Справа № 2-9/11
Провадження № 4-с/444/1/2021
УХВАЛА

судового засідання

13 січня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 на Постанову про перевірку виконавчого провадження та визнання дій державного виконавця Луцик М.М. неправомірними,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на постанову про перевірку виконавчого провадження та визнання неправомірними дії державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Луцик М.М.

Скаргу мотивує тим, що 20 грудня 2019 р. начальником Жовківського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області Карпиним В. 3. надана постанова на його скаргу згідно якої він просив визнати незаконними дії та скасувати постанову державного виконавця Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Луцик М. М. від 12.11.2019 р. про опис та арешт майна боржника.

Вказує, що зазначену постанову він отримав 28.12.2019 р. про що свідчить штамп на конверті. З даної постанови він дізнався про відкриття щодо недієздатного ОСОБА_2 виконавчого провадження уже з моменту фактичного здійснення відносно нього виконавчих дій, а саме стягнення коштів з пенсії, опису майна і т. д.

Зазначає, що ОСОБА_3 був пропущений строк для пред`явлення державній виконавчій службі виконавчого документа до виконання відтак, заява ОСОБА_3 про примусове виконання виконавчого листа 17.04.2019 р. вважає була підробленою.

Звертає увагу, що виконавче провадження не могло бути відновлено за виконавчим документом щодо яких минув термін давності ст. ст. 4, 5, 39, 40, 41, 56, 59 ЗУ "Про виконавче провадження".

Також вказує, що посилання державного виконавця на відсутність у боржника коштів та рухомого майна чи цінностей, на які можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу - є безпідставним. Так із пенсії недієздатного ОСОБА_2 починаючи із 1 червня 2019 року, на підставі постанови державного виконавця в рамках даного виконавчого провадження здійснюються відрахування в розмірі 20%.

Вказує, що не зважаючи на викладену обставину посилання державного виконавця на той факт, що майно було передане на відповідальне зберігання стягувачу через відсутність боржника - є безпідставним. Так в своєму запереченні державний виконавець підтверджує, що заходів по повідомленню недієздатного боржника та його опікуна не вживались, а тому вони не були та й не могли бути обізнані про час та місце проведення опису житлового будинку. А від так фізично не могли бути присутніми при накладанні арешту не тільки на будинок, а і на земельну ділянку.

Окрім того, зазначає, що відсутність боржника чи його представника під час проведення виконавчих дій не є перешкодою для передання описаного майна, в даному випадку житлового будинку, власнику такого майна - боржнику, і не дає жодних підстав для передачі такого майна на відповідальне зберігання іншій особі, наприклад стягувачу.

Вважає, що державні виконавці ДВС Жовківського району Львівської області Луцик М. М., ОСОБА_4 здійснюючи певні дії вийшли за межі своєї компетенції або ж відмовляють у вчиненні дій, істотно порушуючи при цьому права боржника недієздатного ОСОБА_2 . Будучи добре обізнаними про те, що ОСОБА_2 є недієздатним не залучають органи опіки і піклування, тим самим грубо порушують права ОСОБА_2 , а від так Закони України, ст. ст. 71, 74 ЦК України, ст. 45 ЦПК України, Конституцію України, ст. 6 Конвенції з прав людини.

Також зазначають, що на відміну від боржника, стягувач був повідомлений державним виконавцем про час та місце проведення опису майна, та була запрошена державним виконавцем для прийняття участі. Що свідчить про явну незаконну зацікавленість та упередженість державного виконавця. Скаржнику не зрозуміло, що змусило державного виконавця проводити опис будинку без реального огляду житлового будинку. Так, складений опис, на підставі технічної документації та застарілої інформації стягувана, не відповідає дійсності, і може негативно вплинути на оцінку описаного майна, яка буде проводитись в майбутньому. Окрім того, державний виконавець не пояснює, що заважало їй повідомити боржника про таку виконавчу дію, з метою здійснення її в повному об`ємі, якісно та із використанням актуальної інформації. Не проводився опис земельної ділянки.

Вважає, що посилання державного виконавця про неможливість користування описаним житловим будинком стягувачем ОСОБА_3 , якій на відповідальне зберігання було передано описаний житловий будинок - є абсурдним. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» - зберігачу надається право користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна), або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування. З огляду на те, що стягувачем і зберігачем є одна й та сама особа, а державним виконавцем не виносилась заборона використання описаного будинку, то стягувач не позбавлена можливості користуватись житловим будинком. Окрім того, в своєму запереченні державний виконавець не пояснює з якої підстави стягувачу передано на зберіганні об`єкт нерухомості, який за своєю вартістю перевищує суму заборгованості як мінімум в п`ятнадцять разів.

Крім того, зазначає, що в даному будинку та в прибудинкових приміщеннях знаходиться майно (меблі) на суму 247 500 грн. ОСОБА_5 , яка відповідно до договору зберігання від 20 серпня 2007 року, посвідчений нотаріусом Курановою О. О. передана на відповідальне збереження ОСОБА_6 .

Вважає, що відсутність паспортних даних стягувача в постанові про опис та арешт майна, як особи, якій передано на зберігання описане в постанові майно, є не формальністю, а грубим порушенням вимог п.10 ч. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Начальником державної виконавчої служби Жовківського районну Карпиним В. 3. жодним чином не відреаговано на обставини скарги, згідно яких він зазначав, що в будинку, який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , зареєстровані та проживають: ОСОБА_7 -1965, ОСОБА_1 -1996 року народження, ОСОБА_6 -1981 року народження, ОСОБА_8 - 1983 року народження, ОСОБА_1 1985 року народження, інвалід другої групи дитинства, ОСОБА_8 , 1989 року народження, ОСОБА_8 1990 року народження, ОСОБА_1 , 1996 року народження, - інвалід дитинства, ОСОБА_8 1996 року народження, ОСОБА_9 , 1985 року народження, та неповнолітні ОСОБА_10 2008 року народження. ОСОБА_11 2011 р.н. ОСОБА_12 2013 року народження. ОСОБА_13 2016р.н., ОСОБА_14 2016 р.н., ОСОБА_15 2017р.н.

Власник будинку - ОСОБА_2 1952 року народження, пенсіонер, інвалід Армії України 2 групи, недієздатний. Безпідставна передача на відповідальне зберігання стягувачу, вважає суперечить законному праву проживаючих в ньому осіб на недоторканість житла, недоторканість особистого життя, окрім того в даному будинку зберігаються інші матеріальні цінності, які на відповідальне зберігання стягувачу не передавались, і цілісність яких опинилась під загрозою.

Крім того, державний виконавець Луцик М.М. була чудово обізнана про те, що в серпні місяці 2016 році Апеляційним судом Львівської області було накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , та було заборонено вчиняти будь-які дії по відношенню до нього. Дана ухвала до цього часу не скасована, та є чинною про поділ майна подружжя 2/3 частини.

Наголошує на тому, що незважаючи на це державний виконавець накладає арешт, та без відома боржника передає житловий будинок зі всіма наявним в ньому цінностями на зберігання іншій особі при тому, що вартість будинку в десять і більше разів перевищує суму існуючого боргу.

З наведених вище підстав вважає, що викладені державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Луцик М.М. запереченні від 29.11.2019 року, обставини є надуманими, такими що не відповідають дійсності і не спростовують доводів скаржника. Просить постанову про перевірку виконавчого провадження в порядку ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 20.12.2019 р. скасувати та визнати дії державного виконавця Жовківського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Луцик Мирослави Михайлівної при винесені 12.11.2019 р. постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 58925599 неправомірними, а тому просить скаргу задовольнити.

Жовківський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подав до суду заперечення, вважає скаргу ОСОБА_1 безпідставною, виходячи з наступного. З метою недопущення порушень при здійсненні виконавчого провадження начальником відділу 20.12.2019 року проведено перевірку матеріалів виконавчого провдження №58925599, за результатами якої 20.12.2019 року винесено відповідну постанову. Копію постанови скеровано на адресу заявника. Вказують, що ОСОБА_1 не погодився із викладеним у постанові про перевірку виконавчого провадження від 20.12.2019 року та оскаржив таку в судовому порядку. Вказують, що скарга стосувалась безпосередньо правомірності постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.11.2019 року. Разом з тим ОСОБА_1 у скарзі від 02.12.2019 року зазнчено ряд інших моментів та обставин, які не стосувались як порядку та підстав винесення постанови про опис майна та арешт майна (коштів) боржника від 12.11.2019 року так і процедури здійснення виконавчого провадження №58925599. Також вказують, що начальником відділу проаналізовано зміст постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.11.2019 року, процедуру її винесення та надано правову оцінку діям державного виконавця, про що вказано у постанові про перевірку виконавчого провадження від 20.12.2019 року із посиланням на норми закону. Інші питання зазначені у скарзі залишились поза увагою, оскільки не стосувались процедури виконавчого провадження, про що також зазначили в оскаржуваній постанові. Також вказують, що в оскаржуваній постанові заявнику зверталась увага на той факт, що на даному етапі виконавчого провадження питання реалізації будинку АДРЕСА_1 не вирішувались. Стверджують, що сама постанова винесена у відповідності до вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та Розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень. Також зазначають, що ряд процесуальних документів, винесених державними виконавцями у виконавчому провадженні були предметом судових оскаржень. Просить у задовленні скарги відмовити.

08.01.2020 року протоколом повторного автоматичного розподілу справи визначено ОСОБА_16 головуючим суддею у справі.

Ухвалою від 10.06.2020 року відведено суддю Мікулу В.Є. від розгляду даної справи.

10.06.2020 року протоколом повторного автоматичного розподілу справи визначено ОСОБА_17 головуючим суддею у справі.

Ухвалою від 24.07.2020 року відведено суддю Ясиновського Р.Б. від розгляду даної справи.

29.07.2020 року протоколом повторного автоматичного розподілу справи визначено ОСОБА_18 головуючим суддею у справі.

Ухвалою від 06.08.2020 року відведено суддю Оприск З.Л. від розгляду даної справи.

06.08.2020 року протоколом повторного автоматичного розподілу справи визначено ОСОБА_19 головуючим суддею у справі.

Ухвалою від 23.11.2020 року відведено суддю Олещук М.М. від розгляду даної справи.

23.11.2020 року протоколом повторного автоматичного розподілу справи визначено ОСОБА_20 головуючим суддею у справі.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд скарги без його участі. Зазначив, що вимоги зазначені в скарзі підтримує.

Жовківський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак надіслали на адресу суду заперечення щодо поданої скарги.

Представник ОСОБА_21 - ОСОБА_22 в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд скарги без його участі. У задоволенні скарги просить відмовити, у зв`язку з її безпідставністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Водночас, як встановлено ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

А тому суд розглядає справи без участі державного виконавця, боржника та стягувача, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги та беручи до уваги те, що їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи скарги, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові дія всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, матеріалами скарги встановлено, що у провадженні державного виконавця Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Луцик М.М. перебувало виконавче провадження № 58925599 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (правонаступник стягувача ОСОБА_21 ) боргу в сумі 555 332 грн. 20 коп.

З постанови про перевірку ВП в порядку ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" начальником Жовківського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) В. Карпином від 20.12.2019 р. вбачається, що дії державного виконавця Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Луцик М. М. при винесенні постанови від 12.11.2019 р. "про опис та арешт майна боржника"- визнано правомірними та такими, що вчинені у відповідності до вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Постанову про опис та арешт майна боржника від 12.11.2019 року у виконавчому провадженні № 58925599 залишено чинною.

Так, проведеною перевіркою законності виконавчого провадження №58925599 щодо вимог скаржника про визнання неправомірними дії державного виконавця Жовківського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) Луцик М.М. при винесенні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.11.2019 року в межах ВП №58925599, то з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем здійснено перевірку майнового стану боржника в ході якої встановлено відсутність таких.

Згідно з ч.5 ст. 48 Закону № 1404-УІІІ, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Також, в ході перевірки майнового стану боржника було встановлено, що боржнику на праві власності належить нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

12.11.2019 року державним виконавцем в порядку ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» в присутності понятих, представника стятувача та стягувача складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Таким чином, державним виконавцем на підставі ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", постановою про арешт майна боржника від 12.11.2019 р. було накладено арешт на усе виявлене майно боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Суд вважає, що доводи скаржника про неповідомлення його про день та місце вчинення виконавчих дій спростовуються матеріалами виконавчого провадження.

Так, 17.04.2019 р. державним виконавцем Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58925599, де зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження, із зазначенням ідентифікатора для доступу. Однак, боржником проігноровано дану постанову. А отже боржник не виявив належної зацікавленості у проведенні виконавчих дій в межах виконавчого провадження №58925599.

Також слід зазначити, що ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обов`язок боржника подати декларацію про майно та доходи протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження, а ч. 1 ст. 75 Закону передбачає відповідальність боржника за ненадання на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей.

Постанова про відкриття виконавчого провадження отримана ОСОБА_2 , однак обов`язок щодо подання декларації в 5 денний термін боржником також не виконано.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи не вбачає порушень зі сторони державного виконавця при вчиненні виконавчої дії, що полягала в описі майна, норм Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 від 02.04.2012 р. , оскільки відсутність боржника - компенсовано присутністю понятих (ст.22 Закону), час вчинення виконавчих дій не є обов`язковим реквізитом постанови (ст. 56 Закону, п.10 р. VIII Інструкції), в постанові детально описано житловий будинок із зазначенням усіх вимог визначених Законом та Інструкцією, постанова підписана усіма особами присутніми при описі та арешті (представник стягувача, стягувач, поняті, виконавець).

У відповідності до вимог абз. 4 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надіслана сторонам виконавчого провадження.

Щодо доводів скаржника про неможливість передачі майна на зберігання іншим особам, то на думку суду таке спростовується нормами ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку.

Описане майно державним виконавцем передано на зберігання під розписку стягувачу - ОСОБА_3 , що не заборонено та дозволено Законом.

Крім цього слід зазначити, що усі документи виконавчого провадження скеровуються виконавцем на адресу боржника зазначену у виконавчому документі. Однак, заяв чи інших повідомлень про зміну поштової адреси чи адреси проживання від боржника до державного виконавця не надходило. Адреса проживання боржника у виконавчому документі зазначена як м. Вінниця, вул. Вінниченка, 14.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою у справі № 636/620/18 від 13.12.2018 р. зробив висновок про те що дії боржника у виконавчому провадженні вимагають його добросовісної процесуальної поведінки, що полягає в тому щоб цікавитись у розумні строки перебігом виконавчого провадження та отримувати кореспонденцію, яка надходить на його адресу.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що боржник ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_6 , діє недобросовісно, оскільки фактично ухиляється від виконання рішення суду, що набрало законної сили, а сама скарга подана з метою затягування виконання такого рішення.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи, що виконавчі дії, вчинені державним виконавцем в ході примусового виконання рішення суду здійснені додержуючись чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вимоги скарги не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 23, 247, 258-259, 447-453 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 на постанову про проведення перевірки виконавчого провадження в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 20.12.2019 року - відмовити.

В задоволені скарги ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця Жовківського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) Луцик М.М. при винесенні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.11.2019 року в межах ВП №58925599 неправомірними відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.