Справа № 523/7352/21
Провадження №2-о/523/243/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

секретар судового засідання - Єпутатова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Заява мотивується тим, що відповідно до посвідки на тимчасове проживання прізвище заявника « ОСОБА_1 ». 10.10.2017 року заявник зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 , який зареєстровано Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис№2874. Проте, у свідоцтві про укладення шлюбу, з невідомих заявнику причин, його прізвище, зазначено « ОСОБА_1 ». З вказаними розбіжностями його прізвища в посвідці на тимчасове проживання та свідоцтві про шлюб, у заявника виникли ускладнення при оформленні позову про розірвання шлюбу.

У зв`язку з вищевикладеним, заявник звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою, у якій, посилаючись на приписи цивільного законодавства, просить встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме, що свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_1 видане 10.10.2017 року на « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 та посвідка на тимчасове проживання належить заявнику ОСОБА_1 .

В судове засідання заявник не з`явився, надійшла заява, відповідно до якої останній просив розгляд справи проводити за відсутності заявника, заяву підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом про розгляд справи.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Разом з цим, ч. 3 ст. 315 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " № 5 від 31 березня 1995 року вказано, що заяви про встановлення факту належності свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в окремому провадженні, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Заявником ОСОБА_1 також зазначено в заяві вимогу про внесення змін до свідоцтва про шлюб, який 10.10.2017 року зареєстровано Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис№2874. Однак, на час розгляду заяви про встановлення факту, належності правовстановлюючих документів, заявником не надано до суду висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 315 ЦПК України, а саме про неможливість розгляду в судовому розгляду в окремому провадженні справ про встановлення належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд приходить до висновку про те, що заявнику слід відмовити в задоволенні вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що свідоцтво про укладення шлюбу, видане на ім`я « ОСОБА_1 » належить заявнику ОСОБА_1 .

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259,263-265,293,315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції, апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 10.11.2021 року.

Суддя: