РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1370/20

2/609/51/2021

12 січня 2021 року Шумський районний суд Тернопільської області:

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Вознюк В.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

вимоги позивача: про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 11 грудня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі відповідачі) з вимогою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті батька - ОСОБА_4 .

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 . Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається із: 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до колгоспного двору, померла була членом колгоспного двору. Після смерті померлої успадкував все спадкове майно її чоловік ОСОБА_4 однак юридично не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4 . Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається із: 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померлий був головою колгоспного двору. Інша частка колгоспного двору належить позивачу.

Спадщину після смерті померлого позивач прийняла у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки на день його смерті проживала із ним в одному господарстві, як стверджує остання.

Позивач зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку, а також не встановлено факт її постійного проживання, як спадкоємиці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею, як спадкоємцем першої черги спадкування, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька - ОСОБА_4 .

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3.Ухвалою суду від 15 грудня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 12 січня 2021 року.

4. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20.12.1989 р., жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на праві особистої власності видано на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 169 від 26.07.1989 р. та зареєстровано в Кременецькому МБТІ за реєстровим № 56.

7. Відповідно до довідки № 237 від 15.07.2020 р. виданої Матвіївською сільською радою Шумського району Тернопільської області слідує, що згідно погосподарської книги № 2 особовий рахунок № НОМЕР_1 станом на 01.07.1990 р. в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , голова колгоспного двору; ОСОБА_5 , дружина, член колгоспного двору; ОСОБА_1. , дочка, член колгоспного двору.

8. Із довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 335 виданої 17.12.2020 р. КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 (голова колгоспного двору) на підставі свідоцтва про право власності видане на підставі рішення виконкому Шумської районної ради № 169 від 26.07.1989 р.

9. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.11.2016 р., що видане Матвіївською сільською радою Шумського районну Тернопільської області, стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла - ОСОБА_5 .

10. Як вбачається із довідки № 397 від 30.11.2020 р. виданої Матвіївською сільською радою Шумського району Тернопільської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_5 - одна і та ж сама особа.

11. Із свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_3 від 09.06.2020 р., що видане виконавчим комітетом Матвіївської сільської ради Шумського району Тернопільської області, стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер - ОСОБА_4 .

12. Відповідно до довідки № 236 від 15.07.2020 р. виданої Матвіївською сільською радою Шумського району Тернопільської області ОСОБА_4 і ОСОБА_4 - одна і та ж сама особа.

13. Померлій ОСОБА_5 належала 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 , яку успадкував - ОСОБА_4 , однак юридично не оформив, якому також належала 1/3 частина вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями.

Таким чином, померлому ОСОБА_4 належить 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 , які хоче успадкувати позивач, якій також належить 1/3 частина вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями..

14. Судом встановлено, що згідно досліджених матеріалів справи судом було встановлено, що померлий ОСОБА_4 , являється батьком позивача, що стверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 28.04.1979 р., витягом з Державного реєстру актів цивільного тану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 27.11.2020 р., свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 25.02.2010 р., повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 04.01.2018 р.

15. Згідно письмового пояснення свідка ОСОБА_8 вбачається, що остання проживає в с. Матвіївці, підтверджує, що ОСОБА_1 проживала в будинку разом з ОСОБА_4 , доглядала його, вела спільне господарство.

16. Із довідки № 238 від 15.07.2020 року виданою Матвіївської сільською радою Шумського районну Тернопільської області стверджується, що ОСОБА_4 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , разом з ним проживала без реєстрації дочка ОСОБА_1 , 1981 р.н., що дає підставу вважати позивача такою, що прийняла спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем.

ІV. Оцінка Суду.

17. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

18. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

19. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

20. На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

21. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

22. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

23. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

24. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

25. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як вбачається з наданих суду доказів, позивачем доведено факт постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

26. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

27. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

28. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

29. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

30. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

31. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями в нотаріальній конторі не може, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

32. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок з господарськими будівлями не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

33. Позивачем при подачі позову було сплачено 841 грн. 00 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідачів вимоги статті 141 ЦПК.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, ст.ст. 120, 112 ЦК Української РСР суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька с. Матвіївці, Шумського району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителька с. Матвіївці, Шумського району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_9 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителька АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_10 , РНОКПП НОМЕР_11 ) про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом - задоволити повністю.

2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька с. Матвіївці, Шумського району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 .

3. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька с. Матвіївці, Шумського району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) в порядку спадкування за законом, після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 .

4. Не застосовувати до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вимоги статті 141 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 12 січня 2021 року.

Суддя: О. В. Ковтунович