Справа № 492/1278/20
РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2021 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м.Арциз Одеської області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

встановив:

Заявниця звернулася до суду з зазначеною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що вона є донькою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою проживала до дня її смерті. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,7258 га, розташованої на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області. Заявниця звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не змогла через відсутність встановленого факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцею на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим звернулася до суду з зазначеною заявою.

У судове засідання заявниця не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала та не заперечувала проти її задоволення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження заявниці, яка внаслідок укладення шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на наявне « ОСОБА_4 » (а.с. 8), народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та її матір`ю в свідоцтві про народження зазначена ОСОБА_2 (а.с. 7), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Як вбачається з копії паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 05 лютого 2020 року, ОСОБА_1 , заявниця по справі, на момент смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4, 6), що підтверджується також довідкою Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області від 02 листопада 2020 року (а.с. 34).

Згідно з довідки Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області № 351 від 18 червня 2020 року, ОСОБА_1 , заявниця по справі, проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 по день її смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , та вони вели спільне господарство (а.с. 14). Відповідно до акта № 350 від 18 червня 2020 року, ОСОБА_1 , заявниця по справі, дійсно проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 та вели спільне господарство по день її смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13).

За життя ОСОБА_2 належало майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,7258 га, розташованої на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, масив № НОМЕР_3 , ділянка № НОМЕР_4 (за межами населеного пункту). Дана обставина підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 252010, виданого на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації Одеської області № 837/А-2009 від 23.09.2009 року (а.с. 10).

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 № 619 від 03 липня 2020 року, остання звернулася до державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с. 11).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 466/02-14 від 29 липня 2020 року Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Зубченко К.Д., заявниці по справі, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки пропущений строк подачі заяви на прийняття спадщини (а.с. 15).

Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 61866265 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № 61866276 (заповіти/спадкові договори) від 29 вересня 2020 року, листа № 597/01-16 від 29 вересня 2020 року, виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , заведена спадкова справа, спадкоємцем за законом є ОСОБА_1 , заявниця по справі; свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 22, 23, 24).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що викладені в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

За позицією Пленуму Верховного Суду України, яка викладена у п. 2, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Судом встановлено, що спадкодавець на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 , по день своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак ОСОБА_1 , заявниця по справі, на момент смерті ОСОБА_2 проживала без реєстрації спільно зі спадкодавцем та вони вели спільне господарство.

Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Судом встановлено, що заявниці необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявниці зі ОСОБА_2 на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

Приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а в судовому засіданні доведений факт спільного проживання заявниці ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, суд прийшов до висновку про задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

На підставі ст. ст. 29, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 19, 76-81, 89, 211, 247, 258-259, 264-265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому наявного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п/п 15.5) п/п 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.