"12" січня 2021 р.
Справа 642/6843/18
Провадження № 2/642/154/21
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
05 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Вікторова В.В.
за участю секретаря Варук С.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, -
В листопаді 2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 жовтня 2013 року по 30 вересня 2018 року у розмірі 4171,75 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 жовтня 2013 року по 30 вересня 2018 року у розмірі 2268,85 грн., 3% річних від простроченої суми, що становить 201,41 грн. та інфляційні втрати у розмірі 726,89 грн., а всього заборгованості на суму 7368,90 грн.
Заочним рішенням суду від 19 лютого 2019 року вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» задоволено.
Ухвалою суду від 13.07.2020 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення суду від 19.02.2019 скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.
07.08.2020 представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, вказуючи, що відповідач продовжує не сплачувати за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, тому просить стягнути з відповідача на користь КП «Харківводоканал» заборгованість у сумі 10 417,74 грн., що складається із: послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2013 по 30.06.2020 у розмірі 6027,00 грн., індекс інфляції 573,49 грн., 3% річних від простроченої суми 194,39 грн., послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2013 по 30.06.2020 у розмірі 3212,02 грн., індекс інфляції 307,53 грн., 3% річних від простроченої суми 103,31 грн.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що більш ніж десять років не користується квартирою АДРЕСА_1 , тому що вона знаходиться в аварійному стані і не придатна до проживання (газ відключено за її заявою згідно акту № 2283 від 30.07.2010 р.), у зв`язку з чим вона фактично проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Надала акт обстеження цієї квартири, а також просила суд застосувати строки позовної давності.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_1 і доводи сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Так, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 і є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення..
Облік нарахувань та оплат за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_3 здійснюється за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 .
Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по водовідведенню та водопостачанню в будинку, де знаходиться квартира відповідача.
У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», установлено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.
Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.
Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України №1875-ІV від 24.06.2004 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Пунктом 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630, передбачено що споживач зобов`язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги.
При проведенні розрахунків зі споживачами до 01.01.2017 КП «Харківводоканал» застосовувалися норми водоспоживання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання і водовідведення, та порядку розрахунків» від 09.04.1997 № 256 (зі змінами від 29.12.2000 за № 1886, від 20.09.2006 №721). З 01.01.2017 підприємством застосовуються норми водоспоживання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про затвердження нормативів (норм) водоспоживання та водовідведення для населення в разі відсутності засобів обліку води» від 28.12.2016 №901.
Пунктом 1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.
Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги - водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги - стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам.
Згідно ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безпреривно, належної якості та підлягає оплаті.
Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихПостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.32Закону України«Про питнуводу тапитне водопостачання» тарифи на надання послуг питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю компенсувати експлуатаційні витрати та забезпечити надійну роботу об`єктів централізованого питного водопостачання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб`єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води.
В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг централізованого водопостачання та водовідведення, передбаченого ст. 20 Закону № 1875, ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п.п. 18, 30 Правил № 630 відповідач неналежним чином виконувала зобов`язання з оплати наданих послуг.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.4-9; а.с.78-79).
За даним особовим рахунком наявна заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.10.2013 по 30.06.2020 у розмірі 6027,00 грн., індекс інфляції 573,49 грн., 3% річних від простроченої суми 194,39 грн., послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2013 по 30.06.2020 у розмірі 3212,02 грн., індекс інфляції 307,53 грн., 3% річних від простроченої суми 103,31 грн.
Зазначена заборгованість утворилася внаслідок не проведення оплати відповідачем за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується наданим позивачем розрахунком суми заборгованості.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідності зі ст. ст. 67, 68 ЖК України, оплата за комунальні послуги стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч.1 ст.64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов`язаннях, що випливає з договору житлового наймання.
Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами.
Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 №6-59цс13, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» до відповідача є обґрунтованими.
В той же час, суд враховує, що відповідач просила суд застосувати строки позовної давності до виниклих правовідносин..
При вирішення даного питання, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» передбачає форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду.
Враховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримання захисту за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Відлік позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.
До позовних вимог КП «Харківводоканал» про стягнення заборгованості згідно зі ст. 257 ЦК України встановлено позовну давність тривалістю у три роки.
Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
При цьому, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.
Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2017 р. по 30 червня 2020 р. у розмірі 3381 грн. 49 коп., водовідведення за період з 01 липня 2017 р. по 30 червня 2020 р. у розмірі 1773 грн. 82 коп., інфляційні витрати в сумі 537 грн. 60 коп., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 255 грн. 68 коп., а всього 5948 грн. 59 коп.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 76-83, 130, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.256, 257, 267, 625 ЦК України, ст.ст.64, 68 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004, ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суд, -
Позов Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.00 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Повний текст рішення складено 11 січня 2021 року.

Суддя В.В. Вікторов