Справа № 192/1351/21
Провадження № 2/192/665/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11 листопада 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання - Корота Л.С.,

представника позивача - Шмигельського М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся 21 вересня 2021 року до суду з позовом до відповідачки про заборгованості за договором про надання освітніх послуг.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ДНУ та ОСОБА_2 уклали договір про надання освітніх послуг у ДНУ від 10 серпня 2018 року №649-18.

Предметом договору є зобов`язання позивача за рахунок коштів відповідачки здійснити навчання, а саме підготувати ОСОБА_3 на історичному факультеті за ступенем вищої освіти бакалавр за спеціальністю 032 «Історія та археологія» з терміном навчання 4 роки з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року із зарахуванням на 1 курс, денна форма навчання.

Наказом по університету від 09 серпня 2018 року №1103с ОСОБА_3 було зараховано з 01 вересня 2018 року студенткою 1 курсу за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб згідно з додатком.

Вартість навчання за один навчальний рік за ступенем вищої освіти бакалавр, за спеціальністю «Історія та археологія» відповідно до договору становить 10700 грн., при цьому відповідачка повинна була вносити плату 1070 грн. щомісяця (до 01 числа поточного місяця).

За два роки навчання студентки ОСОБА_3 з 01 вересня 2018 року по 01 вересня 2020 року, ОСОБА_2 було оплачено за освітні послуги позивачу суму у розмірі 15840 грн. 00 коп. Сума за термін навчання з 01 вересня 2018 року по 01 вересня 2020 року складає 21400 грн. 00 коп.

Сума боргу відповідачки за навчання з 01 вересня 2018 року по 01 вересня 2020 року перед позивачем складає 5560 грн. 00 коп. та пеня за несвоєчасну оплату 570 грн. 36 коп., що в сумі дорівнює 6130 грн. 36 коп., яку просили стягнути з відповідачки на їх користь

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, судом за згодою представника позивача постановлено проводити заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з наказу №1103с від 09 серпня 2018 року ректора ДНУ, ОСОБА_3 зарахована з 01 вересня 2018 року студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю 032 Історія та археологія за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (а.с. 30).

Відповідно до договору №649-18 від 10 жовтня 2018 року про надання освітніх послуг у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара, укладеного між ДНУ та ОСОБА_2 , ДНУ зобов`язалась, за рахунок коштів ОСОБА_2 здійснити навчання ОСОБА_3 на історичному факультеті за ступенем бакалавр за спеціальністю 032 Історія та археологія за 4 навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року із зарахуванням на 1 курс форма навчання денна (а.с. 31).

Як вбачається з п. 2.2.1 договору - ДНУ має право вимагати від ОСОБА_2 своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку, що встановлена цим договором.

Згідно п. 3.1.1 договору замовник - ОСОБА_2 - зобов`язана своєчасно, до початку навчального семестру, вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку, що встановлена цим договором.

Відповідно до п. 5.1 договору - загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 42800 грн.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що замовник вносить плату - сума не зазначена - на момент укладення договору та в подальшому щомісяця (до 01 числа поточного місяця).

Відповідно до п. 6.2 договору - за несвоєчасну оплату освітніх послуг (розд. 5) за кожний день прострочення замовник сплачує виконавцю - ДНУ - пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Згідно п. 6.4 договору - у разі дострокового розірвання договору у зв`язку з порушенням замовником договірних зобов`язань або невиконанням одержувачем - ОСОБА_3 - обов`язків (розд. 4) визначених статтею 63 закону України «Про вищу освіту», кошти, що були внесені замовником залишаються у виконавця і використовуються для виконання його статутних завдань.

Відповідно до п. 7.1.4 договору - договір може бути достроково розірваний у разі відрахування одержувача з навчального закладу згідно з чинним законодавством України.

Згідно витягу з наказу №1253с від 22 жовтня 2020 року по ДНУ, розірвано договір та відраховано з числа студентів Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара з 01 жовтня 2020 року ОСОБА_3 , спеціальність 032 Історія та археологія курс - № номер договору 649-18 (а.с. 32).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 551 ЦК України - предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 901 ЦК України - за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України - якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами був укладений договір на надання послуг, який 22 жовтня 2020 року був розірваний за ініціативою позивача.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач послався на те, що відповідачка своєчасно не сплатила передбачену договором щомісячну плату за надання послуг, разом з тим, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні договору №649-18 від 10 жовтня 2018 року, сторони не передбачили щомісячного розміру плати за надання послуг, оскільки п. 5.1 договору в цій частині містить пропуск (а.с. 31 зворот).

Який саме розмір щомісячної плати і чим він встановлений представник позивача пояснити суду не зміг.

При цьому суд також зауважує, що відповідно до п. 6.4 договору, сплачені відповідачкою кошти за договором залишаються у позивача і будь-якого права позивача стягнення недоплачених коштів даний пункт договору не передбачає.

У зв`язку з чим, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами, ту обставину, що відповідачка була зобов`язана сплачувати на користь позивача щомісячно будь-яку суму в рахунок сплати за освітні послуги і тому підстави для стягнення заборгованості відсутні.

Що стосується вимог позивача про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату щомісячної плати за освітні послуги, то оскільки позивачем не доведено суду розмір щомісячної плати за освітні послуги, тому і прийти до висновку, що відповідачка не сплачувала своєчасно зазначений розмір суд не може, у зв`язку з чим підстав для стягнення з відповідачки відповідальності за несвоєчасну сплату щомісячної плати за освітні послуги немає, і в задоволені позову в цій частині також слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного ст.ст. 509, 526, 549, 551, 901, 903 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, який розташований: м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 72, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02066747 до ОСОБА_2 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг - відмовити.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в загальному порядку встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2021 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.