Справа № 461/6191/20 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/946/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, Комунальний заклад Львівської обласної ради Навчально-реабілітаційний центр І-ІІ ступенів "Довіра" про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

07.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, в якому просив стягнути з Львівської міської ради на користь позивача 106481,94 грн заподіяної матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову покликався на те, що 30.09.2019 p. автомобіль «HYUNDAI I40» НОМЕР_1 , який належить йому, був припаркований біля огорожі Навчально-реабілітаційного центру по вул.Личаківська, 33 А в м.Львові. В цей день у м.Львові спостерігалися несприятливі погоді умови: вітер та сильний вітер, в результаті чого сталося падіння дерева, яке знаходилося на території Навчально-реабілітаційного центру, на належний йому автомобіль, в результаті чого останній отримав технічні пошкодження. Земельна ділянка, на якій знаходилося дерево, яке впало, належить Львівській міській раді. Внаслідок вказаної події позивачу нанесено значну матеріальну шкодуа, яка згідно Висновку №226 судової автотоварознавчої експертизи від 15.11.2019 року становить 106481.94 грн. Зазначає, що дерево, яке впало на належний йому автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, власником якої є територіальна громада міста. Саме тому обов`язок по відшкодуванню заподіяної йому шкоди внаслідок падіння дерева покладається на Львівську міську раду, до відання виконавчого органу якої, в силу п.7 п. «а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», належать організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення та яким не було належним чином забезпечено організацію роботи з питань благоустрою, а саме щодо обліку зелених насаджень, здійснення їх інвентаризації, проведення періодичних оглядів. Просив позов задовольнити.

Оскаржуваним рішення позов задоволено. Стягнуто з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 106481,94 грн. Стягнуто з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 1064,82 грн судового збору.

Рішення суду оскаржила Львівська міська рада.

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, звертаючись до суду з позовом, позивач повинен довести факт порушення, невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме Львівською міською радою. Вважає, що, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував, що власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:002:0020 є Львівська міська рада, однак на підставі ухвали Львівської міської ради від 14.11.2012р. №1879 «Про користування Львівською обласною радою земельною ділянкою на АДРЕСА_1 » вказану земельну ділянку передано Львівській обласній раді у постійне користування для обслуговування будівель та споруд Львівської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату для дітей з важкими порушеннями мови за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання - землі громадського призначення. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, шо організація благоустрою зелених насаджень на земельній ділянці та контроль за їх станом належить до відання балансоутримувача такої земельної ділянки. Крім того, судом першої інстанції не досліджувалося те, чи правильно було припарковано автомобіль позивача. В порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» позивач зберігав свій автомобіль у житловій зоні під деревом, а не на спеціально відведеному майданчику, а тому майнова шкода була заподіяна внаслідок недбалості та необережності самого позивача. Вважає, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами неправомірність дій Львівської міської ради, розмір шкоди, який був йому заподіяний, причинний зв`язок між неправомірністю діяння і заподіяною шкоду, що свідчить про безпідставність заявлених позивачем вимог.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні колегії суддів представник Львівської міської ради Процик І.І. скаргу підтримала з підстав наведених у ній, просила скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволення позову ОСОБА_1 відмовити.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 проти скарги заперечили, просили у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Інші учасники справи не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, представник Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради Винницький В.В. подав заяву про розгляду справи без його участі, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності по наявних матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Виходячи зі змісту ст.1166 ЦК України та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а на останнього в даному випадку покладається лише обов`язок доведення факту заподіяння шкоди та її розміру.

Так, відповідно до ст.ст.1,13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою відносяться парки, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, шляхи, площі, майдани, набережні, прибудинкові території, пляжі, кладовища, рекреаційні, оздоровчі, навчальні, спортивні, історико-культурні об`єкти, об`єкти промисловості, комунально-складські та інші об`єкти у межах населеного пункту. Пунктом 5 ч.2 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Таким чином до повноважень обласних рад дані обставини законом не віднесено.

Елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Частиною 3 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.7 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Відповідно до п.п.2.1,5.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105 (далі - Правила), на конкурсних засадах державними або місцевими органами влади призначаються підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства та є їх балансоутримувачами.

Відповідно до пункту 3.2 Правил, якими врегульовано питання утримання зелених насаджень, до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Пунктом 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Відповідно до п.5.8 Правил, догляд за зеленими насадженнями на вулицях, площах, бульварах, майданах повинен проводитися спеціалізованими підприємствами, організаціями зеленого господарства, які укомплектовані спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами, на умовах договору з балансоутримувачем.

Крім цього, з розділу 9 вказаних Правил випливає, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає, зокрема, догляд за ними, а також видалення окремих дерев; видалення аварійних дерев.

Відповідно до розділу 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежуються усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2016 року №777 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» визначено та розмежовано повноваження між виконавчим комітетом, департаментами, управліннями, відділами, іншими виконавчими органами ради у межах повноважень, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», іншими нормативними актами, а також актами Львівської міської ради та її виконавчих органів.

Розділом 5 Ухвали Львівської міської ради від 14.07.2016 року №777 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» визначено повноваження районних адміністрацій у галузі житлово-комунального господарства, до яких належать: забезпечення благоустрою району та залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення (п 5.2.1.); здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам, а також прилеглих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (п.5.2.3).

Відповідно до Порядку контролю за охороною зелених насаджень у м. Львові, затвердженого рішенням виконкому від 14.03.2014 року № 195 (далі - Порядок), контроль за дотриманням Правил у місті здійснюють районні адміністрації: за станом експлуатації і утриманням вуличних насаджень та на території мікрорайонів, кварталів і на прибудинкових територіях (п.2.1.1.2.)

Відповідно до п.1.2 Порядку, правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105 «Про затвердження правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України», Порядок контролю за охороною зелених насаджень у м. Львові є обов`язковими для виконання всіма підприємствами, організаціями, установами та громадянами, які займаються проектуванням, створенням, експлуатацією, ремонтом і утриманням всіх видів зелених насаджень, розташованих на території міста.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля «HYUNDAI І 40» № НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

30 вересня 2019 року автомобіль марки «HYUNDAI І40» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , був припаркований біля огорожі Навчально-реабілітаційного центру по вул. Личаківська, 33А у місті Львові та був пошкоджений внаслідок падіння дерева.

Згідно висновку №226 судової автотоварознавчої експертизи від 15.10.2019 року, пошкодження автомобіля «Нуundai I 40 (CRDi) 1,7 5dr 6MT» ідентифікаційний номер НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_1 виявлені після ДТП 30.09.2019 року, які визначені при його обстеженні 10.10.2019 року, зазначені у пункті 1.2 дослідницької частини даного висновку та відображені на фотографіях фото таблиць додатку. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai І 40 (CRDi) 1,7 5dr 6MT»ідентифікаційний номер KMHLB81UADU066696 реєстраційний номер НОМЕР_1 від виявлених при обстеженні 10.10.2019 року його пошкоджень внаслідок ДТП 30.09.2019 року, в цінах на вказану дату обстеження, становить: 131352,76 грн. (без врахування ПДВ на складові, матеріали та ремонтно-відновлювальні роботи) 157623,32 грн. (з врахуванням ПДВ на складові, матеріали та ремонтно-відновлювальні роботи). Ринкова вартість автомобіля «Hyundai І 40 (CRDi) 1,7 5dr 6MT» ідентифікаційний номер KMHLB81UADU066696 реєстраційний номер НОМЕР_1 на 30.09.2019 року до моменту пошкодження у ДТП, становить:334434,19 грн. (триста тридцять чотири тисячі чотириста тридцять чотири гривни 19 коп.). Коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Hyundai I 40 (CRDi) 1,7 5dr 6МТ» ідентифікаційний номер НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент його пошкодження у ДТП 30.09.2019 року, становить: Е3 = 0,54).Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Hyundai I 40 (CRDi) 1,7 5dr 6MT» ідентифікаційний номер НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження у ДТП 30.09.2019 року, з врахуванням результатів його обстеження 10.10.2019 року, в цінах на дату обстеження, становить: 88 734, 95 грн. (без врахування ПДВ на складові, матеріали та ремонтно-відновлювальні роботи), 106481, 94 грн. з врахуванням ПДВ на складові, матеріали та ремонтно-відновлювальні роботи).

Згідно листа №33-вих-56671 від 24.07.2020 року Личаківської районної адміністрації, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 20.07.2020 року №216941971 власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:002:0020 є Львівська міська рада.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради від 14.11.2012 року №1879 «Про користування Львівською обласною радою земельною ділянкою на АДРЕСА_1 » Львівській обласній раді передано земельну ділянку площею 1.7847 га на АДРЕСА_1 у постійне користування для обслуговування будівель та споруд Львівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату для дітей з важкими порушеннями мови за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання - землі громадського призначення.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2020 року у справі № 463/10147/19 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної ради, Комунального закладу Львівської обласної ради навчально-реабілітаційного центру І-ІІІ ступенів «Довіра» про відшкодування матеріальної шкоди, залишеним без змін постановою Львівської апеляційного суду від 07 червня 2021 року, встановлено, що при прийняті рішення про передачу земельної ділянки на АДРЕСА_1 у користування, Львівська міська рада на баланс Львівської обласної ради жодних зелених насаджень не передавала.

Таким чином, Львівська обласна рада не є балансоутримувачем зелених насаджень, розміщених на території КЗ ЛОР «Навчально-реабілітаційний центр І-ІІ ступенів «Довіра», зокрема дерева, що впало на автомобіль позивача, а також не є уповноваженим органом на визначення балансоутримувача зелених насаджень.

Відтак, дерево, яке впало на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землях комунальної власності, і отже, його власником є територіальна громада міста Львова.

При цьому, у матеріалах справи відсутні дані щодо того, що дерево,яке впало на автомобіль, відповідно до вимог ч.5 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку, в той час як організація роботи з цього питання проводиться органами місцевого самоврядування.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок по відшкодуванню шкоди, факт заподіяння позивачу якої внаслідок падіння дерева є доведеним, покладено на Львівську міську раду, до відання виконавчого органу якої згідно п.п.7 п. «а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належать організація благоустрою населених пунктів, здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організація озеленення та яким не було належним чином забезпечено організацію роботу з питань благоустрою, а саме щодо обліку зелених насаджень, здійснення їх інвентаризації, проведення періодичних оглядів.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 200/22129/16-ц, згідно якого, покладаючи на міську раду обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди, місцевий суд правильно врахував, що дерево, з якого впала гілка на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста та виходив із відсутності даних, що таке (дерево) відповідно до вимог частини п`ятої статті 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" перебувало на балансовому обліку виконавчого комітету чи будь-якої організації, в той час як організація роботи з цього питання повинна проводитися виключно органами місцевого самоврядування.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2021 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О.М. Ванівський

О.Я. Мельничук