СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1760/21
Провадження № 2/306/768/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого- судді Ганчак Л.Ф.

з участю секретаря Касинець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Свалявської міської ради (89300, м.Свалява, вул.Духновича, 2 Закарпатської області, ) про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Свалявської міської ради про визнання право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 загальною площею 184,50кв.м., в тому числі житловою 99,60кв.м. Позов мотивує тим, що в1989 році на земельній ділянці, що є у її користуванні, нею збудовано житловий будинок. З моменту початку будівництва проведено всі необхідні будівельні та ремонтні роботи, і на даний час (на момент проведення інвентаризації) є завершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_2 . Однак зареєструвати право власності на житловий будинок позивач не може, оскільки, як повідомили його у реєстраційній службі, що для реєстрації необхідно Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта. В ДАБІ позивача повідомили, що для отримання Декларації про готовність необхідно правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а в свою чергу, у Свалявській міській раді повідомили, що для приватизації земельної ділянки необхідно правовстановлюючий документ на майно. На даний час позивач не має можливості оформити право власності на нерухоме майно, оскільки будівництво будинку було вчинено без отримання, у встановленому законом порядку, дозволу на право проведення будівельних робіт. Збудований позивачем житловий будинок АДРЕСА_2 нічиї права не порушує. Враховуючи, що позивач не має можливості оформити право власності на самочинно збудоване майно в адміністративному порядку, а також відсутності встановлених ст.376 ЦК України обставин, що унеможливлюють визнання права власності на самочинне будівництво, позивач просить визнати право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 загальною площею 184,50кв.м.

Позивач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився, до суду надійшла заява представника Свалявської міської ради Павлич В.М. про розгляд справи за відсутності представника за наявними, в матеріалах справи, доказами.

За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Дані правовідносини регулюються нормами ст.ст.375, 376, 328 ЦК України.

Судом встановлено, що у 1989році ОСОБА_1 на земельній ділянці, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , самовільно збудувала житловий будинок АДРЕСА_2 на який, КУП «Свалявське РБТІ» виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с.8-14), вартість якого згідно довідки №448 від 21.09.2021року становить 78440грн.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до п.12 постанови пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ"Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" №6 від 30.03.2012р. у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Згідно зі ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються не земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Разом з цим, у відповідності до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Суду не надано жодних доказів, що будівництво житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 загальною площею 184,50кв.м., порушує чиїсь права.

За таких обставин, суд доходить висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 загальною площею 184,50кв.м., в тому числі житловою 99,60кв.м.

Керуючись ст.ст.13, 19, 235, 258, 259, 263-265, 268, 271- 273, 354, 355 ЦПК України, п.15 п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 331, 375, 376, 328 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 загальною площею 184,50кв.м., в тому числі житловою 99,60кв.м.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня винесення рішення суду до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд.

Головуючий Л.Ф.Ганчак

15.11.2021 року