Ухвала

12 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 2-153/09

провадження № 61-17344ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 2-153/09,посилаючись на втрату виконавчого листа та пропущення строку не з вини стягувача.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 16 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року, в задоволенні заяви відмовив.

23 жовтня 2021 року АТ «Ощадбанк» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року щодо відмови в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 24 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції про відмову в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення в частині відмови в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягають касаційному оскарженню в силу вимог закону, тому у відкритті касаційного провадження в означеній частині необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року щодо відмови у видачі дублікату виконавчого документу необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку, згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Оскільки судом відмовлено у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, підстави видавати дублікат відсутні, а тому суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документу.

Частиною четвертої статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аргументи касаційної скарги щодо відмови у видачі дублікату виконавчого документу не спростовують висновків судів, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Також, посилання в касаційній скарзі на те, що судами не враховано висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 2-2924/2009, від 30 червня 2020 року у справі № 6/2515/739/2012, від 24 червня 2020 року у справі № 709/1194/13, від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12 є необґрунтованими, оскільки у справах встановлені різні фактичні обставини.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року щодо відмови у видачі дублікату виконавчого документу необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані судові рішення в цій частині є законними та обґрунтованими, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов