Справа № 461/4020/19 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/3818/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

04 січня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ніткевича А.В., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 листопада 2020 року в справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Урумової Жанни Михайлівни про визнання права власності та встановлення факту проживання однією сім`єю та зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Урумової Жанни Михайлівни про визнання права власності та встановлення факту проживання однією сім`єю,-

встановив:

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30 листопада 2020 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Урумової Жанни Михайлівни про визнання права власності та встановлення факту проживання однією сім`єю відмовлено.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Урумової Жанни Михайлівни про визнання права власності та встановлення факту проживання однією сім`єю відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 05.06.2019 року, а саме арешт на квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 , місце для паркування автотранспорту №1 (під літерою Х) в будинку на АДРЕСА_3 .

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подавши 24.12.2020 апеляційну скаргу (т. 5 а.с. 145).

Перевіривши матеріали справи приходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно повернути виходячи із такого.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

В свою чергу, згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Зокрема, форма і зміст апеляційної скарги визначені статтею 356 ЦПК України.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (ч. 2 ст. 357 ЦПК України).

Частиною 3 статті 356 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Підписання та подання апеляційної скарги є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Тобто, процесуальний закон визначив, що подання апеляційної скарги особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписання її особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено, є підставою для прямого повернення такої апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 29 ЦК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Цивільна процесуальна дієздатність тісно пов`язана з цивільною дієздатністю. Так, відповідно до ст. 32 ЦК України особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років володіють неповною цивільною дієздатністю.

Згідно із ст. 47 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 36 ЦК України регулює питання обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, а слідуючи ч. 2 статті 47 ЦПК України, неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом.

Це свідчить про те, що особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, згідно із ст. 32 ЦК мають право самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами, самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом, бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи, самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунка) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я. У решті випадків інтереси такої особи представляють у суді законні представники.

Таким чином, положеннями чинного цивільного процесуального закону та матеріального права не передбачено можливості подання неповнолітньою дитиною позову про встановлення факту проживання її батьків однією сім`єю, визнання за одним із батьків права власності на відповідне майно, з врахуванням відповідних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт ОСОБА_5 у спірних правовідносинах є у статусі відповідача, як за первісним так і за зустрічними позовами, подав апеляційну скаргу, яку самостійно підписав.

При цьому, як зазначено в апеляційній скарзі, ОСОБА_5 не погоджується із оскаржуваним рішенням в частині первісного позову, який просить задовольнити, скасувавши у цій частині оскаржуване рішення.

Тобто, будучи у статусі відповідача, особи, яка має безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила її права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами, ОСОБА_5 оскаржує рішення, яким в позові відмовлено, за відсутності скарги зі сторони позивачки ОСОБА_2 (матері апелянта).

Також, з врахуванням обставин, які склалися у спірних правовідносинах, апелянт ОСОБА_5 не зазначає, яким чином оскаржуване рішення про відмову в позові впливає на його права, як відповідача.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_5 на час подання апеляційної скарги досяг шістнадцятирічного віку, однак відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років, а спірні правовідносини не є такими, що виникають з відносин, у яких він особисто бере участь, скарга не приймається до розгляду і повертається з підстав, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

З врахуванням наведеного, не підлягає вирішенню і питання звільнення ОСОБА_5 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 356, 357 ЦПК України,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 листопада 2020 року повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення скарги особі, яка її подала, не позбавляє можливості подати апеляційну скаргу повторно, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя А.В. Ніткевич