Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1479/20

Провадження № 2/439/47/21

12 січня 2021 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Петейчук Б.М.

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, ухвалив таке рішення.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , у якій просить суд стягувати в свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. і дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення кожним із дітей повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка зазначає, що 28 квітня 2012 року між нею та відповідачем по справі ОСОБА_2 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 440. На даний час вони з відповідачем проживають окремо і не підтримують жодних подружніх відносин. За час проживання в шлюбі з відповідачем по справі в них народилося двоє дітей, які є малолітніми, а саме, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка вказує, що діти проживають із нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач по справі належним чином матеріально не забезпечує дітей. Усі фактично витрати на утримання спільних дітей несе лише позивачка.

Позивачка акцентує увагу, що добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги на утримання дітей між сторонами не досягнуто, а тому аліменти з відповідача потрібно стягувати на підставі судового рішення.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

16.11.2020 року - відкрито провадження у справі.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів подати відзив на позовну заяву.

Відповідач подав письмові пояснення, що він перебуває на заробітках закордоном. Не розуміє раптове звернення дружини до суду з позовом. Стверджує, що матеріально підтримує сім`ю, тому просить суд залишити заяву позивачки без розгляду.

Позивачка у судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходило жодних клопотань про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, встановлений Законом.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами по справі встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 28 квітня 2012 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 440. Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.04.2012 року (а.с. 8).

За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 20.09.2012 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 28.02.2019 року (а.с. 9-10).

Відповідно до ст. 142 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбачених Законом.

Згідно із ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 ЦПК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Враховуючи матеріальне становище позивачки та враховуючи, що вона у зв`язку з утримання двох малолітніх дітей постійно несе витрати, суд вважає, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потребують матеріальної допомоги, а тому є всі підстави для стягнення аліментів з відповідача.

Разом з тим суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки фізично здоровий, обмежень щодо зайняття трудовою діяльністю за станом здоров`я немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків визначених Законом.

Водночас позивачка не наводить суду жодних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог про стягнення аліментів на малолітніх дітей у сумі 2500 гривень на кожну дитину. Врахувавши матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, а також стан його здоров`я, враховуючи рекомендації ч. 2 ст. 182 СК України, суд приходить до переконання, що для забезпечення всіх необхідних потреб малолітніх дітей буде достатнім стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2395 гривень і дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1921 гривня, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір аліментів, на переконання суду, дасть змогу в достатній мірі забезпечити потреби малолітніх дітей.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі статей 182, 183, Сімейного Кодексу України керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2395 грн. і дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1921 грн., а всього стягувати 4316 (чотири тисячі триста шістнадцять) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви (28.10.2020) і до досягнення кожним із дітей повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Звернути до негайного виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 ч. 1 Розділу ХІІІ ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення складено 14.01.2021.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Б.М. Петейчук