Справа №266/1932/16-ц
Провадження№ 6/266/84/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м.Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., при секретарі судового засідання Широкової Г.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу №266/1932/16-ц за поданням головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Маріупольського району у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демянко О.С., боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла боржника фізичної особи,

В С Т А Н О В И В:

12.11.2021 року головний державний виконавець Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району у Донецькій області Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) Демянко О.С. (далі державний виконавець Демянко О.С.), звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 боржник) за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання обґрунтоване такими обставинами, що на виконання до Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району у Донецькій області СМУ МЮ (м. Харків) х Краматорського МВДВС Східного МРУ МЮ (м. Харків) надійшло виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №26681932/16 від 06.06.2016 року виданого Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі Ѕ частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 18.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. 11.07.2019 року державним виконавцем винесена постанова про прийняття виконавчого провадження та відкриття виконавчого провадження.

Також, на виконанні у відділі знаходиться ще одне виконавче провадження №65381211 по примусовому виконанню виконавчого листа №266/3236/20 від 19.04.2021 року, виданого Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №266/1252/20 від 10.08.2020 року за період з 10.03.2020 року по 10.03.2021 року у розмірі 31492,11 грн. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №266/163/16-ц від 06.06.2016 року за період з 06.06.2016 року по 10.03.2021 року у розмірі 142437 грн., разом 173929,11 грн.

01.03.2017 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника та надіслано до бухгалтерії підприємства на якому працює боржник. Аліменти утримувались та перераховувались на розрахунковий рахунок стягувача. 07.03.2019 року боржник з підприємства звільнений.

27.02.2020 року державним виконавцем винесена постанова про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, встановлено, що боржнику належить 1/1 частина будинку АДРЕСА_1 .

Згідно повідомлення АТ «ПУМБ» боржник відкрив рахунок у відповідному банку та 31.03.2021 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника.

Відповідно до заяви боржника, він працює ПАТ «Маріупольгаз» 08.04.2021 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника з урахуванням заборгованості по аліментам та надіслано до бухгалтерії підприємства на якому працює боржник, для виконання.

14.05.2021 року боржник надав до відділу заяву про зняття арешту з карткового рахунку, у зв`язку з тим, що на нього зараховується заробітна плата, що вказує на те, що боржнику відомо про відкриття виконавчих проваджень. Аліменти стягуються з боржника та перераховуються на картковий рахунок стягувача. На даний час загальна заборгованість складає 274266,40 грн.

У зв`язку з чим, 02.08.2021 року на адресу боржника замовним листом було надіслано попередження про опис майна, який відбудеться 17.08.2021 року.

17.08.2021 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою мешкання боржника для опису майна, але до будинку боржник не впустив, про що складено акт державного виконавця.

На підставі чого, потрапити до будинку за адресою мешкання ОСОБА_1 для виконання вимог виконавчого документа, а саме здійснення державним виконавцем опису майна, яке підлягає опису державним виконавцем неможливо, що ускладнює виконання виконавчого документа та призводить до тяганини у виконавчому провадженні.

В матеріалах подання міститься прохання головного державного виконавця Демянко О. про розгляд справи без участі представників Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району у Донецькій області Східного МРУ МЮ (м. Харків).

Враховуючи неявку ініціатора подання в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути подання на підставі наявних даних і доказів.

Боржник ОСОБА_1 та стягувач ОСОБА_2 про розгляд даного подання не повідомлялись на підставі ч.2 ст.439 ЦПК України.

Вивчивши матеріали подання, суд встановив такі обставини.

Так, 11.07.2019 року старшим державним виконавцем Приморського ВДВС Алдуновою А.С. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №53270340 з примусового виконання виконавчого листа №266/1932/16-ц, виданого Приморським районним судом м. Маріуполя 06.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі Ѕ частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 18.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

27.02.2020 року старшим державним виконавцем Приморського ВДВС Алдуновою А.С. винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 , а саме на все рухоме та нерухоме майно.

31.03.2021 року старшим державним виконавцем Приморського ВДВС Алдуновою А.С. винесено постанову про арешт коштів боржника, а саме на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1

17.03.2021 року боржник ОСОБА_1 подав заяву до Приморського ВДВС, в якій повідомив про те, що з 16.03.2021 року він працює в ПАТ «Маріупольгаз».

08.04.2021 року старшим державним виконавцем Приморського ВДВС Алдуновою А.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , який працює в ПАТ «Маріупольгаз».

12.05.2021 року державним виконавцем Приморського ВДВС Тараш І.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65381211 по примусовому виконанню виконавчого листа №266/3236/20 від 19.04.2021 року, виданого Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №266/1252/20 від 10.08.2020 року за період з 10.03.2020 року по 10.03.2021 року у розмірі 31492,11 грн. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №266/163/16-ц від 06.06.2016 року за період з 06.06.2016 року по 10.03.2021 року у розмірі 142437 грн., разом 173929,11 грн.

13.05.2021 року боржником до Приморського ВДВС надано заяву про зняття арешту з його карткового рахунку на який йому зараховується заробітна плата.

02.08.2021 року головним державним виконавцем Демянко О.С. рекомендованим листом надіслано на адресу боржника повідомлення про те, що 17.08.2021 року о 10 годині відбудеться опис майна належного боржнику, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та йому необхідно в зазначену дату, час, знаходитись вдома та не чинити перешкод в проведенні виконавчих дій, пов`язаних х описом майна належного боржнику.

17.08.2021 року головним державним виконавцем Демянко О.С. здійснено вихід за адресою мешкання боржника АДРЕСА_1 , для опису майна, але до будинку ОСОБА_1 не впустив, про що складено акт державного виконавця у присутності двох понятих.

Станом на час направлення подання боржником рішення суду не виконано, дій спрямованих на належне виконання рішення суду не здійснюється.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Рішенням Конституційного суду України, у справі у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, по справі №1-18/2011 від 31 травня 2011 року, визначено:

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року (995_015), статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (995_004), пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року (995_043) ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року (995_015), стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) (995_004).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України (254к/96-ВР) і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Наведене свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення (вироку) та законних вимог виконавця, що зумовлює необхідність вжиття заходів примусового виконання шляхом примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а саме: будинок АДРЕСА_1 , який належить боржнику на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.12.2013 року.

Частина 5 статті 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду (пункт 9 частини 3 статті 129 Конституції України).

Стаття 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 цього Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За приписами статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З метою ефективної реалізації покладених на виконавця завдань щодо здійснення заходів примусового виконання рішень закон наділяє його широкими повноваженнями (правами), зокрема, правом примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Пунктом 13 частини 3 цієї норми передбачено, що виконавець звертається до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду (пункт 4 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII).

Стаття 30 Конституції України гарантує недоторканість житла, що полягає у забороні проникати до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948р., Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 8 Конвенції ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (стаття 18 Конвенції).

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Відповідно до частини 1 статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства проникнення у житло як обмеження конституційного права особи на недоторканість житла має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Аналіз положень Закону №1404-VIII та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення до суду щодо надання дозволу на примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

За результатами дослідження матеріалів виконавчого провадження, якими обґрунтовано вимоги подання, встановлено, що державним виконавцем вчинявся комплекс дій, спрямованих на виконання рішень суду про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, на адреси боржника направлялись вимоги, які є обов`язковими для виконання, з метою перевірки виконання та встановлення майна, на яке можливо звернути стягнення, проте внаслідок недопуску до житла боржника державний виконавець позбавлений можливості звернути стягнення на цінне рухоме майно боржника, наявність якого підтверджується.

Отже, ураховуючи наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, великий розмір цих зобов`язань, встановлений судом факт ухилення від виконання та вичерпання державним виконавцем усіх можливостей виконати рішення суду без порушення права на недоторканість житла, суд визнає обґрунтованими доводи подання про наявність визначених законом підстав для примусового проникнення до житла боржника з метою проведення виконавчих дій.

Керуючись статтею 439 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Подання головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Маріупольського району у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демянко О.С., боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла боржника фізичної особи - задовольнити.

Дозволити головному державному виконавцю Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Маріупольського району у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демянко Ользі Сергіївні примусово проникнути до житла боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53270340.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.Г. Пантелєєв