печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань - Самолюк Ю.Ю.,

за участю:

представника боржника: ОСОБА_1 ,

представника стягувача: ОСОБА_2 ,

приватного виконавця: Ляпіна Д.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - заявник, боржник, ОСОБА_3 ) звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначає, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2014 року у цивільній справі № 757/17997/14-ц задоволено позов ОСОБА_4 (далі - стягувач, ОСОБА_4 ) до ОСОБА_3 про стягнення боргу в порядку регресу та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 25 174 863, 39 грн. суми боргу, 1 762 930,15 грн. - три проценти річних та 3 654,01 грн. судових витрат. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.05.2015 року вказане рішення Печерського районного суду м. Києва скасовано в частині стягнення трьох процентів річних та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено, в решті рішення суду залишено без змін.

19.11.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 757/17997/14-ц, виданого 11.11.2015 року Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 25 174 863, 39 грн. суми боргу та 3 654,01 грн. судового збору.

19.11.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_3 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2018 року відмовлено у задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. (далі - Державний виконавець Кудрановський Ю.В.) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 . Постановою Київського апеляційного суду від 14.03.2019 року у справі № 757/17997/14-ц ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2018 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким задоволено подання Державного виконавця Кудрановського Ю.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

17.10.2019 року Державним виконавцем Кудрановським Ю.В. (ВП № 49420175) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з надходженням заяви від 04.10.2019 року про повернення виконавчого документа.

18.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем (далі - Приватний виконавець Телявський А.М.) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60358368 про примусове виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2015 року № 757/17997/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 25 174 863, 39 грн. суми боргу та 3 654,01 грн. судового збору.

30.04.2021 року Приватним виконавцем Телявським А.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП № 60358368) на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з надходженням заяви від 30.04.2021 року про повернення виконавчого документа.

30.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Дмитром Валентиновичем (далі - Приватний виконавець Ляпін Д.В.) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65315948 про примусове виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2015 року № 757/17997/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 25 174 863, 39 грн. суми боргу та 3 654,01 грн. судового збору.

Листом від 14.04.2016 року ОСОБА_3 надавав Державному виконавцю Кудрановському Ю.В. інформацію про наявне у нього майно та кошти, за рахунок яких можливо виконати рішення суду, проте виконавці не вчинили дій, спрямованих на погашення заборгованості за рахунок наявного у боржника майна та коштів.

Крім того, виконавчий лист Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2015 року № 757/17997/14-ц було частково виконано. Згідно з платіжним дорученням від 30.03.2016 року № 2321 на виконання цього виконавчого листа було перераховано на користь стягувача 682,62 грн. Відповідно до виписок, що містились у ВП № 60358368 з рахунку боржника у Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») 04.03.2016 року списано 336 грн.; 61,14 грн.; 580,10 грн. Згідно з листом від 09.08.2016 року № 20-1.453/17 станом на 09.09.2016 року рішення суду виконано частково, а саме погашено за виконавчим документом на користь стягувача 879,98 грн.

Також, згідно з довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ - Сервіс» (далі - ТОВ «ПГ - Сервіс») від 10.06.2021 року на підставі постанови Державної виконавчої служби ВП № 49420175 від 29.03.2017 року проводилось утримання і перерахування частини заробітної плати ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_4 за виконавчим листом, виданим Печерським районним судом м. Києва 11.11.2015 року у справі № 757/17997/14-ц: за період з березня 2017 року по травень 2019 року утримано і перераховано із заробітної плати ОСОБА_3 19 883,50 грн.

Заявник вважає, що на даний час він вчинив усі можливі дії, спрямовані на виконання рішення суду та погашення заборгованості.

Посилаючись на вказані обставини, та на те, що обмеження боржника у праві на виїзд за межі України триває понад два роки, при цьому виконавцями не вчиняються дії, спрямовані на погашення заборгованості за рахунок наявного у боржника майна та коштів, ураховуючи, що боржник прагне виконати рішення суду, а обмеження його у праві виїзду за межі України порушує його право на вільне пересування, передбачене Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, заявник просить задовольнити його заяву та скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене постановою Київського апеляційного суду від 14.03.2019 року у справі № 757/17997/14-ц, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва 11.11.2015 року у вказаній справі, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 25 174 863, 39 грн. суми боргу та 3 654,01 грн. судових витрат.

10.08.2021 року Приватний виконавець Ляпін Д.В. подав до суду заперечення на заяву, у яких просив у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити з огляду на наступне. На виконанні Приватного виконавця Ляпіна Д.В. перебуває два виконавчі провадження: № 65301917 з виконання виконавчого листа № 757/31170/15-ц, виданого 13.03.2020 року Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3 134 721,92 грн. - три проценти річних, 22 307 164,92 грн. інфляційних втрат та 9 135 грн. судових витрат (стягнення Приватним виконавцем Телявським А.М. не проводилось), та № 65315948 з виконання виконавчого листа № 757/17997/14-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 11.11.2015 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 25 174 863, 39 грн. суми боргу та 3 654,01 грн. судового збору. За виконавчим листом № 757/17997/14-ц від 11.11.2015 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було частково стягнуто грошові кошти у розмірі 20 216, 64 грн., які при відкритті виконавчого провадження № 65315948 були враховані. Стягнення Приватним виконавцем Телявським А.М. не проводилось.

На даний час залишок заборгованості заявника перед стягувачем становить: за виконавчим провадженням № 65301917 - 25 451 021,84 грн.; за виконавчим провадженням № 65315948 - 25 158 300,76 грн.

30.04.2021 року Приватним виконавцем Ляпіним Д.В. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 65301917 та № 65315948 у зведене виконавче провадження № 65315983.

Постановами про відкриття виконавчих проваджень № 65301917 та № 65315948, які були отримані боржником, зобов`язано останнього подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Проте на даний час боржником не надано зазначену декларацію, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

01.07.2021 року Приватним виконавцем Ляпіним Д.В. отримано заяву боржника в довільній формі, в якій він повідомляє про належне йому майно (майнові права), на яке, на його думку, можливо звернути стягнення.

Разом з тим, боржник не надав жодних документів, що підтверджують його право власності, та виписок з рахунка в цінних паперах в депозитарній установі.

05.08.2021 року Приватним виконавцем Ляпіним Д.В. надіслано вимогу до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк») про надання інформації про цінні папери на рахунках боржника та надання виписки з рахунка в цінних паперах боржника. Також, 05.08.2021 року Приватний виконавець Ляпін Д.В. звернувся до Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» та Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк») з вимогами про надання інформації про відкриті депозитні рахунки та про залишки грошових коштів на всіх рахунках боржника. На даний час відповідь від банківських установ не надходила.

Згідно з матеріалами виконавчого провадження боржнику належать земельні ділянки, що знаходяться у с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області, однак за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за цими об`єктами нерухомого майна зареєстроване іпотечне обтяження на підставі договору іпотеки; іпотекодержателем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд фінансових зобов`язань» (далі - ТОВ «ФК «Фонд фінансових зобов`язань»). На підставі ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» 07.06.2021 року та 20.07.2021 року Приватний виконавець Ляпін Д.В. звертався із запитами до іпотекодержателя щодо розміру заборгованості боржника перед ним та щодо надання письмової згоди на звернення стягнення на предмет іпотеки. На даний час відповіді від іпотекодержателя не отримано.

Відтак, звернути стягнення на вказане майно боржника неможливо.

09.08.2021 року Приватним виконавцем Ляпіним Д.В. винесено постанову про арешт майна боржника та направлено вимоги до Публічного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-1» ім. М.П. Загороднього» (далі - ПАТ «Трест «Київміськбуд-1» ім. М.П. Загороднього») та до арбітражного керуючого Демчана О.І. щодо надання інформації про право вимоги боржника до ПАТ «Трест «Київміськбуд-1» ім. М.П. Загороднього». Разом з тим, вартість майна (майнових прав), за рахунок якого, на думку боржника, можливо виконати рішення суду, є незначною порівняно з розміром заборгованості за виконавчими документами.

Крім зазначеного, при поданні інформації боржником приховано факт спільного володіння майном, а саме: житловим будинком на АДРЕСА_1 та земельними ділянками, які можливо віднести до цього будинку.

Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.07.2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 09.01.2019 року, визначено 1/2 частину майна боржника у спільному майні, а саме: житловий будинок на АДРЕСА_1 . Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.02.2020 року справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в спільній власності подружжя перебувало, в тому числі, майно, набуте під час шлюбу: земельна ділянка площею 0,0979 га за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок за цією ж адресою, яким боржник володів спільно з ОСОБА_5 .

Згідно з актом Приватного виконавця Ляпіна Д.В. від 02.08.2021 року боржник усупереч накладеному арешту на нерухоме майно відчужив земельну ділянку площею 0,0979 га за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок за цією ж адресою.

Таким чином, вбачається свідоме невиконання боржником рішення суду.

Крім того, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2020 року у справі № 757/17997/14-ц, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 07.09.2020 року, відмовлено боржнику у задоволенні клопотання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Отже, відповідна заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України повинна розглядатись саме Київським апеляційним судом.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав у повному обсязі, з викладених у ній підстав, просив задовольнити заяву.

Представник стягувача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволені заяви, вказуючи на безпідставність доводів заявника.

Приватний виконавець Ляпін Д.В. просив відмовити у задоволенні заяви з підстав, викладених у запереченнях на цю заяву.

Заслухавши думку представників заявника і стягувача та Приватного виконавця Ляпіна Д.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 11.11.2015 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 757/17997/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 25 174 863, 39 грн. суми боргу та 3 654,01 грн. судових витрат.

Згідно з листом відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.08.2016 року № 20-1.453/17 станом на 09.09.2016 року рішення суду виконано частково, а саме погашено за виконавчим документом на користь стягувача 879,98 грн.

За довідкою ТОВ «ПГ - Сервіс» від 10.06.2021 року на підставі постанови Державної виконавчої служби ВП № 49420175 від 29.03.2017 року проводилось утримання і перерахування частини заробітної плати ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_4 за виконавчим листом, виданим Печерським районним судом м. Києва 11.11.2015 року по справі № 757/17997/14-ц: за період з березня 2017 року по травень 2019 року утримано і перераховано із заробітної плати ОСОБА_3 19 883,50 грн.

Постановою Приватного виконавця Ляпіна Д.В. від 30.04.2021 року відкрито виконавче провадження № 65315948 про примусове виконання виконавчого листа, виданого 11.11.2015 року Печерським районним судом м. Києва у справі № 757/17997/14-ц, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 25 174 863,39 грн. суми боргу та 3 654,01 грн. судових витрат.

При цьому Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було частково стягнуто грошові кошти у розмірі 20 216, 64 грн., які при відкритті виконавчого провадження № 65315948 були враховані приватним виконавцем.

Зазначеною постановою про відкриття виконавчого провадження боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Постановою Приватного виконавця Ляпіна Д.В. від 30.04.2021 року об`єднано виконавчі провадження № 65301917, № 65315948 у зведене виконавче провадження № 65315983.

За поясненням Приватного виконавця Ляпіна Д.В., викладеним у запереченнях до заяви, на час розгляду цієї справи судом залишок заборгованості заявника перед стягувачем становить: за виконавчим провадженням № 65301917 - 25 451 021,84 грн.; за виконавчим провадженням № 65315948 - 25 158 300,76 грн.

Листом від 25.06.2021 року ОСОБА_3 повідомив Приватного виконавця Ляпіна Д.В. про належне йому майно та грошові кошти, за рахунок яких можливо виконати рішення суду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2018 року відмовлено у задоволенні подання Державного виконавця Кудрановського Ю.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 14.03.2019 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2018 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким подання Державного виконавця Кудрановського Ю.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 до виконання ним виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва 11.11.2015 року у справі №757/17997/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 25 174 863 грн. 39 коп. суми боргу, 3 654,01 грн. судових витрат.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2020 року у справі № 757/17997/14-ц, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 07.09.2020 року, відмовлено боржнику у задоволенні клопотання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину,

для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

За положеннями ст. 313 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

За положеннями п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частинами 5-7 ст. 441 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Так, ОСОБА_3 , звертаючись до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, посилається на те, що він вчинив усі можливі дії, спрямовані на виконання рішення суду та погашення заборгованості; обмеження його у праві виїзду за межі України триває понад два роки, при цьому виконавцями не вчиняються дії, спрямовані на погашення заборгованості за рахунок наявного у боржника майна та коштів; боржник прагне виконати рішення суду, а обмеження його у праві виїзду за межі України порушує його право на вільне пересування, передбачене Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте, вказані доводи заявника не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки обмежувальний захід було застосовано до боржника у зв`язку із встановленням судом факту свідомого ухилення від виконання рішення суду, та як вбачається з матеріалів на даний час здійснюється примусове виконання рішення суду за відкритим постановою Приватного виконавця Ляпіна Д.В. від 30.04.2021 року виконавчим провадженням № 65315948, в рамках зведеного виконавчого провадження № 65315983.

Так, згідно з поясненнями Приватного виконавця Ляпіна Д.В., викладеними у запереченнях до заяви, звернути стягнення на майно боржника неможливо, оскільки боржник не надає документів, що підтверджують його право власності на нерухоме майно та виписок з рахунка в цінних паперах в депозитарній установі; на письмові вимоги Приватного виконавця Ляпіна Д.В. ПАТ «Укргазбанк», ПАТ «Банк Восток» та АТ «Альфа-Банк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») інформації про відкриті депозитні рахунки та про залишки грошових коштів на всіх рахунках боржника не надали; належні боржнику земельні ділянки, що знаходяться у с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області, передані в іпотеку ТОВ «ФК «Фонд фінансових зобов`язань», яке на запит приватного виконавця щодо розміру заборгованості боржника перед ним та щодо надання письмової згоди на звернення стягнення на предмет іпотеки відповіді не надало. 09.08.2021 року Приватним виконавцем Ляпіним Д.В. винесено постанову про арешт майна боржника та направлено вимоги до ПАТ «Трест «Київміськбуд-1» ім. М.П. Загороднього» та до арбітражного керуючого Демчана О.І. щодо надання інформації про право вимоги боржника до ПАТ «Трест «Київміськбуд-1» ім. М.П. Загороднього». Також, згідно з актом Приватного виконавця Ляпіна Д.В. від 02.08.2021 року боржник усупереч накладеному арешту на належне йому нерухоме майно відчужив земельну ділянку площею 0,0979 га за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок за цією ж адресою. Крім того, всупереч вимогам постанови Приватного виконавця Ляпіна Д.В. від 30.04.2021 року боржник не подав декларацію про доходи та майно. Таким чином, вбачається свідоме невиконання боржником рішення суду.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З огляду на зазначене, судом не встановлено обставин для скасування обмежувальних заходів, накладених на заявника внаслідок невиконання зобов`язань, яке спричинило вжиття заходів забезпечення виконавчого провадження, зокрема, тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Таким чином, заява ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у цивільній справі №757/17997/14-ц задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 8 ст. 441 ЦПК України, відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 10, 18, 441, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Є.С. Хайнацький