Справа № 206/5216/20
Провадження № 2/206/217/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021 суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2020 позивач звернувся до суду із даною позовною заявою, яка ухвалою судді від 23.11.2020 була залишена без руху, як така, що не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, позивачу було надано строк - 5 днів, з дня вручення ухвали судді від 23.11.2020, для усунення недоліків.

Копія ухвали від 23.11.2020 на адресу позивача, зазначену у позовній заяві, була направлена 24.11.2020.

Окрім цього, ухвала була надіслана судом до ЄДРСР - 23.11.2020, зареєстрована - 24.11.2020 та опублікована 25.11.2020, з якою можливо ознайомитися за посиланням http://reestr.court.gov.ua/Review/93022684/

На дату постановлення даної ухвали (з урахування часу на поштовий обіг) позивачем недоліки, визначені ухвалою судді від 23.11.2020 у передбачений строк усунуто не було.

Жодних заяв або клопотань щодо продовження строку для усунення недоліків від позивача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

В той же час, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, також, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи, що позивачем подано позовну заяву з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, у визначений суддею строк недоліки, що стали підставою для залишення позовної заяви без руху, позивачем не усунуто, за таких обставин, позовна заява підлягаєповерненню позивачу, що відповідає ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 175, 185, 264, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що за змістом ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Маштак