У х в а л а

12 січня 2021 року

м. Київ

справа № 753/6445/19-ц

провадження № 61-19413 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 вересня 2019 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 інформацію, поширену ОСОБА_4 та

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі Інтернет на веб сайті: ІНФОРМАЦІЯ_2 у публікації під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме: «той ( ОСОБА_1 ) є креатурою колишнього керівника Одеської митниці, а сьогодні в. о. голови ДФС ОСОБА_7 . За этим (конкурс на посаду глави Департаменту ДФС із запобігання та виявлення корупції, який виграв колишній заступник начальника Одеської митниці - начальник Управління по боротьбі з порушенням митних правил ОСОБА_8 ) стоит исключительно экс-глава одесской таможни ОСОБА_9 » …. «Согласно нашему заявлению была служебная проверка и выявлены недоплаты в бюджет около 0,5 млрд. гривен» …. «С Одесской таможни он ( ОСОБА_10 ) убежал как раз тогда, когда произошла ситуация с 37-ю контейнерами. По моей информации исключительно он давал команду руководству поста, чтобы эти контейнеры контрабандистов были выпущены» (тут і далі мовою оригіналу).

Зобов`язано ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , як головного редактора сайту «ЦЕНЗОР.НЕТ», розмістити протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 текст спростування наступного змісту: «редакція ЦЕНЗОР.НЕТ та ОСОБА_5 спростовує недостовірну інформацію, яка була поширена ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті «ІНФОРМАЦІЯ_3», а саме: «той ( ОСОБА_1 ) є креатурою колишнього керівника Одеської митниці,

а сьогодні в. о. голови ДФС ОСОБА_7 . За этим (конкурс на посаду глави Департаменту ДФС із запобігання та виявлення корупції, який виграв колишній заступник начальника Одеської митниці - начальник Управління по боротьбі з порушенням митних правил ОСОБА_8 ) стоит исключительно экс-глава одесской таможни ОСОБА_9 » …. «Согласно нашему заявлению была служебная проверка и выявлены недоплаты в бюджет около 0,5 млрд. гривен» …. «С Одесской таможни он ( ОСОБА_10 ) убежал как раз тогда, когда произошла ситуация с 37-ю контейнерами. По моей информации исключительно он давал команду руководству поста, чтобы эти контейнеры контрабандистов были выпущены», використовуючи таку ж графіку та шрифти, які були використані при публікації статті «ІНФОРМАЦІЯ_3».

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_11 задоволено частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 вересня 2019 року

у частині задоволення позовних вимог скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі Інтернет на веб-сайті «ЦЕНЗОР.НЕТ»: ІНФОРМАЦІЯ_2 публікації під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3 », зокрема: « ОСОБА_1 є креатурою ОСОБА_3 та за його призначенням на посаду Голови Департаменту ДФС з протидії та виявленню корупції стоїть виключно ОСОБА_3 »; «за його заявою була проведена службова перевірка Одеської митниці ДФС, за результатами якої виявлені недоплати до бюджету у сумі біля 0,5 млрд. грн»; «з Одеської митниці

ОСОБА_3 втік саме тоді, коли виникла ситуація з 37-ю контейнерами»

та у частині зобов`язання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , як головного редактора сайту «ЦЕНЗОР.НЕТ» спростувати вказану інформацію - відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Змінено розподіл судових витрат.

23 грудня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , як особа, яка не брала участі у справі, подано касаційну скаргу (надійшла 28 грудня 2020 року), в якій заявник просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити

на новий розгляд, посилаючись на те, що судовим рішенням вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 389 ЦПК України особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Тлумачення частини першої та четвертої статті 389 ЦПК України дозволяє дійти висновку про те, що за загальним правилом касаційна скарга може бути подана особою, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки лише після розгляду судом апеляційної інстанції її апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. Як виняток, допускається оскарження постанови апеляційного суду у касаційному порядку, якщо безпосередньо судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, особи, яка не брала участі у справі.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявник не погоджується, як

з рішенням суду першої інстанції, так і з постановою суду апеляційної інстанції, оскільки суд першої інстанції також, на думку заявника, вирішив питання про його права та обов`язки.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи те, що судом у цій справі розглянуто спір за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, ОСОБА_1 не був учасником справи, з апеляційною скаргою, як особа, яка не приймала участь у справі,

до суду апеляційної інстанції не звертався, судове рішення про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки безпосередньо судом апеляційної інстанції не ухвалювалося, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації

та спростування недостовірної інформації відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник