ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

14 січня 2021 року

м. Харків

справа № 953/17425/19

провадження № 22-ц/818/405/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Держава в особі Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державна казначейська служба України,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Котелевець А.В., Бурлака І.В., Хорошевського О.М. у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2020 року в складі судді Губської Я.В.,

у с т а н о в и в:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 до Держави в особі Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - ГТУЮ у Харківській області), Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - УЗПВР у Харківській області СМРУ МЮУ), про стягнення з Держави Україна справедливої сатисфакції (матеріальної шкоди) в розмірі 11 456 780,50 грн, завданої бездіяльністю органу державної влади, залишено без задоволення.

17 серпня 2020 року на зазначене рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у зв`язку з чим справу призначено до розгляду судом апеляційної інстанції.

28 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід колегії суддів у складі: Котелевець А.В., Бурлака І.В., Хорошевського О.М.

Заява мотивована тим, що 18 серпня 2020 року головуючий суддя Котелевець А.В. постановила ухвалу про витребування справи з Київського районного суду м. Харкова, що ОСОБА_1 вважає порушенням частини другої статті 359 ЦПК України.

Зазначає, що відкриття провадження за його апеляційною скаргою мало відбутися 23 серпня 2020 року, однак ухвала постановлена 17 вересня 2020 року, що є порушенням його права на доступ до правосуддя та норм процесуального права.

Розгляд справи триває понад строки, встановлені частиною першою статті 371 ЦПК України, що ОСОБА_1 вважає затягуванням судовою колегією судового процесу.

Перевіряючи законність і обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у даній справі судова колегія зазначає таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлено статтею 36 ЦПК України, згідно змісту якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

В статті 37 ЦПК України викладені правила, щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 до Держави в особі ГТУЮ у Харківській області, ДКС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , УЗПВР У Харківській області СМРУ МЮУ), про стягнення з Держави Україна справедливої сатисфакції (матеріальної шкоди) в розмірі 11 456 780,50 грн, завданої бездіяльністю органу державної влади, залишено без задоволення.

17 серпня 2020 року на зазначене рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав до Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу в електронному вигляді за допомогою сервісу «Електронний суд».

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Статтею 355 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пунктів 15.3, 15.5 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі. Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з положеннями частини третьої статті 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система. Разом з тим, згідно із Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у тексті Закону слова (назва) «Єдина судова інформаційна (автоматизована) система», «автоматизована система» у всіх відмінках (випадках) буде замінено словами «Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система» у відповідному відмінку.

У пункті 15.15 частини першої розділу VIIІ «Перехідні положення» ЦПК України зазначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» № 229 (6984) 01 грудня 2018 року.

У подальшому у газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 01 березня 2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно якого (відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄСІТС) Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року).

Разом з тим, наказом Державної судової адміністрації України № 628 від 22 грудня 2018 року «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

Відповідно до пункту 2 цього наказу місцевим та апеляційним судам у ході тестового режиму експлуатації підсистеми «Електронний суд» слід керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (із змінами і доповненнями), у частині функціонування підсистеми «Електронний суд» (далі - Положення № 30).

Так, відповідно до пункту 2.3 рішення Ради суддів України від 12 квітня 2018 року № 16 передбачено, що ряд норм Положення № 30, в тому числі і розділ XI (Підсистема «Електронний суд»), набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів, визначених пілотними згідно з відповідним наказом ДСА України.

Згідно пункту 3 розділу ХІ Положення № 30 особи, за допомогою зареєстрованого електронного кабінету формують проекти (створюють шляхом заповнення відповідних форм, редагують, долучають), підписують та подають до суду і органів системи правосуддя електронні запити, скарги, пропозиції та інші непроцесуальні звернення, що стосуються діяльності таких органів, а також отримують відповідь на них.

Таким чином, оскільки на даний час діє лише тестовий режим підсистеми «Електронний суд», а Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не функціонує, ведення справи здійснюється лише в паперовому формі.

Саме тому, ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року в складі судді судової палати у цивільних справах Котелевець А.В. цивільну справу № 953/17425/19 витребувано з Київського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року в складі колегії суддів Котелевець А.В., Тичкової О.Ю., Яцини В.Б. за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року в складі колегії суддів Котелевець А.В., Тичкової О.Ю., Яцини В.Б. цивільну справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Вказані ухвали постановленні з дотриманням норм процесуального права, у порядку та у строки, встановлені ЦПК України.

Отже, доводи заяви ОСОБА_1 зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями суддів, що не є підставою для їх відводу.

Перебування судді у відпустці є використанням особою її передбаченого законодавством права на відпочинок, а отже не свідчить про порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та затягування провадження у справі.

Також, судова колегія зазначає, що розгляд справи понад строки, встановлені частиною першою статті 371 ЦПК України, є процедурним питанням ведення справи та не визнається у розумінні норм законодавства підставою для відводу.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (частина третя статті 40 ЦПК України).

У зв`язку з визнанням заяви про відвід колегії суддів необґрунтованою, вирішення зазначеного процесуального питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, підлягає передачі іншому складу суду.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 37, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Котелевець А.В., Бурлака І.В., Хорошевського О.М. - визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Котелевець А.В., Бурлака І.В., Хорошевського О.М. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншим складом суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - І.В. Бурлака

О.М. Хорошевський