Ухвала

12 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 501/22/21

провадження № 61-17308ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину та просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; аліменти на час навчання у КЗ «Одеське обласне базове медичне училище» у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту повноліття ОСОБА_3 , тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року; відшкодування додаткових витрат на утримання дитини на лікування та оздоровлення в розмірі 7 000 грн; додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами у зв`язку із наявністю хронічного захворювання та потреби оздоровлення - щомісячно в розмірі 1 000 грн.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 01 березня

2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 4 000 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з

11 січня 2021 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , на час навчання у КЗ «Одеське обласне базове медичне училище» в твердій грошовій сумі 4 000 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Вказано, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування додаткових витрат на утримання дитини на лікування та оздоровлення в сумі 4 080 грн.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення щомісячно додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами у зв`язку із наявністю хронічного захворювання та потреби оздоровлення в розмірі 1 000 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 березня

2021 року в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та понесених додаткових витрат змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 2 000 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 11 січня

2021 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини на лікування та оздоровлення в розмірі 3 300 грн.

У частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн.

24 жовтня 2021 року до Верховного Суду з використанням системи «Електронний суд» ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень, лише у тих випадках, коли таке оскарження

є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга,

є малозначною в силу закону.

Заявник у касаційній скарзі вказала, що справа має для неї виняткове значення, оскільки вирішується питання матеріального благополуччя її дочки, а тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Оцінюючи вказані доводи заявника, які за своєю суттю зводяться до незгоди із рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позову, врахувавши ціну позову, характер правовідносин сторін, Верховний Суд не знаходить ознак винятковості цієї справи для особи, яка подала касаційну скаргу.

Крім того, ОСОБА_1 не позбавлена можливості повторно звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, після досягнення ОСОБА_3 повноліття, як це передбачено статтею 199 СК України.

Отже, обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 13 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на дитину відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович