Справа № 628/3297/20
Провадження № 2/628/165/21
15 січня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
У складі: головуючого - судді Коваленко О.А.
при секретарі Горбашовій І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в місті Куп`янську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», представник позивача Дашко Володимир Миколайович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-
ВСТАНОВИВ :
07 грудня 2020 р. позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_1 ,вказавши наступне.
ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.04.2015 року, відповідно до якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
- 7676,15 грн. заборгованість за тілом кредиту;
- в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита;
- 7676, 15 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита;
- 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;
- 0, 00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;
- 2151, 15 грн. нарахована пеня;
- 1604, 97 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625 ЦК України;
Добровільно заборгованість відповідачем не погашається, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
В судове засідання представник позивача не з`явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Просить винести заочне рішення.
Відповідач, у судові засідання не з`явилась з невідомих суду причин. На її адресу направлялись судові повістки, але вони повернулися до суду з відміткою поштового відправлення «адресат відсутній». Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідач звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.04.2015 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 13).
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 старт карткового рахунку НОМЕР_1 14.11.2014 р., 07.09.2018 р. встановлення кредитного ліміту 6000, 00 грн., 16.02.2019 р. зменшення кредитного ліміту - 0, 00 грн. (а.с.11).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням ст. 610 ЦК України.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Оскільки відповідачем фактично отримані та використані кошти кредитні кошти, однак в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, прострочене тіло кредиту підлягає стягненню на користь позивача.
За положеннями статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних.
В обґрунтування розміру суми нарахованої пені позивач посилається на Умови та правили надання банківських послуг в ПриватБанку, які суд не приймає до уваги, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач при підписання анкети-заяви про надання банківських послуг. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Цей висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Також суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 10.04.2015 р. у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), пені та інші щомісячні платежі за несвоєчасне погашення кредиту не зазначені.
Так, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, що зазначена у розрахунку як складова заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення простроченого тіла кредиту в сумі 7676, 15 грн. та відсотків нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в сумі 1604, 97 грн., а всього 9281, 12 грн..
Щодо клопотання позивача про огляд веб-сайту по вказаній справі, дослідивши подане клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч.ч. 1,7 ст.85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. У порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.
З обставин викладених у клопотанні не вбачається, що позивач не мав можливість: самостійно здійснити огляд веб-сторінки із залученням спеціаліста та зафіксувати це відповідним протоколом; скористатись правом наданим п. 7. ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; або скористатись послугами компаній, які проводять фіксацію і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет з видачею експертних висновків, на підставі звернень будь-яких осіб.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про огляд веб-сайту, оскільки представником позивача суду не наведено достатнє обґрунтування необхідності огляду доказу за їх місцезнаходженням судом, враховуючи те, що ці Умови знаходяться в розпорядженні позивача як розробника цих Умов.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 264-265, 280, 282 ЦПК України, ст. ст. 526, 536, 625, 1054 ЦК України, суд
УХВАЛИВ :
Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму сплаченого судового збору у розмірі 1706,40 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Головуючий Коваленко О.А.