядку ст. 130 ч. 5 ЦПК України) та представники заінтересованих осіб - Запорізької районної державної адміністрації та Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при комітеті України по земельних ресурсах не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371 - 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Заярної М.А. (т.с. 1 а.с. 61-63), прокурора Токмакова О.І., представника Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області адвоката Гайдук С.П.(т.с. 1 а.с.58-59).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, додаткові пояснення всіх учасників цієї справи, що з`явились, та представника апелянта, дослідивши вищезазначене рішення суду за позовом прокурора про позбавлення спадкодавця батьківських прав відносно апелянта та передачу останнього під опіку органу опіки та піклування Запорізького району Запорізької області, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суду дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню у цій справі з таких підстав.

Так, дійсно в силу вимог ст. 1277 ЦК України в редакції 2003 року, що набрав чинності з 01.01.2004 року, уразі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Проте, в силу вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 16.01.2003 року, що набрав чинності з 01.01.2004 року, правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Однак, апеляційним судом встановлено, що матеріалами цієї справи не спростовується той факт, що ОСОБА_1 , як особа, яка не приймала участі у цій справі, але яка подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у цій справі, оскільки суд першої інстанції, на її думку, оскаржуваним рішенням у цій справі вирішив питання про його права та обов`язки, так як він є рідним сином (свідоцтво про народження, копія т.с. 1 а.с. 166) та спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть, копія т.с. 1 а.с. 165) спадкодавця батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який заповітів не складав (ст. 82 ч. 1 ЦПК України),

- він ( ОСОБА_1 ) дійсно не звертався і не міг звертатись до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини протягом 6 (шести) місяців після смерті останнього, оскільки був неповнолітнім на час смерті батька (спадкодавця) ІНФОРМАЦІЯ_5 і до досягнення повноліття ІНФОРМАЦІЯ_6 знаходився під опікою органу опіки та піклування Запорізького району Запорізької області, який й мав це робити в його інтересах, але чомусь не робив, хоча, на підставі рішенняЗапорізького районного суду від 28.01.2000 року, яке набрало законної сили 08.02.2000 року, у справі ЄУН 2-92/2000 також за позовом прокурора Запорізького району, але, на той час начеб - то, в інтересах апелянта, було позбавлено батька спадкодавця ОСОБА_3 та матір ОСОБА_4 батьківських прав відносно синів апелянта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і передано їх під піклування органів опіки та піклування Запорізького району (т.с. 2 а.с. 23), та автоматичного прийняття спадщини неповнолітнім за ЦК УРСР 1963 року на відміну від ЦК України 2003 року ще не було,

-але він ( ОСОБА_1 ) не відмовлявся від спадщини після смерті батька та прийняв останню, у тому числі у вигляді вищезазначеної земельної ділянки, що розташована на території Наталівської сільської ради Запорізького району після відкриття останньої в порядку ст. ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року шляхом вчинення дій, що свідчать про прийняття спадщини, у тому числі:

= він користувався цією земельною ділянкою, у тому числі через родича, утримував і утримує у себе оригінал правовстановлюючого документу батька на цю земельну ділянку у вигляді оригіналу державного акту на право власності на землю, виданого Запорізькою районною державною адміністрацією на ім`я батька ще 09.07.2003 року (посвідчена апеляційним судом копія т.с. 1 а.с. 170) тощо, тобто ще до набрання чинності ЦК України 2003 року з 01.01.2004 року.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Крім того, згідно із нормами Земельного кодексу України отримати земельну ділянку у власність із земель державної або комунальної власності можливо шляхом безоплатної приватизації земельної ділянки… в порядку продажу, передбаченим цим кодексом… землі сільськогосподарського призначення передаються у власність… громадянам для ведення… ведення товарного сільськогосподарського виробництва…

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України, та за змістом якого: «…До складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі…».

Встановлено, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 (відкриття спадщини) у 2001 році останній ще не мав права приватної власності на конкретну землю, а лише - право на вищезазначену земельну частку (пай) в умовних гектарах на території Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Завершення процедури приватизації цієї земельної ділянки та видача державного акту на ім`я спадкодавця (батька) на руки апелянта ОСОБА_1 (сина), як спадкоємця, на вищезазначену земельну ділянку відбулась вже після смерті спадкодавця у 2003 році.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Таким чином, апеляційним судом при вищевикладених обставинах встановлено, що підстави для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 за клопотанням Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в особі її представника на підставі ст. 362 ч. 1 п. 3 ЦПК України (т.с. 1 а.с. 217-221) у цій справі відсутні.

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що права апелянта ОСОБА_1 ,

- який не був залучений до участі у цій справі,

- хоча про якого було достовірно відомо заявникові (раді), прокуророві, суду першої інстанції на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення у цій справі у 2009 році (т.с. 1 а.с. 6, т.с. 2 а.с. 23),

- та які безпідставно за своєю заявою, клопотанням чи ухвалою не залучили останнього до участі у цій справі в якості заінтересованої особи та не пересвідчились належним чином в неприйнятті спадщини останнім в порядку саме ст. ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року (фактично вступив в управління або володіння спадковим майном у вигляді вищезазначеної земельної ділянки), обмежившись лише фактом відсутності реєстрації останнього на час смерті спадкодавця за однією адресою та відсутністю спадкової справи після смерті спадкодавця у державній нотаріальній конторі,

у цій справі порушені.

В силу вимог ст. 376 ч. 3 п. 4 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Відповідно до ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку ….з залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених … ст. 257 цього Кодексу.

Згідно із ст. 294 ч. 6 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року (аналог ст. 235 ч. 6 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року) якщо під час розгляди справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони можуть подати позов на загальних підставах.

Апеляційним судом при вищевикладених встановлених фактичних обставинах цієї справи встановлено, що у цій справі виник спір про право на спадщину у вигляді права на вищезазначену земельну частку (пай), яку у подальшому було виділено в натурі (земельна ділянка), спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який має вирішуватись в позовному провадженні.

Тому, вищезазначену заяву прокурора у цій справі слід залишити без розгляду та роз`яснити заінтересованим особам, що вони можуть подати позов на загальних підставах.

Крім цього, учасниками цієї справи не оспорюється той факт, що у провадженні Запорізького районного суду Запорізької області вже знаходиться інша цивільна справа ЄУН 317/2973/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про встановлення факту прийняття спадщини, припинення права власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом, провадження в якій було відкрито 21 жовтня 2020 року (т.с. 1 а.с. 163-164, т.с. 2 а.с. 29-34).

Також, за правовим висновком Об`єднаної палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 671/22/19 (т.с. 2 а.с. 2-6), який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України:

«…Під відкриттям спадщини розуміється настання певних юридичних фактів, зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин.

За загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим законодавець передбачає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Проте із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ними чинності абзацом 2 пункту 5 Прикінцевих пунктом передбачається виняток.

У ЦК УРСР законодавець, на відміну від ЦК України та існування конструкції «відумерлої спадщини», передбачав автоматичний перехід спадщини за правом спадкоємства до держави. Будь-яких дій щодо прийняття спадщини держава не здійснювала. Держава при існуванні юридичних фактів, визначених пунктами 1-5 частини першої статті 555 ЦК УРСР, завжди приймала спадщину і не могла від неї відмовитися. Оскільки держава не мала права відмовитися від прийняття спадщини, то у випадку, коли спадкоємці за законом або за заповітом не прийняли спадщину або відмовилися від спадщини, спадщина вважалася прийнятою державою. З урахуванням того, що в частині першій статті 555 ЦК УРСР закріплювався автоматичний перехід спадщини до держави, та існував строк шість місяців для прийняття спадщини іншими спадкоємцями, то абзац 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України може застосовуватися тільки, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мали право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. Тому однорічний строк, який встановлений частиною другою статті 1277 ЦК України та в абзаці 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року...».

При вищевикладених обставинах, керуючись ст. ст. 12, 294 ч. 6, 367-368, 372, 376 ч. 3 п. 4, 377, 381 ч. 1,382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 24 листопада 2009 року у цій справі скасувати.

Заяву прокурора Запорізького району Запорізької області в інтересах територіальної громади в особі Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, заінтересовані особи: Запорізька районна державна адміністрація, Запорізька регіональна філія ДП «Центр ДЗК при комітеті України по земельних ресурсах» про визнання спадщини відумерлою у цій справі залишити без розгляду.

Роз`яснити заявникові та іншим заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 12.11.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.