Дата документу 12.01.2021
Справа № 937/9439/20
Провадження № 2-з/937/14/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідачки на її користь заборгованість за договором позики в розмірі 4169,51 доларів США.

05 січня 2021 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12 січня 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, що належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2 . Заява обґрунтована тим, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек станом на 04.01.2021, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить наступне майно: земельна ділянка, кадастровий №:02:011:0157, площею 0,08 га; на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 , відповідно 1/4 частина, 1/4 частина та 1/12 частина, разом 7/12 частина; на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_2 , відповідно 1/2 частина. Оскільки є підстави побоюватись, що відповідачка відчужить своє майно на користь третіх осіб, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду, зазначені обставини є підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення позову з метою захисту майнових інтересів позивачки.

На думку позивачки такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, носить тимчасовий характер, та зможе забезпечити реальне виконання судового рішення, в разі задоволення позову. Враховуюче те, що ОСОБА_2 отримала зазначені кошти на підставі розписок, відповідно до умов яких обов`язком відповідачки є лише повернення в строк суми коштів, то в разі задоволення вказаної заяви про забезпечення позову, відповідачка ніякі збитки не понесе, а відповідно позивачка вважає за можливе не застосовувати зустрічне забезпечення.

Суд, дослідивши позовну заяву, заяву про забезпечення позову та додатки до них, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В рішенні від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу, має бути виправданим. У цьому зв`язку Суд знову наголошує на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (див. рішення у справі Брумареску, п. 78).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 по справі № 381/4019/18 висловила висновки щодо застосування норм права, згідно яких співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд установлює під час ухвалення рішення по суті спору, в зв`язку з чим відсутні підстави для відмови у вжитті заходів забезпечення позову з огляду на недоведеність або необґрунтованість заявлених позовних вимог. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна не призведе до невиправданого обмеження майнових прав власника, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Вказаний вид забезпечення позову не впливає на матеріальний стан власника майна та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування.

Як вбачається з наданої суду копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек станом на 04.01.2021, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить наступне майно: земельна ділянка, кадастровий №:02:011:0157, площею 0,08 га; на праві спільної часткової власності квартира за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно 1/4 частина, 1/4 частина та 1/12 частина, в сукупності 7/12 частина; на праві спільної часткової власності квартира за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно 1/2 частина.

Позивачкою ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на її користь заборгованості за договором позики в розмірі 4169,51 доларів США.

Оцінюючи вимоги заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 , суд керується таким.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи предмет та підстави даного позову, ціну позову, яка складає 4169,51 доларів США, загальну ринкову вартість нерухомого майна, на яке позивачка просить накласти арешт, яка за ринковими цінами складає близько 20 000 доларів США, беручи до уваги існування спору між сторонами, з метою забезпечення захисту прав позивачки ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а тому слід накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності, відповідно ј частина, ј частина та 1/12 частина, в сукупності 7/12 частина, до вирішення справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 247, 258-260, 353 ЦПК України, правовим висновком Великої Палати Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 по справі № 381/4019/18, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на 1/4 частину, 1/4 частину та 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належать відповідачці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві приватної спільної часткової власності.

Копію ухвали негайно направити до відділу реєстрації Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області для виконання, іншим особам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 роки з дня постановлення даної ухвали, тобто до 12 січня 2024 року.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Учасник справи може подати до суду вмотивоване клопотання про скасування заходу забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складання, з урахуванням пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ