12.01.2021 227/4836/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач: Акціонерне товариство «Правекс Банк», боржник: ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2020р. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою, про заміну сторони виконавчого провадження, у якій зазначив, що Добропільський міськрайонний суд Донецької області ухвалив рішення у справі №2-3321/09 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Правекс-банк» за кредитним договором №2259-133/07Р від 28.12.2007 року. 31.05.2017 року між ПАТ «КБ «Правекс-банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір №2, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №2259-133/07Р від 28.12.2007 року. Заявник просить замінити стягувача ПАТ «КБ «Правекс-банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі №2-3321/09.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про місце, день та час розгляду справи, в прохальній частині заяви просив розглянути справу без участі представника.

Представник первісного стягувача та боржник в судове засідання також не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03.12.2009 року позовну заяву ПАТ КБ «Правекс-банк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.01.2010 року зазначене заочне рішення було скасовано за заявою відповідача ОСОБА_1 .

Але за наслідками повторного розгляду справи було ухвалено рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2010 року, яким також позовні вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором №2259-133/07Р від 28.12.2007 року в загальному розмірі 46867,49 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 468,67 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 30.04.2010 року.

31.05.2017 року між ПАТ «КБ «Правекс-банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір №2, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №2259-133/07Р від 28.12.2007 року.

Тобто ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є фактично правонаступником ПАТ «КБ «Правекс-банк» за кредитним договором №2259-133/07Р від 28.12.2007 року.

Згідно повідомлення Добропільського МРВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) №17.21-62337 від 16.12.2020 року вбачається, що за даними АСВП, виконавчий лист №2-403 від 23.04.2010 року виданий Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Правекс-банк» в розмірі 46867,49 грн. перебував на виконанні у відділі, але 13.11.2017 року був повернутий стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із цих норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч.5 ст.442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із даною заявою відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», що також узгоджується з Правовою позицію, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13).

При цьому, виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Тобто після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що передання ПАТ КБ «Правекс-банк» своїх прав іншій особі, тобто заявнику по справі, за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2 від 31.05.2017 року, є правонаступництвом, тому у заявника є всі підстави для звернення до суду із заявою про заміну вибулого стягувача його правонаступником, у зв`язку з чим заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про заміну стягувача його правонаступником підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 422 ЦПК України, ст.512 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач: Акціонерне товариство «Правекс Банк», боржник: ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити вибулого стягувача ПАТ «Комерційний банк «Правекс-банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, адреса: 04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) у справі №2-3321/09 (2-403/10).

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому не було вручено ухвалу у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя А.М. Левченко

12.01.2021