Справа № 605/598/21
про залишення без руху
"15" листопада 2021 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області
головуючого судді Горуц Р.О.
розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Носівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення на роботі,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Носівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення на роботі.
Подана позовна заява не відповідає вимогам п.2 ч.3 ст.175, ч.4 ст.177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (надалі - Закону).
Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.
В порушення вищевказаної вимоги, позивачем не зазначено її точного місця проживання, а лише зазначено назву міста та області де остання зареєстрована.
Виходячи з наведеного, на виконання вищевказаної вимоги, позивачу необхідно зазначити її повне місце проживання чи перебування.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Абзацом 2 пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону, встановлено розмір ставки судового збору, який справляється з фізичних осіб за подання до суду позовної заяви немайнового характеру за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 грн.), тобто в сумі 908,00 грн.
Встановлено, що позивачем на виконання вимог пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону судовий збір не сплачено, водночас у позовній заяві нею зазначено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону, судовий збір не справляється за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав працівника про поновлення його на роботі.
При цьому суд зазначає, що відсторонення працівника від роботи слід розуміти, як один із випадків передбачених законодавством призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасове увільнення роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання. У разі відсторонення від роботи за працівником зберігається робоче місце. Дія трудового договору не припиняється. В той час, як поновлення на роботі має місце при звільненні працівника з займаної посади.
Тому, в даному випадку, посилання позивача на п.1 ч.1 ст.5 Закону, як на підставу її звільнення від сплати судового збору, не ґрунтується на вимогах законодавства.
Отже, виходячи з підстав зазначених вище, позивачу необхідно сплатити судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 908,00 грн. та відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додати документи, що підтверджують його сплату.
Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях Голдер проти Великої Британії від 21 лютого 1975 року, Де Жуффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.
Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.
Враховуючи вищезазначене, вважаю за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до Носівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення на роботі, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
З урахуванням наведеного вище, залишення позовної заяви без руху, жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя, після усунення недоліків позовної заяви.
На підставі наведеного, керуючись ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Носівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення на роботі, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. О. ГОРУЦ