Справа № 236/4280/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді - Сердюк Н.В.,

за участю секретаря - Теліуса С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області за відсутністю сторін в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є власником нерухомого майна (квартири), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене майно належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу квартири № 517 від 22 березня 1996 року, засвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. Однак документи, що підтверджують право власності позивачки на зазначене майно, втрачені. При зверненні до КП "бюро технічної інвентаризації" м. Слов`янська отримала засвідчену копію договору купівлі-продажу квартири № 517 від 22 березня 1996 року та відповідь про те, що відповідно до порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих прав на майно. Позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку оформити свої права на вказане майно, тому звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно (квартиру), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 1).

Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 11 грудня 2020 року провадження у справі відкрито, справу призначено до підготовчого засідання на 29 грудня 2020 року (а.с. 32-33).

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 29 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 14 січня 2021 року (а.с. 40-41).

Позивачка ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 30).

Представник відповідача Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить справу розглянути без його участі, про що надав відповідну заяву (а.с. 44, 45).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 березня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 517, позивачка ОСОБА_1 набула у власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 57,3 кв.м, в тому числі житловою 35,4 кв.м. (а.с. 6).

Ринкова вартість зазначеної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку про вартість майна зі звіту про оцінку нерухомого майна № 218/02, складеного КП "Бюро технічної інвентаризації", станом на 19 листопада 2020 року становить 50381,00 грн. (а.с. 9-28).

Однак, правовстановлюючий документ на зазначену квартиру, а саме оригінал договору купівлі-продажу квартири від 22 березня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 517, позивачкою був втрачений.

В зв`язку з цим позивачка позбавлена можливості в повному обсязі здійснювати права власника майна, а саме розпоряджатися квартирою.

Факт належності ОСОБА_1 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , повністю підтверджується наданими письмовими доказами: довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації» № 318-3/0.76/КЛ від 16 листопада 2020 року, згідно з якою за позивачкою ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 , в одній цілій частці на підставі договору купівлі-продажу купівлі - продажу квартири від 22 березня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 517 (а.с. 7).

Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 41 Конституції України проголошує «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю...; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Статтею 182 ЦК України в редакції 2003 року передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Крім того, згідно п. 4 ст. 334 ЦК України - права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищою Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютою 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином встановлені судом обставини вказують на можливість застосування до спірних відносин положень ст. 392 ЦК України, а тому позов ОСОБА_1 про визнання права власності на майно ґрунтується на законі, її вимоги щодо визнання права власності підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 206, 258, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст. 15, 321, 328, 392 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , право власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 57,3 кв.м, в тому числі житловою 35,4 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне судове рішення складено 14 січня 2021 року.

Суддя -