Справа № 301/1118/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" січня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат,

в с т а н о в и в :

ТОВ «Кредитні Ініціативи» звернулося в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 29.11.2005 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступником якого є ПАТ «Промінвестбанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №190/7-05 (далі - Договір).

17.12.2012 року право вимоги за вказаним кредитним договором ПАТ «Промінвестбанк» відступило ТОВ «Кредитні Ініціативи» на підставі Договору відступлення права вимоги.

Відповідно до умов Договору відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені Договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту.

Банк свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 125000 грн. У порушення умов Договору ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого в нього утворилась заборгованість за Договором в сумі 215781,89 грн.

05.09.2018 року постановою Апеляційного суду Закарпатської області задоволено позов ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №190/7-05 від 29.11.2005 року станом на 01.01.2014 року на загальну суму 215781,89 грн.

Оскільки заборгованість за Договором була стягнута судом станом на січень 2014 року, позивач вважає, що за період прострочення виконання рішення суду на підставі ст.625 ЦК України він має право стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 271499,60 грн., з яких: 3% річних в сумі 41476,11 грн.; інфляційні втрати в сумі 230023,49 грн.

Відповідно до п.6.7. Договору, сторонами погоджено, що строк позовної давності встановлюється тривалістю 10 років, кредитор має право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України в межах строку позовної давності 10 років.

Просили позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 271499,60 грн. та судові витрати по справі у сумі 4072,50 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов та розглянути справу по суті без його участі (а.с. 98, 162).

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову. Пояснили, що 3% річних та інфляційні втрати нараховані позивачем на суму боргу 215781,89 грн., який встановлений постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 05.09.2018 року, яка скасована постановою Верховного Суду від 19.08.2020 року. У позовній вимозі банку про стягнення з ОСОБА_3 пені (на яку банком нараховано 3% річних та інфляційні втрати по даній справі) рішенням Верховного Суду відмовлено, зазначено про безпідставність нарахування та стягнення боргу у сумі 215781,89 грн. Справа за позовом банку до ОСОБА_3 про стягнення кредитного боргу в даний час перебуває на апеляційному розгляді.

Заслухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Згідно Кредитного договору №190/7-05 від 29.11.2005 року, укладеного між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 (а.с.7-12), останній отримав кредит у сумі 125000,00 гривень для ремонту та облаштування житла зі сплатою 20% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 28.11.2025 р.

17.12.2012 року між ПАТ «Промінвестбанк» (правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого банк відступив позивачу право вимоги за кредитним договором №190/7-05 від 29.11.2005 року із ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У січні 2014 року ТОВ «Кредитні Ініціативи» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №190/7-05 від 29.11.2005 року в сумі 248341,99 грн. та 2483,42 грн. судових витрат.

Рішенням Іршавського районного суду від 21.04.2017 року №301/278/14-ц позов задоволено.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 05.09.2018 року рішення Іршавського районного суду від 21.04.2017 року змінено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованість за кредитним договором №190/7-05 від 29.11.2005 року станом на 01.01.2014 року в загальній сумі 215781,89 грн., з яких: 116674,70 грн. заборгованість за кредитом; 86872,17 грн. заборгованість за відсотками; 12235,01 грн. пеня, а також стягнуто 2157,82 грн. судових витрат. У задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 відмовлено (а.с.13-19).

На виконання постанови Апеляційного суду Закарпатської області від 05.09.2018 року Іршавський районний суд 31.10.2018 року видав виконавчий лист №301/278/14-ц зі строком пред`явлення до виконання до 05 вересня 2021 року (а.с.20-21).

12.03.2020 року приватним виконавцем Ярошевським Д.А. за заявою ТОВ «Кредитні Ініціативи» відкрито виконавче провадження №61543529 з примусового виконання виконавчого листа від 31.10.2018 року №301/278/14-ц (а.с.51-58).

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з даним позовом про стягнення з ОСОБА_1 відповідно до ст. 625 ЦК України боргу на загальну суму 271499,60 грн., оскільки відповідачем не виконане рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 05.09.2018 року про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу.

Згідно наданого позивачем розрахунку боргу у сумі 271499,60 грн. (а.с.22-24), дана сума складається з 3% річних в сумі 41476,11 грн. та інфляційних втрат в сумі 230023,49 грн., за період з 01.01.2014 року по 28.05.2020 року.

Нарахування проводилися позивачем на борг у сумі 215781,89 грн., яка визначена постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 05.09.2018 року №301/278/14-ц по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення кредитного боргу.

Однак, постановою Верховного Суду від 19.08.2020 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 : скасовано рішення Іршавського районного суду від 21.04.2017 року в частині задоволених позовних вимог ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення пені; скасовано постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 05.09.2018 року в частині задоволених позовних вимог ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Справу в частині позовних вимог ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом та відсотками за кредитним договором направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а в частині позовних вимог ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення пені за кредитним договором - відмовлено (а.с.127-137).

Таким чином, у позові про стягнення з ОСОБА_1 пені відмовлено, постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 05.09.2018 року скасовано, рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 21.04.2017 року не набрало законної сили. Справа №301/278/14-ц про стягнення з відповідача кредитного боргу перебуває на стадії апеляційного розгляду.

У вказаній постанові ВС від 19.08.2020 року зокрема зазначено, що при задоволенні позову банку і стягненні з ОСОБА_1 215781,89 грн., яка включала і суму відсотків та пені відповідно до умов кредитного договору, судом не враховано, що банком раніше була пред`явлена до боржника вимога про дострокове погашення кредиту у повному розмірі, тому кредитор втратив право на подальше нарахування процентів за кредитом та пені у розмірі, що визначені кредитним договором за період з 29.11.2005 року по 01.01.2014 року, тобто після спливу строку кредитування. Також зазначено, що у скасованому рішенні суду про задоволення позовних вимог банку не враховано, що в період з 2007 року по 2012 рік боржником сплачено 72027,78 грн. кредитного боргу.

Позивач як на підставу позовних вимог по даній справі посилається саме на постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 05.09.2018 року, згідно якої з ОСОБА_1 було стягнуто на користь позивача заборгованість в сумі 215781,89 грн., яка існувала станом на 01.01.2014 року.Вказана у рішенні суду сума боргу (215781,89 грн.) складалася з: заборгованості за тілом кредиту - 116674,70 грн., заборгованості за відсотками 86872,17 грн. та пені 12235,01 грн., що була нарахована банком за період з 29.11.2005 року по 01.01.2014 року (а.с.13-19).

Отже, мотивуючи свої позовні вимоги і стверджуючи про наявність підстав для нарахування відповідачу ОСОБА_1 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.01.2014 року по квітень 2020 року, позивач виходив з того, що сума боргу відповідача - 215 871,89 грн. встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили і яке не виконано боржником.

Однак, рішення суду, на яке посилався позивач, скасовано. У стягненні пені (сума якої входить у зазначені позивачем 215 871,89 грн., на які нараховувалися 3% річних та інфляційні втрати по даній справі), банку відмовлено.

За таких обставин, доказів наявності у відповідача ОСОБА_1 не виконаного грошового зобов`язання перед ТОВ «Кредитні Ініціативи» на суму 215 871,89 грн., що було б підставою для нарахування боржнику відповідно до вимог ст. 625 ч.2 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат на загальну суму 271499,60 грн., позивачем суду не надано.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.ст. 12, 13, 77-80 ЦПК України); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст. 263 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Кредитні Ініціативи» про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат у сумі 271499,60 грн. є необґрунтованими, такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 611, 625 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України,

р і ш и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 14 січня 2021 року.

Головуюча : М. О. Пітерських