Справа № 2-2972/10
Провадження № 2-п/712/37/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Ліпатової Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справуза заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі № 2-2972/10 за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягненнязаборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася вся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 листопада 2010 року по справі № 2-2972/10 за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №СВФ-08/06-10 та договором поруки в сумі 35915,54 доларів США, та 22140,54 гривень. Крім того, із ОСОБА_1 стягнуто штраф в сумі 2310 грн.

Заявник вказує, що вказаним рішенням позовні вимоги задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №СВФ-08/06-10 та договором поруки в сумі 35915,54 доларів США, та 20320,54 гривень, 1700 гривень сплаченого судового збору; 120 гривень сплачених витрат з інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи, а всього 35915, 54 доларів США 22140,54 гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 штраф в сумі 2310 грн.

З вказаними заочним рішенням суду заявник ОСОБА_1 не погоджується, вважає що при його прийнятті суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, розгляд справи відбувся без її участі, про час та місце розгляду якої вона не був належним чином повідомлена, чим було порушено її права.

Приймаючи рішення про проведення заочного розгляду справи за його відсутності суд виходив з того, що вона була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові відправлення, які направлені за адресою місця реєстрації відповідача ОСОБА_1 та оголошення у місцевій газеті «Нова Доба» про виклик в судове засідання, призначене на 05.11.2010 року.

Проте жодних повісток суду та рішення суду вона не отримувала, оскільки в той час вона знаходилась за кордоном.

22.06.2021 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до адвоката Чорноіваненка Д.О., який подав 23.06.2021 року заяву на ознайомлення з матеріалами справи, з якою ознайомився 29.06.2021 року. Тобто саме з вказаної дати необхідно відліковувати час, з якою підлягає поновлення строк на подання заяви про скасування заочного рішення.

Докази перебування за кордоном саме в період розгляду справи та винесення рішення у заявника відсутні, оскільки вона здала свій старий закордонний паспорт, в якому містилися відмітки про перетинання кордону. Разом із тим, в матеріалах справи а.с.85 міститься акт перевірки іпотечного майна від 18.10.2010 року, наданий позивачем, з якого вбачається що сусід відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (мешканець квартири АДРЕСА_1 ) підтверджує, що відповідач ОСОБА_1 не мешкає в квартирі АДРЕСА_2 , так як близько року виїхала за кордон.

Вказувала, що у 2015 році у Великобританії їй було зроблено операцію, що потребувала тривалої реабілітації.

З 2019 року по 09.06.2021 року відповідач ОСОБА_1 не приїзджала в Україну, через карантинні обмеження. Прибула в Україну в червні 2021 року, а вилетіти назад на лікування до Великобританії не змогла у зв`язку з наявністю тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення аспорта громадянина України від 09.03.2021 року.

Неповідомлення у встановленому порядку про розгляд справи позбавило її передбаченого цивільним законодавством права надати суду свої докази, висловити свою позицію з приводу позову, проти якого він заперечує.

Так, порука, яка була укладена з ОСОБА_1 за виконання відповідачем 1 зобов`язань по кредиту припинилась внаслідок збільшення обсягу відповідальності поручителя.

30.07.2008 року до договору кредиту №СВФ-08/06-10 між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду та збільшено суму кредиту до 34 112,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 01.06.2026 року.

30.07.2008 року між відповідачем ОСОБА_1 , банком та позичальником ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору поруки, в якій зазначалося, що відповідач 2, як поручитель поручається за зобов`язанням відповідача 1 в сумі 32 000 доларів США. Тобто, обсяг відповідальності поручителя збільшився на 2112 доларів США, за таких обставин наявні підстави для застосування п.1 ст.559 ЦК України в редакції, що діяла на момент укладення додаткової угоди від 30.07.2008 року до кредитного договору щодо припинення поруки у зв`язку із збільшенням відповідальності поручителя без його згоди. Відтак, позов до відповідача ОСОБА_1 є безпідставним.

Крім того, позивачем не доведено, що договір припинено ним в односторонньому порядку та він має право вимагати дострокове повернення тіла кредиту та відсотків в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення відповідачам повідомлення позивача про дострокове розірвання кредитного договору.

Просила визнати поважною причину пропуску строку на перегляд заочного рішення Соснівського районного суду від 05.11.2010 року, скасувати заочне рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 листопада 2010 року по справі № 2-2972/10 за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №СВФ-08/06-10 та договором поруки в сумі 35915,54 доларів США, та 22140,54 гривень та стягнення із ОСОБА_1 штрафу в сумі 2310 грн. та призначити справу до розгляду.

Представник заявника адвокат Чорноіваненко Д.О. в судовому засідання заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що заявник є матір`ю позичальника за кредитним договором ОСОБА_2 , іншій її син ОСОБА_3 також виступає поручителем за вказаним кредитом, проте вони хоча і вели спільний бізнес, наразі не спілкуються та не підтримують родинних відносин, отже про наявність судової справи від синів вона також інформації не отримувала. Вказував, що місце реєстрація відповідач ОСОБА_1 не змінювала по теперішний час.

Представник ПАТ «Укргазбанк» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином.

Частиною першою статті 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-59/10 за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №СВФ-08/06-10 та договором поруки, вислухавши представника заявника, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 листопада 2010 року по справі № 2-2972/10 позовні вимоги позивача задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №СВФ-08/06-10 та договором поруки в сумі 35915,54 доларів США, та 20320,54 гривень, 1700 гривень сплаченого судового збору; 120 гривень сплачених витрат з інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи, а всього 35915, 54 доларів США 22140,54 гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 штраф в сумі 2310 грн.

На вказане рішення позивачем ПАТ «Укргазбанк» була подана апеляційна скарга.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17.12.2010 року апеляційну скаргу ПАТ «Укргазбанк» відхилено. Рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 05.11.2010 року залишено без змін.

Відповідно до вимог частини 1 статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Частиною 7 статті 285 ЦПК України визначено, що до заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Згідно частини 1 статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив причин неявки, а також не подав відзив на позову заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Лише за сукупності цих двох умов можна стверджувати про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Доказами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, слід вважати такі фактичні дані, на підставі яких суд може встановити обставини, що обґрунтовують заперечення проти позову, а також інші обставини, які б вплинули на зміст ухваленого за результатами заочного розгляду справи рішення суду.

Як передбачено пункту 3, 4 частини другої статті 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це та посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

З наданих суду матеріалів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 як пацієнт зареєстрована в Королівській лікарні Бромптона (Лондон) з 22 жовтня 2013 року, періодично проходить лікування та запрошена на черговий огляд невролога на травень 2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що всі учасники кредитного правочину ОСОБА_2 (позичальник за кредитним договором №СВФ-08/06-10), ОСОБА_1 (поручитель та іпотекодавець), ОСОБА_3 (поручитель) зареєстровані за адресою : АДРЕСА_3 .

Зазначена квартира передана в іпотеку за кредитним договором №СВФ-08/06-10 від 02.06.2006 року відповідно до договору іпотеки №СВФДІ-08/06-10 від 02.06.2006 року, іпотекодавець ОСОБА_1 (заявник).

Відповідно наявних в матеріалах справи рекомендованих поштових відправлень на зазначену адресу, конверти, адресовані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 повернулися з відміткою «за зазначеною адресою не проживають» - «со слов жильцов этой квартири». (а.с.52,56)

Повістка, надіслана ОСОБА_3 (інший син заявниці), яка була направлена також на адресу АДРЕСА_3 отримана ним особисто.

В судовому засіданні, призначеному на 28.05.2010 року ОСОБА_3 (поручитель) брав участь особисто, що підтверджується протоколом судового засідання від 28 травня 2010 року (а.с.91), де зазначено, що Відповідач ОСОБА_3 вважав можливим слухати справу у відсутність інших відповідачів, оскільки хоча ОСОБА_1 перебуває за кордоном, а ОСОБА_2 у м.Києві, вони знають про час і місце судового розгляду.

Також, в судових засіданнях, призначених на 28.05.2010, 27.09.2010, 12.10.2010 року року року представник ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_5 брав участь у судових засіданнях, що підтверджується розпискою, яку він підписав (а.с 58) та протоколами судових засідань (а.с.91, 92,93).

За таких обставин, суд критично ставиться до тверджень заявника, що вона не знала про судовий розгляд справи та не могла подавати відповідні заяви та заперечення або скористатися правовою допомогою представника.

Крім того, п.6.4 договору поруки № СВФДМП-08/06-10 від 02.06.2006 року передбачений обов`язок для поручителя у випадку зміни адреси повідомляти про це банк в 3-денний строк.

Однак, інформації про своє фактичне місце знаходження заявником всупереч положенням договору поручителем (відповідачем 2) не повідомлено.

Натомість, як вбачається з довідки Соснівської СУБ №1641 від 12.06.2010 року (а.с.59) та довідок Черкаського обласного адресно-довідкового бюро (а.с.66) в квартирі, належній ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Крім того, належних та допустимих доказів перебування заявника за кордоном протягом квітня- листопада 2010 року (період розгляду справи) суду не надано.

Посилання заявника на те, що вона здала свій старий закордонний паспорт, в якому містилися відмітки про перетинання кордону та доказом цього може бути акт перевірки іпотечного майна від 18.10.2010 року, з поясненнями сусіда, суд оцінює критично, оскільки на підтвердження перебування за кордоном можуть бути надані інші належні докази довідки прикордонної служби, відомості про оформлення віз (заяви, звернення, листування тощо), авіаквитки, оформлення документів на проживання (або лікування) у вказаний період тощо.

Відповідно до ч. 5 статті 74 ЦПК України (в редакції, що була чинна на час ухвалення рішення суду) судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 повідомлялася про розгляд справи, за місцем реєстрації судовою повісткою відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи.

Також, суд приймає до уваги, що в судовому засіданні, призначеному на 28.05.2010 року ОСОБА_3 (поручитель) вважав можливим слухати справу у відсутність інших відповідачів та повідомив, що оскільки хоча ОСОБА_1 перебуває за кордоном, а ОСОБА_2 у м.Києві, вони знають про час і місце судового розгляду, що зафіксоване у протоколі судового засідання.

Крім того, про те, що судом були вичерпані всі можливі способи повідомити відповідачів свідчить оголошення у місцевій газеті «Нова Доба» про виклик в судове засідання, призначене на 05.11.2010 року.

Відповідно до листа Верховного Суду України «Про практику ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Резолюції №R (84)5 Комітету Європи державам-членам

Стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи через забезпечення доступу сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захисту їх від зловживань та затримок, надавши суду повноваження здійснювати судочинство більш ефективно.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що судом вичерпано всі можливі заходи щодо повідомлення про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, крім того, поручитель ОСОБА_3 повідомив, що інші сторони обізнані про розгляд справи, отже інші відповідачі не були позбавлені можливості захистити свої права та охоронювані законом інтереси, надати заперечення та пояснення щодо вимог викладених у позовній заяві, а також відповідні письмові докази або залучити представника.

Суд також зазначає, що відповідач ОСОБА_1 не обмежена у зверненні до суду з окремим позовом до позивача щодо визнання поруки такоє, що є припиненою на підстави п.1 ст.559 ЦК України (в редакції, що діяла на момент укладення додаткової угоди від 30.07.2008 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 27, 258-260, 284-288, 351, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі № 2-2972/10 за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 , що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 15.11.2021 року.

Головуючий Т.Є.Троян