Провадження № 2/522/7442/21
02 листопада 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі :
головуючого судді Павлик І.А.,
секретаря судового засідання Середи А.В.,
сторони в судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до: 1) ОСОБА_2 ; 2) ОСОБА_3 ; 3) ОСОБА_4 ; 4) ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Oдеська універсальна біржа «ДЖІП» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визначення частки за договором та визнання права власності за договором,
У липні 2021 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Oдеська універсальна біржа «ДЖІП» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визначення частки за договором та визнання права власності за договором. В обґрунтовування позову зазначає те, що 29.12.1994 між ОСОБА_2 діючої від свого імені та від імені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, спадкоємцем якої є ОСОБА_1 , який є її правнуком. Разом з тим, під час оформлення спадщини виникли питання щодо того, що зазначений вище договір не відповідає нормам чинного законодавства, так як був укладений на Одеській універсальній біржі «ДЖІП», а також щодо того, що частка померлої не визначена, що робить неможливим видати свідоцтво про право на спадщину за законом.
Посилаючись на зазначені обставини позивач просив суд:
- визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.1994 № 94/1120, укладений між ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , діючої від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_4 , відповідно до рішення Приморського РВК від 07.10.1994 № 1285, проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 з одного боку та ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), проживаюча на момент укладення договору за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , проживаюча на момент укладення договору за адресою: АДРЕСА_3 щодо придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстроване в ОМБТІ, про що зроблений відповідний запис, дата реєстрації 02.01.1995, запис в реєстровій книзі 113 пр ст. 92 р. № 503;
- визнати, що розмір часток у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.1994 № 94/1120, укладеного між ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , діючої від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_4 , відповідно до рішення Приморського РВК від 07.10.1994 № 1285, проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 з одного боку та ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), проживаюча на момент укладення договору за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , проживаюча на момент укладення договору за адресою: АДРЕСА_3 , є рівними, тобто належить по 1/2 (одній другій) кожному.
19.07.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та витребування доказів.
20.08.2021 до суду від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В. на виконання вимог ухвали від 19.07.2021 надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 07/2021 після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
25.08.2021 до суду від відповідача ОСОБА_5 надійшла заява про визнання позову в повному обсязі.
19.10.2021 від представника позивача надійшла заява про винесення заочного рішення.
19.10.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 02.11.2021.
01.11.2021 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та про задоволення позовних вимог.
02.11.2021 сторони в судове засідання не з`явилися.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 29.12.1994 між ОСОБА_2 діючої від свого імені та від імені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на Одеській універсальній біржі «ДЖІП», укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 94/1120 за адресою: АДРЕСА_1 .
05.03.2021 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В. заведена спадкова справа № 07/2021 до майна померлої ОСОБА_6 .
Згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцем померлої є її правнук ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований разом зі спадкодавцем на день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_6 залишилось майно, що складається з частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.1994 № 94/1120.
09.03.2021 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_4 , у зв`язку із тим, що зазначений вище договір не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», а саме однією із сторін договору купівлі-продажу виступила неповнолітня особа, яка на час укладання договору не мала необхідного обсягу дієздатності, тому не могла бути членом біржі, а також частка померлого не визначена.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Суд наголошує, що позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.
Як на обґрунтування позовних вимог у цій справі ОСОБА_1 посилався, зокрема, на те, що відсутність визначення часток спадкодавця у праві спільної власності на квартиру позбавляє його можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку, що підтверджується відповідною відмовою у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, позивач звернувся до суду з метою захисту свого спадкового права.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) стаття 1216 ЦК України.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.
Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).
З урахуванням зазначеного, суд зауважує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 570/997/19.
Вимоги про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.1994 № 94/1120 дійсним підлягають розгляду разом з позовом про визнання права власності в порядку спадкування частки ОСОБА_6 , оскільки на даний час права та інтереси позивача даним договором не порушені.
За таких обставин, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки не може призвести до захисту або відновлення його порушеного права за захистом якого він звернувся до суду та не відповідає змісту його порушеного права, в зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Oдеська універсальна біржа «ДЖІП» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визначення частки за договором та визнання права власності за договором відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.
Суддя І.А. Павлик
Повний текст рішення складено 11.11.2021.