СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22925/20

пр. № 2-о/759/138/21

13 січня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Петренко Н.О.

при секретарі Заставнюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою адвоката Герцева Вадима Олександровича, який діє в інтересах громадян Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 , заінтересована особа: Солом`янський районний у м. Києві відділ ДРАГС Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) (03067, м. Київ, б-р Вацлава Гавела, 1/28), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про встановлення родинних відносин,

встановив:

Адвокат Герцев В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаною заявою в якій просить встановити юридичний факт, що дитина ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій (актовий запис про народження № 5150 від 19.11.2020р.), є донькою гр. Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В обгрунтування заяви посилався на те, що у громадян Німеччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які згідно свідоцтва від 22.05.2018р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні народилася донька ОСОБА_4 . Актовий запис про народження дитини ОСОБА_4 № 5150 від 19.11.2020р. підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , виданого Солом`янським районним у м. Києві відділом ДРАГС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19.11.2020р. Дитина була народжена сурогатною матір`ю - гр. України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в результаті технологій відповідно до вимог Наказу МОЗ України № 787 від 09.09.2013 «Про затвердження Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні», а реєстрація факту народження дитини була здійснена згідно п. 11 глави 1 розділу ІІІ наказу Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000р. Повним витягом з реєстру актів цивільного стану № 7 від 20.11.2020р. підтверджується, що матір`ю дитини, яка ідентифікована електронною системою охорони здоров`я за даними заяви про згоду на запис подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є гр. ОСОБА_3 , підпис якої засвідчено приватним нотаріусом Київського МНО Франчук І.А. 13.11.2020р. Підставою для запису заявників батьками також є довідка про генетичну спорідненість батьків з плодом № 844 від 17.11.2020р., що видана ТОВ «Родинне джерело». Нормами законодавств ФРН не передбачено визнання законною процедури народження дитини шляхом сурогатного материнства, а також не передбачено і визнання законними на території ФРН свідоцтва про народження дитини, виданих іноземною державою. ОСОБА_4 була народжена в Україні сурогатною матір`ю - громадянкою України, що обумовлює набуття нею громадянства України з моменту народження. Лише з дати отримання відповідного документу в посольстві ФРН дитина набула громадянство Німеччини. Оскільки факт народження дитини внаслідок застосування допоміжних репродуктивних технологій та запис в реєстрі актів цивільного стану ОСОБА_1 матір`ю, ОСОБА_2 батьком дитини було вчинено у відповідності до вимог законодавства України, зокрема ч. 2 ст. 123 СК України, тому відсутні будь-які підстави ставити під сумнів факт родинних відносин між батьками і дитиною, а відповідно і правомірність такого актового запису.

Представник заявників ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву через канцелярію суду про розгляд справи у його відсутність та відсутність заявників.

Представник заінтересованої особи - Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлений належним чином.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 496 ЦПК України іноземці та інші іноземні особи, мають право звертатись до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересі. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та Законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 123 Сімейного кодексу України у разі народження дружиною дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини. У разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям (чоловіком та жінкою) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. Подружжя визнається батьками дитини, народженої дружиною після перенесення в її організм ембріона людини, зачатого її чоловіком та іншою жінкою в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій.

Заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі /а.с.19/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , видане Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19.11.2020, у подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис № 5150/а.с.22/.

Судом встановлено, що дитина була народжена сурогатною матір`ю - ОСОБА_3 громадянкою України в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій.

Генетична спорідненість дитини з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується довідкою про генетичну спорідненість (матері та батька) з плодом від 17.11.2020р./а.с.28/.

ОСОБА_3 (сурогатна матір) своєю заявою, засвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Франчук І.А. № 2728 від 13.11.2020, надала згоду на те, щоб батьками народженої нею ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини -дівчинки на ім`я ОСОБА_4 (медичний висновок № ХАМК-К2К6-ХНМЗ-АСВВ, виданий 10.11.2020 КНП «Київський міський пологовий будинок № 5» виконавчого органу КМР (КМДА)), яка була зачата в результаті репродуктивних технологій методом сурогатного материнства, було записане подружжя: батько - гр. ФРН ОСОБА_2 , мати -гр. ФРН ОСОБА_1 . Громадянин ФРН ОСОБА_2 є генетичними батьком дитини/а.с.27/.

У ст. 281 СК України встановлено, що визнання батьківства в Україні незалежно від громадянства батьків і дитини та місця їхнього проживання провадиться за законом України.

Згідно із п. 6.9 Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні, затвердженого наказом Міністерств охорони здоров`я України від 09 вересня 2013 року N 787, у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження дитини проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідчена, а також довідка про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом.

Відповідно до повного витягу N 7 від 20.11. 2020 року із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вказано, що 19.11.2020 року реєстратором Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) зареєстровано актовий запис N 5150 про народження ОСОБА_4 , яка народилася у місті Києві, Україна; відомості про батька: громадянин Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відомості про матір: громадянку Федеративної Республіки Німеччини, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підстава запису відомостей про батька: свідоцтво про шлюб НОМЕР_4 від 24.09.2020р., видане РАЦС Об`єднана община Ан-дер-Фінне-ін-Бад Бібра зараз Ан-дер-Фінне-ін- Бад Бібра ФРН . Шлюб укладений 07.07.2007р. Еккартсберга ФРН. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 СК України/а.с.24-26/.

Відповідно до Рішення Федерального Верховного суду Німеччини від 20.03.2019р. запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним в розумінні ч. 1& 108 Закону про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності/а.с.32/.

Невизнання факту реєстрації батьками дитини в Україні Верховним судом ФРН обґрунтовується тим, що така дія підтверджується не рішенням суду, а актом органу реєстрації актів цивільного стану, яке не відповідає змісту частини 1 параграфу 108 Закону «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності».

Відмова органів ФРН у визнанні факту реєстрації заявників батьками дитини порушує їх права та права дитини, оскільки зі статусом батьків пов`язані всі їх права та обов`язки щодо дитини, зокрема матеріального забезпечення та піклування, які вони набули згідно законодавства України.

З урахуванням висновку, викладеного у рішенні Верховного федерального суду ФРН ХІІ ZB 320/17 від 20.03.2019, таке порушення прав заявників може бути усунуто шляхом встановлення факту родинних відносин в суді України за місцем народження дитини з винесенням відповідного судового рішення.

Згідно ст. 4. Закону України «Про міжнародне приватне право» (надалі - «Закон») право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Статтею 65 цього Закону передбачено, що встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження.

Відповідно до ст. 16 цього Закону особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

У рішеннях від 26 червня 2014 року у справі «Меннессон проти Франції» скарга №65192/11 та у справі «Лабассе проти Франції» скарга №65941/11, Європейський суд з прав людини зазначив, що кожна країна має право заборонити сурогатне материнство на її території. Однак Суд також визначив, що заборона сурогатного материнства не може впливати на дітей, народжених у такий спосіб за кордоном. У цьому контексті Суд висловив позицію, що країни, де сурогатне материнство заборонене, повинні визнати родинний зв`язок між дітьми, народженими від сурогатної матері за кордоном, та їхніми біологічними батьками, інакше буде мати місце порушення прав дітей на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280,284, 315-319, 354, 355 ЦПК України, СК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 , заінтересована особа: Солом`янський районний у м. Києві відділ ДРАГС Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) (03067, м. Київ, б-р Вацлава Гавела, 1/28), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про встановлення родинних відносин - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що дитина ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Києві шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій (актовий запис про народження № 5150 від 19 листопада 2020р.), є донькою громадян Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.О.Петренко