Справа № 446/1154/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Костюк У. І. з участю секретаря Коваль В.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні в залі суду в місті Кам`янка -Бузька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 визнання права спільної часткової власності на земельну ділянку,-

встановив:

15.06.2021 позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , з врахуванням уточнених позовних вимог, просять визнати за ними право приватної спільної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку з кадастровим номером :01:008:0059, площею 0,0757 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що 29.08.2016 між ОСОБА_2 ОСОБА_1 з однієї сторони, та ОСОБА_4 з другої сторони, було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0757 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказаний житловий будинок належав продавцю ОСОБА_4 на підставі договору дарування посвідченого 28.01.2011 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим № 504. Посилаються, що одночасно з набуттям права приватної спільної часткової власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, позивачі, у відповідності до положень ст. 120 ЗК країни та ст.377 ЦК України, набули права приватної спільної часткової власності у рівних частках на земельну ділянку, загальною площею 0,0757 га, кадастровий номер: 622155400:01:008:0059, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Однак, відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 13.05.2021 року, земельна ділянка площею 0,0757 га, кадастровий номер :01:008:0059, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за ОСОБА_3 , що перешкоджає новим власникам земельної ділянки -позивачам здійснити реєстрацію права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вищезазначена обставина унеможливлює внесення змін до Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку змін щодо земельної ділянки площею 0,0757 га, при цьому, перехід права власності на земельну ділянку від ОСОБА_3 до ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 28.01.2011 року вищезазначеного житлового будинку, в Державному земельному кадастрі про право власності та речових прав на земельну ділянку - не було зареєстровано. А тому позивачі вважають, що адекватним та законним способом захисту порушеного прав та інтересів, - є визнання їх законного права спільної часткової власності на дану земельну ділянку, тому звернулися з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 30.06.2021 відкрито загальне позовне провадження в справі та призначено підготовче засідання..

В підготовче засідання позивачі не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі та участі їх представників, позовні вимоги з наведених у позовній заяві підстав підтримують та просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про визнання позову, в якій вказав про те що повністю визнає заявлені позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення їх, у клопотанні від 29.11.2018 просили про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно з договором дарування будинку, посвідченого 28.01.2011 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 504, ОСОБА_3 передав у власність (дарунок) а ОСОБА_4 прийняла безоплатно у власність житловий будинок АДРЕСА_1 , даний житловий будинок, що передається у власність (дарунок) в цілому розташований на земельній ділянці площею 0,0757 га, кадастровий номер :01:008:0059 (а.с.17).

29.08.2016 ОСОБА_4 продала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0757 га кадастровий номер :01:008:0059, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджено договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького нотаріального округу Львівської області та зареєстрованого в реєстрі на № 1594 (а.с.18).

29.08.2016 приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького нотаріального округу Львівської області проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності житлового будинку АДРЕСА_1 по Ѕ частці за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 256127370 від 12.05.2021 (а.с.19).

Згідно Інформації з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 13.05.2021 видно такі відомості про земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки: :01:008:0059, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,у відомостях про суб`єктів права власності на земельну ділянку зазначений ОСОБА_3 (а.с.21).

Згідно державного акту серія ЯЖ № 805970 від 24.03.2009 який виданий на підставі договору дарування земельної ділянки від 16.02.2009, ВМА № 783725, реєстр №76 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0757 га у межах згідно з планом, що розташована: АДРЕСА_1 , цільове призначення (використання) земельної ділянки: обслуговування житлового будинку. Кадастровий номер земельної ділянки: :01:008:0059 (а.с. 21).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого 22.03.2017 Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак, між сторонами виник спір щодо здійсненням позивачем права користування та розпорядження її майном, а саме, земельною ділянкою, який регулюється нормами Земельного кодексу України та нормами Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Також згідно з частиною першою статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час укладення договорів дарування та купівлі-продажу) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. При цьому у відповідності до частини четвертої цієї статті в разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому під час застосування положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Окрім того, пунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Відповідно до пп. «Ґ» п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16.

Аналогічних висновків щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд України у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16 та від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , будучи власником житлового будинку АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 0,0757 га, яка належала йому на підставі державного акта серії ЯЖ № 805970, подарував цей будинок ОСОБА_4 , а тому у силу положень статті 120 ЗК України, чинних на час укладення договору дарування, до ОСОБА_4 , перейшло також і право на земельну ділянку площею 0,0757 га на якій розташований цей будинок.

Подальшим укладенням договору купівлі-продажу житлового будинку від 29 серпня 2016 року між ОСОБА_4 , як продавцем, та позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з набуттям позивачами на підставі вище зазначеного договору права спільної часткової власності на житловий будинок, а також у відповідності до положень статті 120 ЗК України відбувся одночасний перехід до позивачів і права власності на земельну ділянку, на якій розміщений будинок.

Таким чином, у зв`язку з набуттям позивачами права власності на житловий будинок, до них також перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій він розташований, у зв`язку з чим право власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку припинено.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що обставини, якими позивачі обґрунтовують свій позов, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, крім того відповідач позов визнав в повному обсязі, а тому такий слід задовольнити та визнати за позивачами право власності на земельну ділянку площею з кадастровим номером :01:008:0059, площею 0,0757 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо питання судових витрат слід зазначити наступне.

Судові витрати в даній справі складаються лише з судового збору. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, враховуючи задоволення позовних вимог, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору, що становить 555,86 грн (п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень, вісімдесят шість копійок). та, з відповідача на користь позивача слід стягнути 555,86 грн (п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень, вісімдесят шість копійок), що становить 50 % судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 визнання права спільної часткової власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) право приватної спільної часткової власності на Ѕ земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з кадастровим номером: :01:008:0059, площею 0,0757 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) право приватної спільної часткової власності на Ѕ земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з кадастровим номером: :01:008:0059, площею 0,0757 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 555,86 грн (п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень, вісімдесят шість копійок).

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору що становить 555,86 грн (п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень, вісімдесят шість копійок), згідно квитанції № 13656 від 11.06.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 12.11.2021.

Суддя У.І. Костюк