Провадження № 2/643/340/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021

15 листопада 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Зеленського С.В. про відвід судді у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

В проваджені судді Московського районного суду м. Харкова Сугачової О.О. перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою судді від 24.07.2019 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.11.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду.

Ухвалою головуючого судді Сугачової О.О. від 10.12.2020 в задоволені заяви адвоката Зеленського С.В. про відвід судді Сугачової О.О., відмовлено.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2020 в задоволені заяви представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Зеленського С.В. про відвід головуючого судді Сугачової О.О. у вказаній цивільній справі, відмовлено.

Після цього справа по суті не розглядалась через вирішення клопотань учасників процесу та надходження апеляційної скарги представника відповідача.

15.11.2021 представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Зеленський С.В. повторно звернувся до суду із заявою про відвід головуючого судді Сугачової О.О.

Доводи відводу мотивує тим, що в діях позивача вбачається зловживання правом на звернення до суду шляхом подачі позовної заяви з ідентичними вимогами стільки разів, скільки необхідно для потрапляння до бажаного судді, оскільки після залишення позовів без руху іншими суддями, в тому числі і суддею Сугачовою О.О., позивачем усунуті недоліки і суддею Сугачовою О.О. винесено ухвалу про відкриття провадження. Також ухвалою суду від 29.09.2020 визнано поважними причини пропуску та поновлено позивачу строк для подання заяви про зміну предмету позову тощо, а тому, на думку заявника, дії судді, викликають сумніви щодо своєї об`єктивності та неупередженості. Також зазначив, що при розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Отже, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде расцінено як порушення права особи на справедливий суд.

В судовому засіданні представник відповідача адвоката Зеленський С.В. підтримав доводи та вимоги заяви, просив заяву задовольнити.

Представник позивача заперечував щодо заявленого відводу, просив повернути заяву через зловживання стороною відповідача процесуальними правами, через що застосувати заходи, визначені ЦПК України.

Вислухавши доводи заявника, заперечення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи відводу, вислухавши сторони, суд дійшов до такого.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України визначено, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу, зокрема, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, або якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість або необ`єктивність.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думку судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст. 36 ЦПК України).

Отже, положеннями ст. 36, а також ст. 37 ЦПК України визначений перелік підстав для відводу судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, Пуллар проти Сполученого Королівства, Білуха проти України, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, щорозглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії та Ферантелі та Сантанжело проти Італії Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Де Куббер проти Бельгії, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.

В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії та Кастілло Альгар проти Іспанії Європейським судом з прав людини також зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Оцінюючи доводи адвоката Зеленського С.В., викладені в йогої заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказані доводи як окремо, так і в сукупності, не передбачені в розумінні положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України в якості підстав для відводу судді та не є такими, що об`єктивно свідчать про наявність необ`єктивності та упередженості судді Сугачової О.О.

Разом з тим, враховуючи, що розгляд цивільної справи по суті не розпочатий, з метою забезпечення права відповідача на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом та усунення побоювань з боку останнього та його представника щодо неупередженості та об`єктивності головуючого судді, які можуть призвести до затягування розгляду справи, суд вважає за можливе задовольнити заявлений представником відповідача відвід.

Зазначений висновок відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 04 лютого 2020 року у справі № 908/137/18.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 258-260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Зеленського С.В. про відвід судді Сугачової О.О. при розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Цивільну справу передати для повторного розподілу до автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя