Справа № 463/1077/14-ц
Провадження № 6/463/158/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Романської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ФОРТ», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и в :

ТзОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 463/1077/14-ц, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заяву мотивує тим, що 22.09.2014 року Личаківський районний суд м.Львова ухвалив рішення у справі № 463/1077/14-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 28/48/08-f від 19.02.2008 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра». На підставі виданого на виконання вищезазначеного рішення суду, виконавчого листа про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 завершено виконавчі провадження № 48337665, № 48240793 в Личаківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). 04.08.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_A_3, згідно з умовами право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 28/48/08-f від 19.02.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 20.08.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 28/48/08-f від 19.02.2008 року перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп». 26.08.2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги № б/н, згідно умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 28/48/08-f від 19.02.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус». 29.12.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТзОВ «ФК ФОРТ» укладено договір про відступлення прав вимоги № б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 28/48/08-f від 19.02.2008 року перейшло до ТзОВ «ФК ФОРТ». Належним та допустимим доказом переходу права вимоги до нового кредитора є договір про відступлення права вимоги, зокрема той, що набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Крім того, на виконання рішення суду по справі № 463/1077/14-ц від 22.09.2014 року Личаківський районний суд м.Львова 19.03.2015 року видав банку виконавчі листи. Згідно з інформацією з постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження № 48337665 з примусового виконання виконавчого листа було завершено 30.06.2017 року в Личаківському відділі держаної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно з інформацією з постанови про повернення виконавчого документу стягувану та автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 48240793 з примусового виконання виконавчого листа було завершено 31.03.2017 року в Личаківському відділі держаної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання заяви до суду оригінали виконавчих листів щодо боржників на виконанні не перебувають. Відповідно до частини 4 статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження», органи державної виконавчої служби були зобов`язані повернути виконавчий документ стягувачу, однак, згідно з Актом ПАТ «КБ Надра» про втрату виконавчих листів, оригінали виконавчих документів втрачені. Таким чином ПАТ «КБ «Надра» не міг передати ТОВ «ФК ФОРТ» оригінали виконавчих документів. За таких обставин, місцезнаходження оригіналів виконавчих документів невідоме, оскільки такий ні в органі виконавчої служби, ні в розпорядженні кредитора не перебувають. Крім того, просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, так, як такий був пропущений з поважних причин. Так, 04.06.2015 року за рішення НБУ було розпочато процедуру ліквації ПАТ КБ «Надра». Так, частиною 6-1 статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 22.12.2011 року був передбачений обов`язок державного виконавця відмовити у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Частина 3-1 статті 49 цього ж закону в редакції від 28.12.2014 року передбачала, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним Банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку боржника. Таким чином, банк був позбавлений можливості пред`явити виконавчий документ до виконання, оскільки виконавчий лист був повернений йому без виконання. У зв`язку з наведеним, просить заяву задовольнити.

Матеріали заяви надійшли до Личаківського районного суду м.Львова 21.09.2021 року.

Представник заявника ТзОВ «ФК ФОРТ» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, разом з тим, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Інші учасники процесу в судове засідання повторно не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не повідомили суд про причини неявки, а тому, судовий розгляд проведено без їхньої участі, оскільки їхня неявка не є перешкодою для розгляду справи.

У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 10.11.2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 22.09.2014 року у справі № 463/1077/14-ц, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 28/48/08-f від 19.02.2008 року у розмірі 139462,63 гривень та 1394,60 гривень судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_A_3, згідно з умовами право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 28/48/08-f від 19.02.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (а.с.8-9).

Крім того, 20.08.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 28/48/08-f від 19.02.2008 року перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп» (а.с.12-13).

26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги № б/н, згідно умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 28/48/08-f від 19.02.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» (а.с.17-18).

В подальшому, 29.12.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТзОВ «ФК ФОРТ» укладено договір про відступлення прав вимоги № б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 28/48/08-f від 19.02.2008 року перейшло до ТзОВ «ФК ФОРТ» (а.с.22-23).

Згідно постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження № 48337665 з примусового виконання виконавчого листа № 2/463/937/14, виданого 19.03.2015 року Личаківським районним судом м.Львова, було завершено 30.06.2017 року в Личаківському відділі держаної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» ( а.с.33, 37-38).

Крім того, згідно постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 48240793 з примусового виконання виконавчого листа № 2/463/937/14, виданого 19.03.2015 року Личаківським районним судом м.Львова, було завершено 31.03.2017 року в Личаківському відділі держаної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.39-41).

Актом ПАТ «КБ Надра» від 04.08.2020 року про втрату виконавчих листів, підтверджується втрата зазначених вище оригіналів виконавчих документів (а.с.34-36).

Відповідно до приписів статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти.

Згідно з ч.1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно правових висновків викладених в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-17432св15 від 30.09.2015, № 6- 14289св15 від 08.07.2015, № 6-2196св15 від 25.03.2015, № 6-7699св15 від 13.05.2015, № 6-13709св15 від 04.11.2015, № 6-18867св15 від 04.11.2015 та постанови Верховного суду України від 20.11.2013 року № 6- 122цс13, на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження.

Згідно з ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно положень частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, виходячи з наведеного, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження (розгляду). Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 21.02.2011 року і відповідно до якої (позиції) поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження.

Пунктом 9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Наведене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі «Горнсбі проти Греції» названий суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Більше того, на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження, що також підтверджується судовою практикою.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, слід дійти висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватись не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

У п.28 рішення Європейського суду з прав людини від 11 грудня 2008 року в справі «Антонюк проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Таким чином, заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає до задоволення.

Відповідно пп.17.4 п.17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Як вбачається із матеріалів справи виконавчі листи було втрачено, що підтверджується Актом про втрату виконавчих листів від 04.08.2020 року (а.с.34-36).

Крім цього, суд виходить із поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, із таких мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України передбачено, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, тому суд відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною заявою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони в кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому, судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Відмова у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання тягне за собою фактичне невиконання рішення суду, що, як уже зазначалось, є завершальною частиною розгляду цивільної справи, тому, суд, вирішуючи дане питання відповідно до практики Європейського суду, повинен враховувати, що процесуальні обмеження у вигляді пропуску процесуального строку не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок про те, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене та з огляду на принцип обов`язковості виконання судового рішення, доводів заявника, суд дійшов обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску строку та наявність підстав для задоволення заяви.

Оскільки заявником ТзОВ «Фінансова компанія ФОРТ» надано суду належні та допустимі докази на підтвердження матеріального правонаступництва після укладання договору факторингу між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТзОВ «ФК ФОРТ», суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, беручи до уваги вищенаведене, дійшов висновку, що заява підлягає задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.260, 353, 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ФОРТ» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «НАДРА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ФОРТ» у цивільній справі № 463/1077/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» заборгованості за кредитним договором № 28/48/08-f від 19.02.2008 року у розмірі 139462,63 гривень та 1394,60 гривень судових витрат.

Видати стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ФОРТ» дублікати виконавчих листів № 2/463/937/14 від 19.03.2015 року, звернувши до виконання рішення Личаківського районного суду м.Львова від 22 вересня 2014 року у цивільній справі № 463/1077/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» заборгованості за кредитним договором № 28/48/08-f від 19.02.2008 року у розмірі 139462,63 гривень та 1394,60 гривень судових витрат.

Поновити стягувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ФОРТ» строк пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі № 463/1077/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» заборгованості за кредитним договором № 28/48/08-f від 19.02.2008 року у розмірі 139462,63 гривень та 1394,60 гривень судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ФОРТ», місцезнаходження: 03035, м.Київ, Солом`янська площа,2, .

Первісний стягувач: Публічне акціонерне товариства «Комерційний Банк «НАДРА», місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців,15, .

Боржник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя Грицко Р.Р.