н/п 2/490/986/2021 Справа № 490/5792/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Волошиній Я.І., за участі представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чернікова Олена Євгеніївна про зміну черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про зміну черговості одержання права на спадкування, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право спадкуваня за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкоємцями першої черги.

В обгрунтування позову посилался на те, що померлий спадкодавець є її рідним онуком, вона виховувала та повінстю оікувалася ним з п`ятирічного віку, оскільки його батьки зловживали спиртними напоями та дитина перебувала в складних умовах. Онук постійно проживав з нею по АДРЕСА_1 до свого повноліття, вона повністю утримувала його, слідкувала за його здоров`ям та навчанням.

В 1994 році, маючи власні заощадження, вона запропонувала доньці придбати окрему квартиру, щоб вона могла піти від чоловіка ( відповідача по справі) та стати на шлях виправлення. На ім`я доньки була придбана за власні кошти позивачки квратира АДРЕСА_2 ( яка на теперішній час і є спірним спадковим майном). В 1995 році шлюб між її донькою та відповідчаем було розірвано.

В 2002 році її донька померла внаслідок стійкої алкогольно-залежної хвороби, після її смерті спадщину в цілому прийняв ОСОБА_4 , оскільки вона фактично відмовилася від своєї частки спадщини на користь онука.

Піся смерті матері онук не мав постійного місця роботи та стабільного доходу. Віс витрати по триманню квартири, сплати комунальних платежів, придбання їжі та одлягу для онука продовжувала нести позивачка. Відповідач злісно ухилявся від виховання дитини і злісно не виконував совї обов`язки. Приблизно з 2002 року ОСОБА_4 почав зловживати алкогольними та наркотичними засобами, в зв`язку з чим з 2006 року перебував на обліку у КП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я"до 2018 року. Під час лікування вона купувала йому ліки, готовула дієтичну їжу, адже онук фактично проживав у неї.

Також він неодноразово звертався добровільно за амбулаторним лікуванням від алкогогольної залежності, останній раз в 2019 році, вона сплачувала таке лікування. Він був неспроможний самостійно забезпечувати себе та свої потреби , оскільки перебував або у хронічному запої, або після медикаментозного лікування та потребував стороннього догляду, усе його доросле життя вона надавала йому моральну та матеріальну підтримку , вмовляла його повернутися до нормального життя, мала надію, що він догляне його у похилому віці, оскільки саме нею виконувалися усі обов`язки , які покладаються на батьків, та віддіно багато часу та власного здоров`я.

Її допомога на протязі усіх років його хвороби була основним засолбом його існування, оскільки через психічний безпорадний стан внаслідок хвороби ОСОБА_4 не мав можливості працювати та забезпечувати своє життя. Нотомість відповідач, знаючи про хронічні захворювання сина, почав підбурювати ОСОБА_4 до систематичного зловживання спиртними напоями.

Вона за власні кошти поховала онука, а відповідач менше ніж через місяць після його смерті звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та намагався винести меблі з квартири, адже особисті речі онука перебували у неї, оскільки онук проживав у її квартирі.

Вважає, що є всі підстави для зміни черговості за сукупністю наступних юридичних фактів: нею здійснювалася опіка та матеріальне забезпечення спадкодавцю з його дитинства і до самої смерті, оскільки батьки не виконували свої батьківські обов`язки щодо нього; нею надавалася інша допомога спадкодавцю, оскільки він проживав з нею і вона повністю обслуговувала його побутові потреби; всі ці дії тривали фактично від дня його народження і протягом усього життя; спадкодавець мав безпорадний стан , оскільки з 2006 року спадкодавець знаходився на наркологічному обліку, причиною його смерті є хвороби, які обумовлені тривалим зловживанням алкоголю. Його безпорадний стан полягав у неспроможності самостійно забезпечувати свої потреби , неспроможність своїми силами фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя , у зв`язку з чим потребував стороннього догляду , допомоги та піклування , постійної психологічної підтримки з її боку.

Ухвалою від 04.11.2020 року відведено суддю ОСОБА_5 від розгляду цивільної справи 490/5792/20 (провадження 2/490/3599/2020) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування, третя особа - приватний нотаріус ММНО Миколаївської області Чернікова Олена Євгеніївна.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2020 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою судді Гуденко О.А. від 25.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі . Призначено підготовче судове засідання на 04.03.2021 року на 12:10 год.

Витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чернікової Олени Євгеніївни належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 25.11.2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Черніковій О.Є. видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

14.12.2020 року надійшов від відповідача відзив на позов, в якому просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі за безпідставінстю та недоведеністю позовних вимог. Зазначає, що не заперечують, що позивачка займалася в дитинстві вихованням ОСОБА_4 , але на правах бабусі, проте таке не свідчить про його утримання до 36 років. Позивачка надала суду недостовірні дані, адже померлий проживав у власній квартирі, яку отримав у спадок в 21 рік самостійно. Після смерті матері ОСОБА_4 мав власне житло, працював, в тому числі разом з батьком на ринку " ОСОБА_7 " та вів повноцінний спосіб життя і самостійно себе забезпечував. Наявність алгокольної залежності не свідчить про його безпорадний стан . Натомість позивачці 84 роки і вона сама потребує сторонньої допомоги, яку їй неодноразово надавав онук, купував їй продукти, оскільки позивачка за станом здоров`я вже декілька років не виходить з дому, навіть не змогла бути присутньою на похованні онука.

Зазначає, що для задоволення позову відсутні всі п`ять обставин, які згідно ч.2 ст. 1259 ЦК України можуть бути підставами для зміни черговості у спадкуванні. Наданими позивачем медичними документами не підтверджується наявність у померлого важкої хвороби.

ОСОБА_4 з 2013 року перебував у шлюбі, він цікавився життям сина, допомагав йому та невістці. В 2014 році ОСОБА_4 продав частину належної йому квартири і мав значну грошову суму коштів .

Заначає, що спірна квартирра - спадкове майно була придбана в період шлюбу його з матір`ю позивача за спільні сімейні кошти. Після її смерті він не претендував на частку цієї квартири, оскільки знав, що ця квартира перейде у власність його сина. Син в цій квартирі також тримав квартирантів, які і повідомили саме йому про смерть ОСОБА_4 , що також підтверджує наявність у сина самостійного додаткового доходу.

29.12.2020 надійшла відповідь на відзив від позивачки, в якому зазначає, що батько померлого завжди ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків Вона завжди йому була як матір, а хвороба онука виникла саме через відсутність батьківської любові у юнацький період. Прийняття спадщини онуком вчинялося не самостійно, а повністю цим займалася вона і оплачувала всі витрати також бабуся. Від проджажу квартири по АДРЕСА_3 онук не отримував жодних коштів, це була удавана угода . Онук не був офіційно працевлаштований та не міг фактично працювати, оскільки весь час лікувався від алкогольної залежності. Самостійне проживання ОСОБА_4 у квартирі по пр.Центральному також не підтверджено належними доказами, крім того весь час оплата комунальних послуг за цією адресою здійснювалося за дорученням позивачки її донькою з її банківської картки, а не ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 05.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі , витребувано в Миколаївському відділенні АТ КБ "ПриватБанк" інформацію про оформлення кредитного договору у лютому 2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , та надати належним чином завірену копію кредитного договору ( в разі його наявності).

Позивачка в судове засідання не з`явилася через стан здоров`я. представник позивачки адвокат Родіонова В.Є. підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові, відповіді на відзив та додаткових письмових поясненнях. Звернула увагу нате, що матеріаламт справидоведено, що померлий страждав на хворобу- синдром алкогольної залежності, яка є важкою хронічною хворобою, і що він фактично завжди утримувався саме бабусею, самостійно забезпечувати свою життєдіяльність був немпроможний..

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підтсав, виладених у відзиві. Зазначив, що син після армії жив самостійно в квартирі , яка йому належала після смерті матері, завжди мав самостійний заробіток, не був хронічним алкоголіком, не жив на кошти бабусі, а навпаки їй періодично допомагав. Він спілкувався з сином , у них були нормальні відносини, він жодним чином не схиляв його до зловживання спиртними напоями, вони навіть і певний час працювали разом на ринку.

Представник відповідача адвокатка Гавловська Ю.А. заперечувала проти позовних вимог з підтсав, виклдаених у відзиві. Зазначила, що будь-яких доказів проживання померлого з бабусею, перебування його на її утримання і тим більше в безпорадному стані в матеріали справи не надано.

Вислухавши пояснення сторні та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши обставини справи, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним онукорм позивача по справі ( з боку матері) та рідним сином відповідача по справі.

Причиною смерті є "серцево-легенева недостатність, кардіоміопатія".

Оплату послуг за поховання у КНП ММР "Миколаївська ритуальна служба" проводила донька позивачки - рідна тітка померлого ОСОБА_9 .

Спадкова справа завдена у приватного нотаріуса Миколаївського МНО Чернікової О.Є., з заявами про прийняття спадщини в установлений шестимісячний строк звернулася позивачка та відповідач.

Згідно листа приватного нотаріуса від 19.05.2020 року ОСОБА_1 , роз`яснено, що їй неможливо видати свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона є спадкоємцем длругої черги, а з заявою про прийняття спадщинри звернувся спадкоємець першої черги - батько спадкодавця .

Квартира за адресою АДРЕСА_4 належала ОСОБА_3 , на підставі ршення Ценетрального районнгогоуд м.Миколаєва від 20.08.2004 року в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_10 .

Позивач проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Також матеріалами справи підтверджується, що з раннього дитинства ОСОБА_3 , проживав за адресою бабусі, за цією адресою зареєстрвоаний в школі та спостерігався у лікаря-педіатра, за цією адресою і перебував на обліку в військкоматі в неповнолітньому віці.

В поновлітньому віці після служби в армії ( у 2002-2003 роках) був вже зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 за місцем реєстрації своєї матері ОСОБА_10 , яка померла в 2002 році.

Згідно Акту про проживання від 10.08.2020 року, який підписаний сусідами позивача з кв.76 та кв. 73 - ОСОБА_3 проживав за адресою АДРЕСА_1 з 1998 по 10.03.2020 року.

Згідно Акту про проживання від 01.12..2020 року, який підписаний сусідами за адресою АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 - ОСОБА_3 проживав за адресою АДРЕСА_5 з січня 2000 року по 15 березня 2020 року.

Також матеріалами справи підтверджується , що померлий періодично з 2006 року по 2019 рік звертався за лікуванням від алкогольної та наркологічної залежності, в тому числі перебував на обліку в КНП "миколаївський обласний центр псиічного здоров`я" ( по 30.07.2018 року).

За договором купівлі-продажу від 12.05.2014 року ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , продали належну їм на праві спільної часткової власності ( по 1/3 та 2/3 - відповідно) квартиру ОСОБА_11 , за 268 870 грн.

При цьому суд не може прийняти до уваги посиалння представника позивача, що цей договір купівлі-продажу був безгрошовий, що таким чином відповідач просто переоформив цю квартиру на свого брата за борги та примусив до цього ОСОБА_4 - оскільки таке не підтверджєено жодними доказами.

Той факт, що оплта комунальних послуг за адресою АДРЕСА_5 здійснювалося за останні роки з банківського рахунку ОСОБА_9 , - донькою позивачки також не свідчить про утримання позивачкою спадкодавця.

ОСОБА_12 ,С перебував у зареєстрованому шлюбі з 31.01.2013 роу по 07 травня 2018 року, який розірваний рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва , з якого вбачається, що сторони проживали окремо з грудня 2017 року.

Як підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 ( рідна донька позивача ), ОСОБА_13 , ( товариш дитинства ОСОБА_4 ), ОСОБА_14 (знайома позивачки), ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ( сусіди позивачки), з дитинства ОСОБА_4 проживав у бабаусі, його батьки здовживали спиртними напоями. ним опікувалася повністю бабуся. Після того, як ОСОБА_4 повернувся з армії він жив і в квратирі матері, і періодично у бабусі, дуже часто його бачили у стані алкогольного сп`яніння, він кодувався від залежності в 2010 році, в 2019 році, але це йому не допомогло, він постійно вимагав у бабусі гроші на спиртні напої, прихоив до неї просити гроші, їжу, вона йому постійно готувала їжу.

Як підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ( сусіди спадкодавця), ОСОБА_19 ( знайомий по роботі і "квартирант" померлого), ОСОБА_11 , ОСОБА_20 постійно проживав в квартирі по рпр.Центральному, дійсно часто відвідував бабусю, але щоб їй допомогти. До 204-2016 років приблизноу ОСОБА_4 був свій автомобіль, він їздив на роботу, останнім часом працював в службі охорони на якомусь ринку, він не був алкозалежним, якщо і зловживав спиртними напоями, то на вихідних ОСОБА_19 , його знайшов в квартирі вже мертвим, не знає, що з ним сталося, від нього дійсно був якійсь сторонній запах при цьому, проте хронічним алкоголіком він не був. Стверджували, що ОСОБА_4 жєив самостійно, самостійно обслуговув себе, заробляв собі на життя.

У вересні 2021 року представником позивача надані додаткові письмові пояснення з приводу допиту свідків, в яких звернуто увагу суду на протиріччя в показах свідків зі сторони відповідача та невідповідність повідомлених ними свідчень обставинам справи.

10 березня 2020 року ОСОБА_3 , самостійно у відділенні ПАТ КБ "ПриватБанк" оформив кредитний договір та отримав кредитну картку з лімітом кредитних коштів до 20 000 грн, в анкеті зазначив свій місячний дохід у 12 000 грн, про що свідчить підписані ним документи та фотокартка з кредитною карткою в руках у відділенні банку.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 є його батько - відповідач по справі - ОСОБА_2 .

Позивачка відповідно до ст. 1262 ЦК України входить до другої черги спадкоємців за законом.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень Книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

За правилами ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність таких юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, привітання зі святами тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин (постанови Верховного Суду від 18 лютого 2019 року в справі № 569/18047/17-ц (провадження № 61-40302св18), від 26 вересня 2019 року у справі № 521/6358/17 (провадження № 61-11757св19), від 09 жовтня 2019 року у справі №552/8452/17 (провадження №61-48561св18), від 27 травня 2020 року у справі № 755/8930/18 (провадження № 61-14692св18), від 18 червня 2020 року у справі № 565/1046/16-ц (провадження № 61-35423св18), від 27 серпня 2020 року в справі № 266/2391/16 (провадження № 61-1300св20), від 17 вересня 2020 року у справі № 755/14155/16-ц (провадження №61-23350св19), від 02 грудня 2020 року у справі № 592/1045/18-ц (провадження № 61-820св20), від 01 березня 2021 року у справі № 233/5990/18 (провадження № 61-19232св19), від 17 березня 2021 року у справі №200/12980/14 (провадження №61-14159св19).

Проте позивачем не доведено наявність зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності, що є його процесуальним обов`язком у силу статті 12, 81 ЦПК України.

Як зазначається в п. 6 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов`язана саме зі станом її здоров`я.

Безпорадний стан - стан, при якому людина не може самостійно приймати активні заходи, що забезпечують її існування або оберігають її життя, здоров`я та гідність. Безпорадність може бути обумовлена фізіологічними причинами або може супроводжуватися патологічним процесами або бути їх наслідком (при психічних і нервових захворюваннях, при важких захворюваннях, що супроводжуються різкою фізичною слабкістю).

Безпорадний стан можливо та необхідно доказувати відповідними доказами, у тому числі записами в медичних документах.

Згідно наданих медичних документів щодо ОСОБА_3 , він проходив стаціонарне та певне лікування ще в неповнолітньому віці , жодних даних про наявність у нього соматичних хвороб в поновлтіньому віці немає. Діагностування у померлого алкогольної залежності не містить даних про стадію та стійкість залежності та безпорадний стан ОСОБА_3 не підтверджений відповідними записами в зазначених медичних документах.

Отже, з наданих документів неможливо встановити перебування ОСОБА_3 у безпорадному стані. Доказів про те, що померлий не міг протягом тривалого часу самостійно забезпечити умови свого життя та потребував стороннього догляду матеріали справи не містять. Судово-медична експертиза у справі не проводилась. Допитані свідки зі сторони позивача також не підтвердили зазначену обставину.

Отже, встановлені судом дійсні обставини справи не свідчать про безпорадний стан ОСОБА_3 .

Також спадкоємець за законом може вимагати у суді права на спадкування у тому разі, якщо він не лише опікувався над спадкодавцем, а й матеріально забезпечував та надавав іншу допомогу, тобто вчиняв дії, значно ширші за своїм змістом, ніж «утримання».

Під поняттям «опікування» слід розуміти надання звичайних фактичних послуг особі, яка перебуває в безпорадному стані і потребує сторонньої допомоги: приготування їжі, прибирання квартири, прання білизни тощо.

Вираз «матеріально забезпечувала» в контексті ст. 1259 ЦК слід розуміти як надання матеріальної допомоги, що була основним засобом до існування, оплату комунальних послуг, ліків, придбання необхідних особистих речей для хворого тощо.

Допитані свідки не повідомили достовірних фактів щодо обсягів постійного матеріального забезпечення позивачем ОСОБА_3 та те, що допомога бабусі була саме його основним джерелом існування.

При цьому суд критично ставиться до Акту про проживання ОСОБА_3 у квратирі бабусі о дня своєї смерті, оскільки цей Акт не відповідає затвердженій формі, та зазначені у ньому відомості спростовуються показами свідків в судовому засіданні, втому числі і свідків з боку позивача.

Зміна черговості одержання права на спадкування - це виняток із правила черговості, що застосовується лише тоді, якщо в судовому порядку належним чином встановлено всі обставини, передбачені ч. 2 ст. 1259 ЦК, на підставі яких суд вправі ухвалити відповідне рішення.

За встановлених обставини, правові підстави для застосування ст.1259 ЦК України та зміни черговості на одержання права на спадкування з другої на першу чергу ОСОБА_1 відсутні.

Надані докази утримання спадкодавця стосуються неповнолітнього віку останнього, тобто того періоду, коли позивачка виконувала свої обов`язки бабусі щодо утроимання малолтінього та неповнолітнього онука і не можуть слугувати підставою для визначення її утримання його у повнолтіньому віці.

Доводи позивача про те, що вона тривалий час опікувалась спадкодавцем та надавала матеріальну та моральну допомогу, не може бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні частини другої статті 1259 ЦК України, без установлення сукупності усіх юридичних фактів, обумовлених даною нормою, зокрема щодо факту перебування спадкодавця у безпорадному стані.

На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, враховуючи наведені вище норми матеріального права, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про зміну черговості одержання права на спадкування.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню позивачці не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5,12,13,79-81, 141, 259-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чернікова Олена Євгеніївна про зміну черговості одержання права на спадкування - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 25 листопада 2020 року , а саме скасувати заборону приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Черніковій Олені Євгеніївні видавати свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 25 листопада 2020 року, зберігають свою дію до набрання законної сили цим рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 листопада 2021 року.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.