Провадження № 2-о/756/891/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року заяви ОСОБА_2 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку окремого цивільного судочинства із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Суддя, дослідивши заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відкриваються судом на підставі подання письмової заяви, яка відповідно до приписів ч. 1 ст. 316 ЦК України подається за місцем проживання фізичної особи - заявника.

Отже, на відміну від загальних правил підсудності справ, які підлягають розгляду в порядку позовного провадження (ч. 1 ст. 27 ЦПК України), для з`ясування підсудності справи про встановлення факту, що має юридичне значення, суд встановлює фактичне, а не зареєстроване місце проживання фізичної особи - заявника.

Підсудність справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначена ч. 1 ст. 317 ЦПК України.

Так, згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Натомість заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України).

Таким чином, що заяви про встановлення факту смерті подаються до суду за місцем проживання (перебування) заявника за межами тимчасово окупованої території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

ОСОБА_2 у своїй заяві вказує, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_2 не надав доказів, що він проживає в Оболонському районі м. Києва, справа за його заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території України не підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

За приписами ч. 1 ст. 378 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на те, що місце перебування ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1, що відноситься до Кіровського району м.Дніпро, справа за його заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, належить до територіальної юрисдикції (підсудна) Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, її слід надіслати на розгляд цьому суду.

Керуючись ст. 31, 316, 317, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення, - надіслати за підсудністю на розгляд Кіровського районного суду м.Дніпропетровська (49101, м. Дніпро, проспект Пушкіна, б. 29).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Ткач