Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1255/20
Провадження № 2/542/2/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей на період навчання, суд

ВСТАНОВИВ:

16.10.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на наступні обставини: вони з відповідачем з 15.06.2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають повнолітніх дітей - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. В теперішній час діти навчаються у Національному університеті імені Юрія Кондратюка на денній формі навчання за спеціальністю «Облік і оподаткування» на 1 курсі.

У зв`язку з навчанням дочок позивачка несе постійні витрати, пов`язані з навчанням, а саме: проживання, придбання одягу та підручників, продуктів харчування.

Відповідач же в теперішній час добровільної допомоги не надає.

Просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, і на період навчання до досягнення дітьми двадцяти трьох років.

Ухвалою суду від 20.10.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків (а.с.30).

Ухвалою суду від 04.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.45-46).

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримувала, позов просила задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним в позові.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов просять задовольнити (а.с.48, 49).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперчував проти задоволення позову та стягнення з нього на користь дочок аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), заперечував лише щодо сплати аліментів на користь позивачки, а не безпосередньо дітям, посилаючись на їх нецільове використання позивачкою.

Надав відзив на позовну заяву (а.с.54-56), в якому просив відмовити в задоволенні позову.

При цьому посилався на те, що посилання позивача на те, що він матеріальної допомоги дітям не надає є неправдивими, та такими, що перекручують документально підтверджені факти: він сплачує аліменти, іноді бере дівчаток і вони разом скупляються в магазині. Він, особисто пропонував позивачці добавити грошей на придбання їм нормального якісного взуття, яке хочуть вони, а не те, що хоче вона і вони є не сучасними. Так як, будучи при зустрічі і мали нагоду разом купляти взуття дітям, позивачка їм купила те, що хоче вона, а не те, що хотіли доньки. Дівчата залишилися невдоволеними. Йому відомо, що позивачка складає кошти на банківський рахунок, таким чином їх економить, а дітям необхідних речей і продуктів не купляє. Тому, діючи безпосередньо в інтересах дітей для поліпшення їх статусу в суспільстві, належного розвитку, здібностей, просить суд врахувати при винесенні рішення, що діти є вже дорослими і можуть в даному віці розпоряджатися самі фінансами.

Він наполягає, щоб його доньки мали свій рахунок в банку, та він буде направляти кошти на їх розвиток, оскільки в нього недовіра до позивачки, що вона їх не використовує в цілях і інтересах дітей, а складає на рахунок. Таким чином, економить на їх спільних дітях.

Крім того, на його утриманні знаходяться двоє непрацездатних батьків: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які хворіють, потребують догляду і коштів на ліки. Крім того, він має іншу сім`ю, теж є дитина і теж потрібні кошти.

На даний час він не працює, має сім`ю і 2 непрацездатних батьків.

Суд, вислухавши пояснення сторін у вступному слові, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Сторони мають спільних дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчать записи у свідоцтвах про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 (а.с.11, 12).

Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідок навчального закладу Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка від 16.10.2020 року №10-870 та №10-869, дочки сторін ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є студентами 1 курсу навчально наукового інституту фінансів, економіки та менеджменту Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» (а.с.17, 18).

Вказані довідки підтверджують факт навчання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в вказаному навчальному закладі.

В судовому засіданні позивачка зазначила, що ОСОБА_3 навчається на платній основні, а ОСОБА_4 на бюджетній, форма навчання є денною, оплачують вартість гуртожитку.

На підтвердження чого було надано Договір про навчання № 04.138-20 від 08.09.2020 року (а.с.76-78), квитанції про оплату (а.с. 74,75) та вказані обставини були визнані відповідачем.

Таким чином, суд виходить з того, що навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вони потребують матеріальних витрат на оплату проїзду з місця навчання додому, на оплату гуртожитку, на одяг, засоби гігієни, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, оплату засобів зв`язку,тощо.

Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання повнолітніх окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення.

Заперечуючи проти позову, відповідач послався на небажання сплати аліментів саме на користь позивача через її нецільове витрачання коштів.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Так, згідно з довідки № 02-28/380 від 22.10.2020, виданої Малокобелячківською сільською радою, діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживають з матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.42).

Таким чином, оскільки діти проживають разом з позивачкою, наявні підстави для стягнення аліментів на користь позивачки, оскільки право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Аналіз ст.ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Щодо посилання відповідача на небажання сплачувати аліменти на користь позивачки, посилаючиь на нецільове використання таких коштів, суд виходить з того, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачка використовує кошти, що надавалися відповідачем на утримання дітей, не в інтересах дітей чи не на забезпечення потреб дітей, а тому такі доводи є припущенням, а рішення суду не може грунтуватись на припущеннях.

Позивачем же суду надані докази, що підтверджують існування обставин, з яким закон пов`язує можливість покладення на батька (мати) обов`язку надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання.

Разом з тим, у справі відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували неспроможність відповідача надавати допомогу своїм дітям.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з того, що в судовому засіданні відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), а його посилання у відзиві про утримання двох непрацездатних батьків та наявність іншої сім`ї, дитини не доведені.

Так, на підтвердження вказаних обставин не надано, зокрема, й свідоцтва про своє народження, довідку про спільне проживання, а також доказів витрат на утримання батьків, відомостей про наявність інших осіб, що мають обов`язок допомоги батькам, як й доказів про наявність іншої сім`ї та дитини. Надані ж копії паспортів та медичних оглядів за 2017 рік такі обставини не доводять.

Таким чином, беручи до уваги обов`язковість сукупності таких юридичних фактів - як досягнення дочками сторін повнолітнього віку, продовження ними навчання і у зв`язку з цим існування потреби у матеріальній допомозі, наявності у відповідача можливості надавати таку допомогу, визнання відповідачем позову щодо розміру аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 16.10.2020 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення ними двадцяти трьох років.

В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 840,40 грн.

На підставі ст. ст. 182, 199, 200 СК України та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей на період навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання повнолітніх дітей дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 16.10.2020 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення ними двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_6 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_7 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 11 січня 2021 року.

Суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області Ю.О.Афанасьєва