15.11.2021
Справа №642/7596/21
Провадження № 2/642/2550/21
У Х В А Л А

15 листопада 2021 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Шрамко Л.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Харківського к національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди. В позовній заяві просить:

-стягнути з ХНПУ ім. Г.С. Сковороди на його користь вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку;

-стягнути з ХНПУ ім. Г.С. Сковороди на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 27.08.2021р. по день фактичного розрахунку;

-стягнути з ХНПУ ім. Г.С. Сковороди на його користь 25000.00 грн. моральної шкоди;

- визнати незаконним та скасувати наказ ректора ХНПУ ім. Г.С. Сковороди № 151 від 08.10.2021р. про його звільнення за ч. 4 ст. 40 КЗпП України;

-скасувати запис про його звільнення за ч.4 ст. 40 КЗпП України з посади доцента кафедри цивільно-правових дисциплін і трудового права імені проф. О.І. Процевського в трудовій книжці;

-змінити формулювання підстави його звільнення з вказаної посади з 07.09.2021р. на підставі ч. 4 ст. 40 КЗпП України та вважати його звільненим з 27.08.2021р. на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, (розірвання трудового договору за власним бажанням, якщо власник або уповноважений орган не виконує законодавства про працю, умови колективного чи трудового договору) з приведенням даного запису в трудову книжку;

Позивач просив звільнити його від сплати судового збору, на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Дослідивши позовну заяву та додані до неї додатки, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві слід зазначити ціну позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до висновків, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі N 910/4518/16, за змістом приписів статей 94,116,117 Кодексу законів про працю України та статей1,2 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 Закону України "Про оплату праці" входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати та за змістом ч. 1ст. 117 КЗпП України є видом відповідальності роботодавця за порушення строків виплати належних звільненому працівникові сум.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру.

Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц, де зазначено, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою. Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, зміну формулювання звільнення та відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору лише в частині позовних вимог про стягнення вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку, яка відповідно до статті 2 Закону України "Про оплату праці" відноситься до структури заробітної плати, проте в частині інших позовних вимог йому необхідно сплатити судовий збір.

Згідно із Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2021 року становить 2 270,00 грн.

Відповідно до п/п 1,2 п.1 ч.2 ст.4 Закону «Про судовий збір» за подання заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (11 350,00 грн.), за подання заяви не майнового характеру -0,4 розміру прожиткового мінімуму (908 грн.)

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних зав майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем, окрім майнових вимог, заявлена немайнова вимога, а саме: про скасування наказу про звільнення та зміну формулювання звільнення.

Враховуючи наведене, позивачу слід вказати період, за який він просить стягнути середню заробітну плату за затримку розрахунку при звільненні, та надати відповідний розрахунок.

Таким чином, позивачу відповідно до зазначених положень п/п 1,2 п.1 ч.2 ст.4 Закону «Про судовий збір» слід зазначити ціну позову в частині стягнення грошових сум, та сплатити судовий збір у розмірі 1% від ціни позову за майнові вимоги, а також за немайнову вимогу - 908 грн., про що надати суду докази.

Згідно ч. 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175,185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківського к національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди залишити без руху, надати позивачу строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі, якщо він не виконає вказані вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Л.Л. Шрамко