ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/613/21 Справа № 185/6274/19 Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В. А. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

за участю секретаря Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: пенсійний фонд України про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування /а.с. 2-5/.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року було залучено до участі у цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних щодо предмету спору , Пенсійний фонд України /а.с. 56/.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 була пенсіонеркою та отримувала пенсію, перебуваючи на обліку Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька, за станом здоров`я вона не могла виходити з квартири. Останнє нарахування пенсії було зроблено 04 жовтня 2014 року, мати не зверталася з заявами до Пенсійного фонду про переведення пенсійної справи, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Позивач прийняв спадщину, так як постійно проживав з матір`ю. 27 травня 2019 року його представник звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів які підтверджують факт постійного проживання з матір`ю.

Позивач просить ухвалити рішення яким визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, на грошові кошти, щомісячні пенсійні виплати, не одержані спадкодавцем з вересня 2014 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в Пенсійному Фонді України.

Представник третьої особи позов не визнав, надали свої пояснення в яких посилаються на те, що померла ОСОБА_3 перебувала на обліку, як пенсіонер, в Управлінні ПФУ в Київському району м. Донецьк, останнє нарахування здійснено цим управлінням 04 жовтня 2014 року.

Місто Донецьк є населеним пунктом, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. ОСОБА_3 до органів ПФУ із заявами про переведення пенсійної справи за новим місцем проживання (реєстрції) та поновлення пенсійних виплат, як передбачено законодавством, не зверталася, відповідно, починаючи з 01 листопада 2014 року на обліку в органах ПФУ, як одержувач пенсійних виплат, не перебувала.

Вважають, що позовні вимоги не узгоджуються з законодавством та не відповідають фактичним обставинам справи /а.с. 64-65/.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено /а.с. 81-82/.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_1 який подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі /а.с. 91-94/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.4 статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права на аліменти, пенсію, допомогу або виплати, встановлені законом.

У відповідності до статті 1227 ЦК України, згідно з якою суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним отримані за життя (виплати нараховані, але не отримані спадкодавцем), передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, при вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів та інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть перейти до складу спадщини.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише нарахована сума пенсії, а право на її нарахування та виплата згідно із статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить.

Такий висновок викладений у постановах від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19 (провадження № 61-7355св20); від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/18-ц (провадження № 61-17311св19) та від 26 лютого 2020 у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19).

Згідно матеріалів справи ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була пенсіонеркою та отримувала пенсію, перебуваючи на обліку управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька. Останнє нарахування пенсії їй було зроблено 04 жовтня 2014 року. Місто Донецьк було тимчасово окуповано. Після окупації ОСОБА_3 не зверталася до Пенсійного фонду України з заявами про переведення пенсійної справи на підконтрольну територію.

З жовтня 2014 року їй було припинено нарахування щомісячних виплат.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 у період з жовтня 2014 року і до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановленому законом порядку оскаржувала дії ПФУ щодо припинення нарахування їй пенсійних виплат, що за життя вона виявляла інтерес та волю на те, щоб відновити нарахування цих виплат.

Пенсійний фонд України повідомляє, що ОСОБА_3 із заявами про переведення пенсійної справи за новим місцем проживання (реєстрації) та поновлення пенсійних виплат не зверталася, починаючи з 01 липня 2014 року на обліку в органах Пенсійного фонду України, як одержувач пенсійних виплат не перебувала.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновок суду не спростовують на законність судового рішення не впливають.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 13 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у позові, як про це просить позивач, не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров