Справа № 601/1817/20
Провадження № 2/601/35/2021
УХВАЛА

14 січня 2021 року м.Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Мочальської В.М.,

участю секретаря Коляди О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачки адвоката Сідорова В.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Пред`явлена позовна заява не відповідає вимогам ч. 2 ст. 175 ЦПК України, зокрема позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

У відповідності до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Позовна заява від імені позивача підписана його представником Поволоцькою М.Ю., яка діє згідно довіреності, яка посвідчена 26 серпня 2020 року директором Рівненського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Негрей А.С.. Зі змісту довіреності вбачається, що ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_1 вести справи у судах загальної юрисдикції та підписувати документи, подавати заяви. Відомості про те, що ОСОБА_1 має повноваження адвоката в довіреності не зазначені.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 2 ст. 60 ЦПК України передбачено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Отже, чинним цивільно-процесуальним законодавством визначено, що представляти інтереси сторін у якості представника особою, яка не є адвокатом, можливо лише у малозначних справах. В інших категоріях справ право представляти інтереси особи мають або адвокати, або законні представники у визначених законом випадках.

Згідно з ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Зі змісту вищевказаної позовної заяви вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_2 не містять очевидних ознак малозначної справи, передбачених ч.6 ст.19 ЦПК України, не виникають з трудових правовідносин, а отже представником в зазначеній справі може бути лише адвокат з належними повноваженнями.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У відповідності до підпункту 11 пункту 161 Перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті131-1 та статті131-2 цієї Конституції, виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Таким чином, норма Закону 1401-VIII відповідно до п. 3 ч. 1ст. 131-2 Конституції України щодо представництва виключно адвокатами в судах першої інстанції почала діяти з 01 січня 2019 року.

Отже, відповідно до вимог діючого цивільно-процесуального законодавства представник за довіреністю, який не має адвокатських повноважень, не може бути представником позивача та подавати від його імені позовні заяви у спорах, що не є малозначними. Жодних доказів того, що ОСОБА_1 є адвокатом і уповноважена саме як адвокат бути представником позивача до позовної заяви не долучено.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи те, що позовна заява ОСОБА_2 підписана особою, яка не має права її підписувати, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаного недоліку, зокрема: підписати позовну заяву позивачем.

Керуючись ст.185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

ОСОБА_2 надати строк десять днів з дня вручення йому даної ухвали суду для виправлення недоліків.

У випадку якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Дана ухвала суду оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Дана повна ухвала суду проголошена 14 січня 2021 року.

Головуюча