Справа № 206/3432/21
Провадження № 2/206/1169/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Різниченко Я.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на непрацездатну матір,

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідачів.

Позовні вимоги з урахуванням уточненої позовної заяви, обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонеркою та особою з інвалідністю ІІ групи. Єдиним її доходом є пенсія за віком, яка за період з січня 2021 року по липень 2021 року складала 2100-2200 грн. на місяць. Інших доходів позивач не отримує. Також, позивач не отримує субсидії та жодного з видів соціальної допомоги. Позивач самотня жінка похилого віку, іншої близької людини, яка може допомагати їй та підтримувати матеріально немає. Вона довгий час проживає одна, розмір її пенсії є недостатнім для задоволення її життєвих потреб, оскільки вона тяжко хворіє, має хронічні захворювання, потребує постійного лікування на яке потрібно багато коштів. Суми пенсії, що залишається ледь вистачає на харчування та оплату комунальних послуг, а забезпечити себе побутовими предметами першої необхідності взагалі не має можливості. Позивачу не відомо чи працевлаштований її син ОСОБА_2 , також, їй не відомо, яку заробітну плату він отримує. ОСОБА_3 працевлаштований у Філії «ВГМК» ПАТ «ОГХК», але розмір його доходу позивачу не відомий. Відповідачі в добровільному порядку допомогу не надають, хоча мають таку можливість. У зв`язку з чим, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) кожного з відповідачів, щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно (а.с. 1-3, 39-41).

Відповідач ОСОБА_3 не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що він усвідомлює, що про матір необхідно піклуватись, однак позивач не говорила про розмір потрібної допомоги та в чому саме така допомога полягає. Крім того, відповідач має дружину та сина, дружина на даний момент не працює. Три роки тому його сім`я купила маленьку хатинку у с. Кудашівка, яку на теперішній час ремонтують та на ремонт брали кошти у кредит в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у сумі 18727,88 грн. Працює відповідач у Філії «ВГМК АТ «ОГХК» у м. Вільногірськ, позмінно, середня заробітна плата становить 8485,93 грн., він має 8 змін на місяць та витрати на проїзд, які становлять 1800,00 грн. на місяць. У зв`язку з чим, відповідач не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання його матері у розмірі ј частки від доходу (а.с. 50-51).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та зазначила, що її діти їй не допомагають. Вона пенсіонер, в неї маленька пенсія та в неї тяжка хвороба. Дітей вона виховувала сама. Окрім цього, її син просив його зареєструвати в неї в будинку, вона це зробила через що тепер не може отримати субсидію.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, при цьому зазначив, що позивач не телефонувала до нього та нічого не просила.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, при цьому зазначив, що з позивачем він не спілкується.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

05.08.2021 позивачем подано позовну заяву з додатками, яка ухвалою судді від 09.08.2021 була залишена без руху (а.с. 1-26, 31-32).

15.09.2021 від позивача надійшла уточнена позовна заява з додатками (а.с. 37-42).

16.09.2021 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті на 13.10.2021 (а.с. 43).

13.10.2021 судове засідання відкладено на 01.11.2021 у зв`язку з неявкою позивача та відповідача ОСОБА_2 (а.с. 45-46).

20.10.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_3 (а.с. 49-57).

20.10.2021 до канцелярії суду надійшла заява позивача про відкладення судового засідання (а.с. 58).

01.11.2021 судове засідання відкладено на 10.11.2021 у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті (а.с. 59).

10.11.2021 заслухано вступні слова позивача та відповідачів, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи (а.с. 62-64).

10.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду (а.с. 65).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , матір`ю дитини зазначено ОСОБА_4 , а батьком - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , яке було видано повторно Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 2083 (а.с. 6).

08.04.1989 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, зареєстрованого Бабушкінським відділом РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 423. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині - ОСОБА_7 (а.с. 42).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , матір`ю дитини зазначено ОСОБА_1 , а батьком - ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1174 (а.с. 7).

ОСОБА_1 має другу групу інвалідності через загальне захворювання, що підтверджується довідкою № 018925 від 29.10.2018 та пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 від 02.07.2019 (а.с. 8, 9).

ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Лівобережному управлінні соціального захисту населення ДМР та їй не призначено ніяких видів допомог, компенсацій та житлової субсидії, що підтверджується довідками про не отримання допомоги № 519 від 19.04.2021 та № 739 від 12.07.2021 (а.с. 10, 12).

Відповідно до довідки про доходи № 6333 0231 6087 7315, виданої ОСОБА_1 , сума пенсії позивача за період з 01.01.2021 по 31.07.2021 складає 15200,00 грн. (а.с. 11).

У будинку АДРЕСА_1 , власником якого є позивач, зареєстровані її сини (відповідачі) - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою № 2737 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.07.2021 (а.с. 13).

Відповідно до довідки голови квартального комітету від 22.07.2021, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 одна. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по вказаній адресі не проживають з 2015 року (а.с. 14).

Позивач має тяжкі захворювання, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого № 2397, № 5723, № 7723, консультаційним висновком ангіохірурга, УЗ - сканування сосудів нижніх кінцівок, протоколами обстеження пацієнта. Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2397, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у період 31.03.2021 по 09.04.2021, клінічний діагноз: цукровий діабет, 1 тип, важка форма, лабільний перебіг зі схильністю до гіпоглікемії, кетоацидозу, в стадії нестійкої субкомпенсації. Обсінний гепатоз. Синдром діабетичної стопи: діабетична ангіопатія нижніх кінцівок, атеросклероз, стеноз артерій гомілок протягом, ішемія ІІ-ІІІ ст. Полінейропатія нижніх кінцівок поєднаного генезу (діабетична, вертеброгенная). Кінська стопа. Діабетична хайропатія, контрактури Дюпюітерна обох кистей. Дисцикуляторна енцефалопатія ІІ ст., складного генезу (а.с. 15-24).

Відповідно до довідки № 2618 про доходи, виданої представником Філії «ВГМК» АТ «ОГХК» ОСОБА_3, останній працює охоронником, загальна сума доходу з 09.2020 по 08.2021 становить 127289 грн. 71 коп. (а.с. 52).

ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується актом обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_3 від 01.10.2021 та довідкою № 487 від 30.09.2021 (а.с. 53, 56).

ОСОБА_3 має заборгованість перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 18727,88 грн. (а.с. 55).

Відповідно до довідки № СІ000000065 від 19.10.2021, виданої представником ТОВ «МБК «СІНЕРГІЯ», ОСОБА_2 працює у ТОВ «МБК «СІНЕРГІЯ» з 20.08.2021, займає посаду електрослюсар будівельний. Дохід за період з 20.08.2021 по 30.09.2021 склав 8082,50 грн. (а.с. 61).

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Зазначені вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Частиною 1 ст. 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Положеннями ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України ), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України).

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц, провадження № 61-2386сво19, зауважила, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі. Положення статей 202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів, а повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про потребу у матеріальній допомозі. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Такий обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується із їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Так, судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи та є непрацездатною особою, яка досягла пенсійного віку. Державних пільг, субсидій або майна, що може приносити дохід - позивач немає. Крім того, позивач має низку хронічних захворювань, які потребують додаткових коштів для можливості придбання необхідних ліків та лікування.

Позивач має двох повнолітніх працездатних синів, які офіційно працевлаштовані та мають щомісячний дохід.

Суд не погоджується з обставинами, викладеними у відзиві відповідача ОСОБА_3 про те, що він має малолітню дитину та дружину, яка наразі не працює та кредитні зобов`язання, а тому не має матеріальної можливості сплачувати аліменти, оскільки обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

При встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі.

При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Такого ж висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року в справі № 212/1055/18-ц.

В той же час, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували проти стягнення з них аліментів на непрацездатну матір.

Абзацом 6 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Положення ст. 206 ЦПК України наголошують на тому, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач обґрунтовувала позовні вимоги, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище та наявність низки тяжких хвороб, вона потребує матеріальної допомоги, яку їй мають можливості надати її сини (відповідачі).

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку, що виходячи з обов`язку дітей утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують допомоги, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 908,00 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 202, 205 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 206, 263, 264, 265, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на непрацездатну матір - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05.08.2021 і довічно.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05.08.2021 і довічно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі по 908 грн. з кожного. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15.11.2021.

Головуючий суддя: К.С. Маштак