Справа № 583/3879/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2020 р. до суду надійшла скарга представника ОСОБА_1 адвоката Каліщука В.П. на бездіяльність державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій просить визнати дії суб`єкта оскарження Охтирського міськрайонного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), який є правонаступником Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області в особі державного виконавця Бобрової Людмили Олексіївни стосовно повернення виконавчого листа Охтирського міськрайонного суду Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (м. Луцьк) заборгованості за Договором позики від 26.06.2015 р. в сумі 239400 грн., що за офіційним курсом станом на 18.01.2016 р. еквівалентно 9000 доларів США протиправними; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.06.2017 р. по виконавчому провадженню № 51445664 як безпідставну та передчасну. Вимоги за скаргою мотивував тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.03.2016 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 239400,00 грн. та судові витрати в сумі 2400,00 грн. На виконання вказаного рішення суду ОСОБА_1 отримав два виконавчі листи, які в червні 2016 року направив для примусового виконання до Охтирського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області. З червня 2016 року по 16 вересня 2020 р. ОСОБА_1 отримав лише постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2016 року по примусовому стягненню з ОСОБА_2 судового збору в сумі 2400,00 грн., будь-яких інших процесуальних документів від Охтирського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області за місцем реєстрації або фактичного проживання стягувача не надходило. В листопаді 2017 року на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 від органу виконавчої служи надійшло 2064,55 грн. Відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що відкриті 16.06.2016 року на виконання рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.03.2016 року виконавчі провадження № 51445453 та № 51445664 станом на 16.09.2020 р. обліковуються, як закінчені. З відповіді на адвокатський запит від 02.10.2020 р. стало відомо, що по виконавчому провадженню № 51445664 було винесено постанову від 27.06.2017 р. про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, оригіналу виконавчого листа ОСОБА_1 не отримував. Частково отримавши кошти в рахунок погашення заборгованості стягувач був впевнений, що вказані виконавчі провадження все ще відкриті та стягнення за ними відбувається. Вважає, що державним виконавцем не вчинено жодних реальних виконавчих дій, спрямованих на ефективне та повне виконання виконавчого документу щодо стягнення заборгованості в сумі 239 400,00 грн. по виконавчому провадженню № 51445664. В зв`язку з чим звернувся до суду з вищевказаною скаргою.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Каліщук В.П. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник Охтирського міськрайонного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.03.2016 р. по справі №583/283/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по Договору позики від 26.06.2015 р. в сумі 239 400 гривень, що за комерційним курсом станом на 18.01.2016 р. еквівалентне 9000 доларів США. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 2400 гривень.

16.06.2016 р. старшим державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Бобровою Л.О. відкрито виконавче провадження № 51445664 з виконання виконавчого листа № 583/283/16-ц, виданого 26.05.2016 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по Договору позики від 26.06.2015 р. в сумі 239 400 гривень, що за комерційним курсом станом на 18.01.2016 р. еквівалентне 9000 доларів США. (а.с. 14 зворотна сторона).

Згідно з постановою старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС Бобрової Л.О. від 16.06.2016 р., при примусовому виконанні виконавчого листа № 583/283/16-ц, виданого 26.05.2016 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по Договору позики від 26.06.2015 р. в сумі 239 400 гривень, що за комерційним курсом станом на 18.01.2016 р. еквівалентне 9000 доларів США, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 239400,00 грн. (а.с.14).

17.06.2016 р. за вих. № 2091/02-37/5 державним виконавцем вчинено запит до Охтирського територіального сервісного центру № 5943 щодо наявності зареєстрованих за ОСОБА_2 транспортних засобів. (а.с.4 виконавчого провадження).

16.01.2017 р. державним виконавцем вчинено запити до Пенсійного фонду України, державної фіскальної служби України про отримання доходів боржником ОСОБА_2 (а.с.9,10 виконавчого провадження).

27.06.2017 р. державним виконавцем складено акт, що боржник не працює, майна на яке можливо було б звернути стягнення не виявлено та того ж дня постановою старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС Бобровою Л.О. від 27.06.2017 р. по ВП № 51445664 виконавчий лист № 583/238/16-ц виданий 26.05.2016 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 26.06.2015 р. в сумі 239400,00 грн., що за комерційним курсом станом на 18.01.2016 р. еквівалентне 9000 доларів США, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо було б звернути стягнення, повернуто стягувачу. (а.с. 12 виконавчого провадження).

Копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу 31.07.2017 за вих. № 24341/1310/39 направлена боржнику та стягувачу. (а.с. 12 зворотна сторона).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Крім того, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства передбачених п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Повне виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом, про що звертає увагу Конституційний Суд України (абзац другий п. 3 мотивувальної частини рішення КС України № 11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

За приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, повернення виконавчого документу стягувачу можливе лише, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Для встановлення зазначеного, виконавець повинен вжити відповідних заходів щодо встановлення відсутності майна у боржника (виявити його відсутність), а саме шляхом: - отримання від боржника декларації про його майно і доходи; - направленням запитів до державних органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та отримання від них відповідей (пояснень, довідок та іншої інформації) щодо рухомого та нерухомого майна власником якого є боржник (коштів в банківських установах, цінних паперів, корпоративних прав, обєктів інтелектуальної, творчої діяльності, заробітної плати, пенсії та інших доходів), тобто виконавець повинен шляхом використання наданих йому прав вжити заходів для ефективного, своєчасного і повного виконання рішення суду за виконавчим документом. Запити виконавець повинен направляти до осіб, які мають відповідні відомості, здійснюють реєстрацію майна, майнових прав божника. І лише після отримання відповідей від усіх цих органів, підприємств, установ, організацій, які відповідно до законодавства України володіють зазначеною інформацією, яка може підтвердити відсутність майна у боржника виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу. Закон України «Про виконавче провадження» не регламентує до яких саме органів, підприємств, установ та організацій державний виконавець має право звернутися з запитом щодо отримання зазначеної інформації, але надає йому ці повноваження (права) для виконання рішень судів, інших органів в інтересах стягувача. Відсутність прямих вказівок в Законі України «Про виконавче провадження» не означає, що виконавець може не вчиняти зазначених дій.

Обґрунтовуючи вимоги за скаргою представник ОСОБА_1 зазначає, що державний виконавець не надав жодних доказів здійснення відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходів розшуку майна та їх безрезультатності.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 51445664, при виконанні виконавчого листа № 583/283/16-ц, виданого 26.05.2016 Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по Договору позики від 26.06.2015 р. в сумі 239 400 гривень, державним виконавцем 16.06.2016 р. відкрито виконавче провадження № 51445664, того ж дня накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 239400,00 грн., вчинено запити до Охтирського територіального сервісного центру № 5943, Пенсійного фонду України, державної фіскальної служби України, 27.06.2017 р. державним виконавцем складено акт про відсутність майна та того ж дня 27.06.2017 р. виконавчий лист № 583/238/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 26.06.2015 року в сумі 239400,00 грн., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо було б звернути стягнення, повернуто стягувачу.

Однак, старший державний виконавець Боброва Л.О. при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу не встановила відсутність у ОСОБА_2 майна на яке можливо звернути стягнення, оскільки не отримала відомостей від банківських установ, Управління Держгеокадастру в Охтирському районі Сумської області, КП Охтирської міської ради «БТІ» та «АПР».

Також, старшим державним виконавцем не було проведено перевірку майнового стану боржника за місцем її проживання.

Акт державного виконавця від 27.06.2017 року свідчить лише про те, що у ОСОБА_2 відсутнє майно за даними, отриманими на запити державного виконавця. Даних про те, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, за зареєстрованим місцем її проживання, та в зв`язку з якими виконавчими діями це було встановлено - виконавче провадження не містить.

Крім того, акт державного виконавця від 27.06.2017 року не містить підписів боржника та стягувача чи інших осіб, які брали участь у його складенні, а тому суд не може взяти його до уваги як підтвердження перевірки майнового стану боржника за місцем її проживання.

Суд вважає, що державний виконавець не вжив для примусового виконання судового рішення усіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», не в повному обсязі виконав свої обов`язки як державного виконавця та не в повному обсязі реалізував свої права, передбачені ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не було вжито всіх необхідних заходів для виконання рішення суду та виконавчий лист повернуто стягувачу передчасно.

Враховуючи, що матеріали виконавчого провадження та матеріали справи не містять відомостей про отримання стягувачем ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови державного виконавця від 27.06.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу, а про її існування стягувач дізнався з листа Охтирського міськрайонного відділу ДВС від 02.10.2020 р., який він отримав 13.10.2020 р., то суд вважає, що строк на подання скарги на дії державного виконавця Крачковським В.М. не пропущено.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ч.3 ст.450 ЦПК України якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що доводи, викладені у скарзі, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7,12, 13, 76-89, 447-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Охтирського міськрайонного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), який є правонаступником Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області в особі державного виконавця Бобрової Людмили Олексіївни стосовно повернення виконавчого листа Охтирського міськрайонного суду Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за Договором позики від 26.06.2015 р. в сумі 239400 грн., що за офіційним курсом станом на 18.01.2016 р. еквівалентно 9000 доларів США, протиправними та скасувати постанову державного виконавця від 27.06.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню № 51445664 як безпідставну та передчасну.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області Н.Б. Плотникова