Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/4161/20
У Х В А Л А

15.11.2021 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., за участі представника відповідачів адвоката Нечаєва В.В., при розгляді цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Райфайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Райфайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором.

Представник відповідачів адвокат Нечаєв В.В. заявив клопотання про залишення позову без розгляду.

Клопотання мотивував тим, що дана справа тривалий час перебуває на розгляді суду. Вкотре представник позивача не з`являється у судові засідання, а надає безпідставні заяви про відкладення розгляду справи. Також представник не з`являвся на відео конференції, які призначалися судом. В свою чергу він добросовісно відвідує судові засідання. Вважає таку поведінку представника позивача неналежною. Та за таких обставин просить заявлений позов залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивача у судове засідання.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

АТ Райфайзен Банк Аваль звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором.

Ухвалою від 09.12.2020 року прийнято позовну заяву до судового розгляду.

У судовому засіданні 01.07.2021 року, яке проходило за участі представника позивача Бойко О.М. та представника відповідачів Нечаєва В.В., представником позивача заявлено клопотання про надання додаткових доказів, у зв`язку з чим оголошено перерву. Справу призначено на 19.07.2021 року на 14.00 год.

Однак у судові засідання, які призначалися 19.07.2021 р., 03.09.2021 р., 15.09.2021 р., 25.10.2021 р., 15.11.2021 р. представник позивача жодного разу не з`явився. Разом з тим представником позивача до суду подавалися заяви про відкладення розгляду справи.

Так, заявою від 16.07.2021 р. просили відкласти розгляд даної справи у зв`язку із зайнятістю у Мукачівському міськрайонному суді (а.с.142), заявою від 02.09.2021 р. просили відкласти розгляд даної справи у зв`язку із зайнятістю у Ужгородському міськрайонному суді (а.с.147), заявою від 14.09.2021 р. просили відкласти розгляд даної справи у зв`язку із зайнятістю у Іршавському районному суді (а.с.158), заявою від 23.10.2021 р. просили відкласти розгляд даної справи у зв`язку із зайнятістю у судових справах (а.с.167), заявою від 15.11.2021 р. просили відкласти розгляд даної справи у зв`язку із перебування представника у відпустці (а.с.172).

Тобто у період з 16.07.2021 року по 15.11.2021 року, що становить чотири місці судом призначалося 5 судових засідання, на які представник позивача жодного разу не з`явився.

Разом з тим, заяви про розгляд справи без участі представника позивача у вказаний період з 16.07.2021 року представником позивача до суду не подавалося.

Відповідно до принципу цивільного судочинства диспозитивності учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до принципу цивільного судочинства диспозитивності кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом строків розгляду справи, що є вимогою статті 210 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина третя статті 89 ЦПК України), а для позивача це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (частина друга статті 257 ЦПК України).

Так, у відповідності до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд переконаний за необхідне зазначити наступне: як вбачається із правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі Каракуця проти України від 20 лютого 2017 року, що позивач та представник позивача не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, оскільки з 29.06.2021 року, не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, заяв чи клопотань про розгляд справи без їх участі до суду не подавали.

Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України в даному випадку відсутні правові підстави для відкладення судового засідання. При цьому, позивач та представник позивача повторно не з`явилися в судове засідання та не повідомили причини неявки.

Таким чином, відповідно до ч.3ст.131 ЦПК України, суд визнає, що позивач та його повторно не з`явилися до суду без поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, суд звертає увагу, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч.5 ст. 223 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, а позивач при цьому, і не з`являється в судове засідання, і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даного позову без розгляду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно; в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Суд не вирішував питання щодо розподілу судових витрат між сторонами або про повернення судового збору, оскільки ними вказане питання не ставилось.

Керуючись ч.5 ст. 223, п.3 ч.1 ст. 257, 259, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства Райфайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 15.11.2021 року.

Головуючий В. В. Леньо