Справа № 342/1031/20
Провадження № 2/342/110/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Візінський Василь Васильович, до Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Візінський Василь Васильович, звернувся в суд з позовом до Тишківської сільської ради (місцезнаходження: вул. Незалежності, 12 с.Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області), в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 104 від 25.03.2020, короткою технічною характеристикою № 31 від 19.06.2020. Згідно довідки Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 104 від 25.03.2020, станом на 15.04.1991 в житловому господарстві, яке відносилось до колгоспного двору в АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_2 голова сім`ї, дружина - ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 (позивач). ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона мала у власності частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: частка житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає. Померла ОСОБА_3 , залишила заповіт, згідно із яким, все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 , тобто позивачу. Згідно довідки Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 25.03.2020 № 10 на час смерті ОСОБА_3 разом з нею проживав і був зареєстрований син ОСОБА_1 . Таким чином, проживаючи на момент смерті разом із спадкодавцем, ОСОБА_3 , її частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 успадкував син ОСОБА_1 . Позивач, фактично прийнявши спадщину після смерті мами - ОСОБА_3 , став власником частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала мамі, однак не оформив своїх спадкових прав на вищезгадане майно. Батько позивача - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він мав у приватній власності частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за вищевказаною адресою. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає. Згідно довідки Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 25.03.2020 № 104, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,25 га. Померлий ОСОБА_2 залишив заповіт, згідно із яким, житловий будинок в АДРЕСА_1 з надвірними спорудами та земельною ділянкою біля житлового будинку заповів своєму синові - ОСОБА_1 , тобто позивачу. Згідно довідки Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 25.03.2020 № 10 на час смерті ОСОБА_2 разом з ним проживав і був зареєстрований син ОСОБА_1 . Таким чином, проживаючи на момент смерті разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , його частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 успадкував син ОСОБА_1 . Таким чином, позивач успадкував цілий житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька - ОСОБА_2 та після смерті мами - ОСОБА_3 . Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Технічним паспортом на житловий будинок та довідкою Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що житловий будинок, який належав ОСОБА_2 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Звітом про оцінку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визначено, що ринкова вартість будинку, становить 83980,00 грн.

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача адвокат Візінський В.В. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Заявлені позовні вимоги підтримують, позовну заяву просять задовільнити.

Відповідач Тишківська сільська рада подала до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають, на даний час претензій до позивача немає.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстроване за головою колгоспного двору ОСОБА_2 згідно свідоцтва на право власності, виданого Городенківським райвиконкомом 12.10.89 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09.08.1989 р., самочинно зведених будівель немає, що стверджується копією довідки про об`єкт нерухомого майна № 31, виданою 19.06.2020 ФОП ОСОБА_4 .

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 17.06.2020 встановлено, що житловий будинок, споруджено в 1974 році, господарські будівлі та споруди в 1974, 1980 роках. Висновок про вартість об`єкта оцінки, складеного ФОП ОСОБА_5 стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 19.06.2020 становить 83980 грн.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

За господарством по АДРЕСА_1 закріплено земельну ділянку загальною площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що доводиться довідкою № 104, виданою 25.03.2020 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Згідно з по господарських книг № 9 особистий рахунок № НОМЕР_1 за 1991-1995 роки на домоволодіння в АДРЕСА_1 (зміни вулиці не було) в житловому будинку були зареєстровані разом у колгоспному дворі станом на 15.04.1991 року: голова сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що доводиться довідкою № 104, виданою 25.03.2020 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради.

За заповітом, посвідченим 24.11.2005 секретарем виконкому Тишківської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 65, ОСОБА_3 , 1948 р.н., жителька та уродженка с. Тишківці на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона буде мати право за Законом заповіла своєму синові - ОСОБА_1 . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 40366989 (номер в реєстрі нотаріальних дій 65), що доводиться копією Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 15881015, виданого 12.08.2008 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, у зв`язку з відкриттям спадкової справи.

Член колгоспного двору ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 59 років в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, актовий запис за № 35 від 08.10.2007, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 08.10.2007 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

Про те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 09 серпня 1980 року Тишківською сільською радою народних депутатів.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були подружжям, 18.11.1967 одружилися, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 18.11.1967 зроблено відповідний запис за № 21, що стверджено копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 18.11.1967.

На момент смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_1 разом з нею були зареєстровані та проживали: чоловік та голова сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що доводиться довідкою № 104, виданою 25.03.2020 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітомпісля смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_1 (позивач).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Із копії спадкової справи № 781/2008, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітомпозивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та 12.08.2008 подав нотаріусу заяву про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Копією Витягу № 15894196 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 12.08.2008 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 45258117 (номер у нотаріуса 781), спадкодавець ОСОБА_3 , дата смерті:

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1755 на право на земельну частку (пай), розміром 93,796 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала покійній ОСОБА_3 на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії ІФ № 0064894.Дане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в Спадковому реєстрі за № 45258132, що доводиться копією Витягу № 15894196 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, наданого 12.08.2008.

До складу спадщини ОСОБА_3 входить також частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

За заповітом, посвідченим 03.10.2017 секретарем виконкому Тишківської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 66, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , житель та уродженець с. Тишківці на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, яким своє майно житловий будинок в АДРЕСА_1 з надвірними спорудами та земельною ділянкою біля житлового будинку заповів своєму синові - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 804315, площею 0,7636 га в урочищі «Коло хати» та в урочищі «Розбита могила», площею 0,7627 га, серії ЯД № 804362 заповів своїй дочці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 40366634 (номер в реєстрі нотаріальних дій 66), що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57623517, виданою 19.09.2019 Приватним нотаріусом Яшана Р.Р., у зв`язку з відкриттям спадкової справи.

Голова колгоспного двору ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 78 років в с.Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 16 від 05.09.2019, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 05.09.2019 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городекнівського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

На момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 разом з ним був зареєстрований та проживав син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що доводиться довідкою № 104, виданою 25.03.2020 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради.

Судом встановлено, що спадкоємцями за заповітомпісля смерті ОСОБА_2 є його діти: син ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_6 .

Із копії спадкової справи № 150/2019, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. вбачається, що спадкоємець за заповітом позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та 19.09.2019 подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом. Копією Витягу № 57623491 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 19.09.2019 приватним нотаріусом Яшан Р.Р., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 64771521 (номер у нотаріуса 150/2019), спадкодавець ОСОБА_2 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині ОСОБА_2 , - судом не встановлено.

ОСОБА_6 приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 571, 572 на земельні ділянки, площею 0,7636 га, 0,7627 га, що розташовані на території Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали спадкодавцю ОСОБА_2 .

До складу спадщини ОСОБА_2 входить також частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшан Р.Р. від 10.09.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_2 . Причиною відмови нотаріуса є те, що ОСОБА_1 не надав правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності померлого батька ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті батьків фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору та відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , судом не встановлено, позов визнається відповідачем, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Місцезнаходження відповідача Тишківської сільської ради - вул. Незалежності, 12 с.Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області.

Судове рішення складене 14.01.2021.

Суддя: Федів Л. М.