Справа № 594/1402/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пилипченської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Поряд з тим зазначила, що за життя померла зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно, з чого б воно не складалося та на яке за законом матиме право, а також сертифікат на землю серії НОМЕР_3, заповіла їй, а тому на дану спадщину вона претендує як спадкоємець за заповітом.

Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності.

Представник відповідача Пилипченської сільської ради - сільський голова Коваль М.І. подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у відсутності представника сільської ради, при цьому зазначив, що позов визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пилипче Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_2 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21 березня 2002 року Пилипченською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померла ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, з чого б воно не складалося та на яке за законом матиме право, заповіла позивачу ОСОБА_1 .

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 30 серпня 2000 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Пилипченської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 20.

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить право на земельну частку (пай) та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , яку позивач прийняла, крім того, 15.10.2003 подала заяву до Борщівської державної нотаріальної контори, у якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай). На підставі даної заяви до майна померлої було відкрито спадкову справу за №627 та того ж числа видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай). 29.09.2020 позивач звернулася до нотаріальної контори з приводу видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне будинковолодіння, однак у цьому їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлій ОСОБА_2 , а відтак наступної належності позивачу як спадкоємцеві згідно заповіту. Наведене вбачається з довідки Пилипченської сільської ради №495 від 07 жовтня 2020 року, з листа Борщівської державної нотаріальної контори №809/01-16 від 29 вересня 2020 року, матеріалів спадкової справи №627/2003, відкритої до майна померлої ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживала померла ОСОБА_2 , відносилося до двору робітника, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") вона була єдиним його членом, головою двору, а відтак і власником цілого будинковолодіння. Наведене стверджено довідкою Пилипченської сільської ради №497 від 07.10.2020 року, копіями по господарських книг за 1991-1995 роки.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли.

Зазначене, крім іншого, випливає з з листа Борщівської державної нотаріальної контори №809/01-16 від 29 вересня 2020 року, матеріалів спадкової справи №627/2003, відкритої до майна померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна виготовленої техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_3 від 06 серпня 2020 року, інвентаризаційна вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 54789 грн.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268, 1274, 1275 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою с.Пилипче Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пилипче Борщівського району Тернопільської області, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на сторонни в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: