Справа № 591/6436/21
Провадження № 2/591/2756/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2021 року
Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Ніколаєнко О.О., за участю секретаря судового засідання Товстухи Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/6436/21, провадження № 2/591/2756/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права власності та виселення, -
Позивач ОСОБА_1 03 вересня 2021 року звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі тимчасово на період навчання у Сумському державному університеті без його згоди були зареєстровані ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 . Відповідач виїхала зі своїм чоловіком на постійне місце проживання до Іраку, однак з реєстрації не знялася. Відповідач не є членом родини позивача, його реєстрація у вказаній квартирі, яка належить позивачу на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном. Просить усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 .
Позивач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У наданій письмовій заяві позов підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.
Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 26 жовтня 2021 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування частини квартири від 21.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського округу Ассорі О.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 1197, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.08.2008 року, договором дарування Ѕ частини квартири від 16.12.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського округу Мокренко Л.Ю., зареєстровано в реєстрі за №3322, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.12.2019 року (а.с.4-12).
Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 10.11.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №2294, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрований 10.11. 2006 року (а.с.20).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла (а.с.19).
У вказаній квартирі також зареєстрована відповідач ОСОБА_2 (а.с.26).
З акту про фактичне не проживання за місцем реєстрації від 01.09.2021 року, підписаного комісією у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_2 ) жодного дня у квартирі за адресою АДРЕСА_2 не проживали (а.с.21).
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Як передбачає ч. 4 ст. 319 ЦК власність зобов`язує. Це правило конкретизоване у ст. 322 Кодексу, яка встановлює, що власник зобов`язаний утримувати майно, котре йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Правова позиція ЄСПЛ відповідно до пункту 1 статті 8 Конвенції гарантує кожній особі крім інших прав право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Навіть якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі мати можливість, щоб її виселення було оцінене судом на предмет пропорційності у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції.
Разом із тим суд звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах права позивача, як власника квартири, захищені і статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
При розгляді справи по суті необхідно звернути увагу на баланс інтересів сторін спору а також дослідити питання дотримання балансу між захистом права власності позивачки та захистом права відповідача на користування будинком.
Свідок ОСОБА_9 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що працює заступником голови ОСББ «Світанок». Співвласником однієї з квартир є ОСОБА_1 , якого знає з 2018 року. У спірній квартирі він проживав разом з дружиною. Дружина померла в 2021 році. Відповідача ОСОБА_2 жодного разу не бачив.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не є членом сім`ї власника, фактично не проживає у квартирі, за комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні квартири не приймає. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі, яка належить позивачу на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним позивачу майном. Відповідач, не довів належними та допустимими доказами, що проживає у квартирі зі згоди власника, відзив та докази на спростування позиції позивача суду також не подано.
Враховуючи баланс між захистом права власності позивача та недопущенням порушення права відповідача на житло, суд вважає, що припинення права користування відповідача спірним житлом відповідає такій пропорційності, оскільки відповідач має постійне місце проживання в іншій країні; майно (квартира), яка належить позивачу, не утримує; оплату фактично спожитих відповідачем комунальних послуг здійснює позивач, а не відповідач; відповідач перешкоджає позивачу у користуванні будинком.
Тому інтереси позивача, як власника житла перевищують інтереси особи, у якого відсутні правові підстави користування чужим майном, та який, за доводами позивача, забезпечений іншим житловим приміщенням, що ним не спростовано.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном шляхом виселення відповідача з квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений при зверненні до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 247, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права власності та виселення задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом виселення ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_2 ) .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКППП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКППП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 16 листопада 2021 року .

Суддя О.О.Ніколаєнко