У Х В А Л А

23 вересня 2021 року суддя Подільського районного суду м. Києва Анохін А.М., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Тетяни Василівни про скасування рішень про державну реєстрацію, визнання недійсним договору та витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Тетяни Василівни про скасування рішень про державну реєстрацію, визнання недійсним договору та витребування майна.

21 вересня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.

Разом з позовною заявою, позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, є пенсіонером та перебуває на лікуванні.

Дослідивши подане клопотання, суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

В пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

ЦПК України та Закон України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути аргументовані.

Верховний Суд у справі № 761/12145/17 / провадження № 61-11495ск19 /40 зазначив, що чинне законодавство України надає судам дискреційні повноваження вирішувати питання про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру або надання відстрочки (розстрочки) його сплати.

Однак, такі повноваження не є необмеженими.

Від судів вимагається вказувати вагомі підстави відмови у задоволенні відповідних заяв (клопотань), оскільки відсутність обґрунтування, так само як і безпідставна відмова, може стати перешкодою в реалізації права на доступ до суду, гарантованого у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України покладається, на заінтересовану сторону, тобто в даному випадку на позивача.

Звертаючись до суду з зазначеним клопотанням, заявник посилається на те, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, є пенсіонером та перебуває на лікуванні.

На підтвердження цього надає: копію пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , копію довідки Головного управління ПФУ в м. Києві про доходи № 541023 від 13.09.2021, копію виписки з історії хвороби № 1608 стаціонарного хворого ОСОБА_1 .

На думку суду надані заявником докази є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки сума судового збору, яка підлягає сплаті при зверненні до суду із вказаним позовом, перевищує можливість позивача її сплатити.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та звільнення позивача від сплати судового збору.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Тетяни Василівни про скасування рішень про державну реєстрацію, визнання недійсним договору та витребування майна - задовольнити.

Звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Тетяни Василівни про скасування рішень про державну реєстрацію, визнання недійсним договору та витребування майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Анохін