Провадження № 2/537/703/2021
Справа № 537/993/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2021 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді - Мурашової Н.В.,
за участі секретаря - Должаніци В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи ОСОБА_3 , про повернення майна,
12.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи ОСОБА_3 , в якому просив зобов`язати відповідача повернути йому човновий двигун марки MERCURY, модель 50 ELPT, номер двигуна НОМЕР_1 , 2009 р.в., у стані, в якому він був одержаний, з урахуванням зносу.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.03.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути справу у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною в позовній заяві, що є адресою його місця реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання поштового повідомлення.
Третя особа ОСОБА_3 також не з`явилася в судове засідання, хоча повідомлялася про місце і час слухання справи.
Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В відповідності до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що 25.07.2014 року позивач ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_5 уклали договір купівлі-продажу підвісних моторів до човнів, відповідно до якого ОСОБА_1 придбав у власність двигун марки MERCURY, модель 50 ELPT, номер двигуна НОМЕР_1 , 2009 р.в., за 5000 грн. відповідно до накладної №1 та товарного чеку №2 від 25.07.2014 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі із ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_2 , виданим Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області.
В жовтні 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено в усній формі договір лізингу (найму), відповідно до якого ОСОБА_1 передав у користування ОСОБА_2 майно з індивідуальними ознаками, а саме двигун марки MERCURY, модель 50 ELPT, номер двигуна НОМЕР_1 , 2009 р.в, у володіння та використання за плату, з подальшим викупом.
Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями договорів оренди, а також Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. (ст.626 ЦК України).
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 ЦК України).
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. (ст.638 ЦК України).
Відповідно до ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
В ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Відповідно до ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
В ст. 208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.
В ст. 218 ЦК України встановлені правові наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми правочину.
Так, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.
Відповідно до ст.760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму.
Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. (ст.761 ЦК України).
В ст. 762 ЦК України встановлено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
В ст. 763 ЦК України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна. Якщо до спливу встановленого законом максимального строку найму жодна із сторін не відмовилася від договору, укладеного на невизначений строк, він припиняється зі спливом максимального строку договору. Договір найму, строк якого перевищує встановлений законом максимальний строк, вважається укладеним на строк, що відповідає максимальному строку.
Відповідно до ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
В ст.807 ЦК України встановлено, що предметом договору лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства. Не можуть бути предметом договору лізингу земельні ділянки та інші природні об`єкти, а також інші речі, встановлені законом.
Аналіз змісту зазначених норм закону свідчить, що істотними умовами договору лізингу, найму є погодження сторонами предмету договору (об`єкту, який передається в найм), строку його дії та розміру плати.
Керуючись принципами змагальності та диспозитивності, оцінивши подані суду докази, за відсутності заперечень відповідача ОСОБА_2 щодо позову, суд вважає доведеним факт укладення в жовтні 2017 року між лізингодавцем (наймодавцем) ОСОБА_1 та лізингоодержувачем (наймачем) ОСОБА_2 договору лізингу (найму) майна, а саме двигуна марки MERCURY, модель 50 ELPT, номер двигуна НОМЕР_1 , 2009 р.в., вартістю 5000 грн., за плату. Проте лізингоодержувач (наймач) ОСОБА_2 не виконав свої обов`язки за договором лізингу (найму) майна, протягом року жодного разу не сплатив лізингодавцю (наймодавцю) ОСОБА_1 плату за користування його майном, а саме двигуном марки MERCURY, модель 50 ELPT, номер двигуна НОМЕР_1 , 2009 р.в.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.
19.09.2018 року ОСОБА_3 зверталася в правоохоронні органи з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення по факту заволодіння ОСОБА_2 двигуном марки MERCURY, модель 50 ELPT, номер двигуна НОМЕР_1 , 2009 р.в.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР. ОСОБА_2 при проведенні допиту, повідомив слідчому, що дійсно в жовтні-листопаді 2017 року між ним та подружжям ОСОБА_3 , ОСОБА_1 укладено усний договір, за яким він отримав у платне володіння та користування з подальшим викупом човновий двигун марки MERCURY, модель 50 ELPT, номер двигуна НОМЕР_1 , 2009 р.в. Однак ОСОБА_2 не зміг сплатити ОСОБА_1 грошові кошти за користування човновим двигуном, оскільки опинився в скрутному матеріальному становищі.
10.12.2020 року ОСОБА_2 направлялося письмове повідомлення про повернення двигуна марки MERCURY, модель 50 ELPT, номер двигуна НОМЕР_1 , 2009 р.в.
Проте ОСОБА_2 не надав відповіді на вимогу про повернення майна.
Суд вважає, що не здійснення оплати за володіння та користування майном лізингодавця (наймача) є істотним порушенням договору, і внаслідок завданої цим порушенням шкоди позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору.
В порушення ст. 43 ЦПК України, відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував належне виконання умов договору.
У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. (ст.785 ЦК України).
За таких обставин, суд вважає доведеним, що лізингодавець (наймодавець) ОСОБА_1 відмовився від договору лізингу (найму) з підстав, що лізингоодержувач (наймач) ОСОБА_2 не вносив плату за володіння та користування річчю протягом більше трьох місяців підряд. А тому договір лізингу (найму) є розірваним з моменту одержання ОСОБА_2 повідомлення наймодавця про відмову від договору.
За таких обставин договір лізингу (найму), укладений усно в жовтні-листопаді 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , - припинився, а лізингоодержувач (наймач) ОСОБА_2 зобов`язаний негайно повернути лізингодавцеві (наймодавцеві) річ, а саме двигун марки MERCURY, модель 50 ELPT, номер двигуна НОМЕР_1 , 2009 р.в. у стані, в якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу.
За таких обставин позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна - підлягає задоволенню.
Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на судовий збір в розмірі 908,00 грн.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи ОСОБА_3 , про повернення майна - задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 двигун марки MERCURY, модель 50 ELPT, номер двигуна НОМЕР_1 , 2009 р.в., у стані, в якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Інформація про сторони:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 27.05.1999 року Кременчуцьким РВ УМВС України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день складення його повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст заочного рішення складений 05.11.2021 року.
Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.