Справа № 242/4864/20
Провадження № 2/242/300/21
12 січня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Селидове в порядку заочного спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Авдіївського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання,
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги водопостачання, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем холодної води. Для надання відповідачу комунальної послуги, йому відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . У зв`язку з тим, що відповідач сплачував за послуги з водопостачання не в повному обсязі, утворилась заборгованість за період березень 2014 року по жовтень 2020 року, яка складає 2320,27 грн. Просить стягнути з відповідача на користь Авдіївського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за послугу водозабезпечення у сумі 2320 грн. 27 коп., а також судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просить суд слухати справу без його участі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223 , 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 06.03.2002 року ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 у споживача за адресою АДРЕСА_1 , виникла заборгованість за водопостачання та водовідведення за період з березня 2014 року по жовтень 2020 року у розмірі 2320 грн. 27 коп.
Судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються спеціальними законами, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Законом України «Про питну воду та питне водопостачання».
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку.
Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима.
Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктами 1, 2, 4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання,централізоване опалення, вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування,поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) та на послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Таким чином, згідно до вищевказаних норм закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користується ними.
Згідно з ст. 322 ЦК України на власника покладено тягар утримання майна: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ця стаття зобов`язує власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна.
Повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених позивачем, щодо сплати судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп.
В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 610 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська