Справа № 591/7072/19
Провадження № 2/591/238/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми у складі :

головуючого - судді Сидоренко А.П.,

з участю секретаря судового засідання Гонтаренка О.Б.,

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського державного університету про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою і просить визнати незаконним та скасувати наказ № 2160-П від 24 жовтня 2019 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, як прибиральницю службових приміщень корпусу наукової бібліотеки та Конгрес-центру господарського відділу Сумського державного університету.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 листопада 2019 року відкрито провадження у зазначеній справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

29 грудня 2020 року від представника відповідача Сумського державного університету Заїки Н.Ю. надійшло клопотання про закриття провадження у вказаній справі, яке обгрунтовує тим, що ч. 1 ст. 151 КЗпП України встановлено, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного працівника не було піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Крім того, відповідно до положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом № 59 від 29 липня 1993 року стягнення, застосовані до працівників за порушення трудової дисципліни до трудової книжки не заносяться. Оскаржуваний позивачкою наказ про застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани було прийнято 24 жовтня 2019 року. Протягом року, з дати оголошення догани, до позивачки не було застосовано інших видів дисциплінарних стягнень, а отже з 25 жовтня 2020 року вона вважається такою, що не мала дисциплінарного стягнення. Зважаючи на вище викладене, просить закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В судовому засіданні позивачка та її представник заперечували проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши думку учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом встановлено, що предметом заявленого позову є наказ № 2160-П від 24 жовтня 2019 року, згідно якого ОСОБА_1 , прибиральнику службових приміщень Конгрес-центру господарського відділу університетського кампусу в центрі міста оголошено догану.

У відповідності до вимог ст. 151 КЗпП України якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

Якщо працівник не допустив нового порушення трудової дисципліни і до того ж проявив себе як сумлінний працівник, то стягнення може бути зняте до закінчення одного року.

Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

При вирішенні заявленого клопотання суд вважає за доцільне звернутися до правових висновків, які викладені у постановах Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі №686/20582/19-ц та від 15 квітня 2020 року у справі № 538/1426/13-ц про таке.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

З огляду на вищевикладене вбачається, що сплив строку дії спірного наказу не свідчить про те, що між сторонами відсутній спір.

Позивачка та її представник заперечували проти заяви про закриття провадження у справі з заявлених представником відповідача підстав.

За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача Сумського державного університету Заїки Наталії Юріївни про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського державного університету про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на вказану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.П.Сидоренко