Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, яку мотивують тим, що 01.09.2012 року вони уклали шлюб. У шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя у них не склалося з особистих для кожного причин, та фактично з березня 2020 року вони спільного господарства не ведуть, і у цей період урегульовували наслідки припинення шлюбу шляхом його розірвання, у результаті чого 20.10.2020 року уклали договір про врегулювання взаємних прав та обов`язків подружжя: про поділ майна, набутого ними під час зареєстрованого шлюбу, про визначення місця проживання дітей, розмір та порядок сплати аліментів на їх утримання і виконання інших обов`язків по вихованню спільних дітей, який посвідчили нотаріально у приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Д.В. Заявники зазначають, що та обставина, що вони впродовж більше півроку не ведуть спільного господарства, врегулювали, у визначеному законом порядку, всі моменти припинення шлюбу та відсутність у них спору щодо розірвання шлюбу, відсутність у них спору щодо розірвання шлюбу свідчить про неможливість примирення і збереження сім`ї. А тому на підставі вищенаведеного просять суд розірвати шлюб між ними.

Заявники - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що 01.09.2012 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 304, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

У заявників є неповнолітні діти:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 29.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 25.05.2016 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Шлюбно-сімейні відносини між заявниками припинені, заявники проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

За твердженням заявників примирення між ними неможливе та кожен з них має особисті причини для розірвання шлюбу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що згідно письмового договору про врегулювання взаємних прав та обо"язків подружжя від 20.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. та зареєстрованим у реєстрі за № 1252, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 досягли згоди щодо поділу майна, набутого ними під час зареєстрованого шлюбу, визначення місця проживання дітей, розмір та порядок сплати аліментів на їх утримання і виконання інших обов"язків по вихованню спільних дітей.

А тому враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд уважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам заявників, а тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст. ст. 24, 109, 112 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 257, 258, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01.09.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 304, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук