Номер провадження: 22-ц/813/5237/21
Номер справи місцевого суду: 496/2964/19
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Колеснікова Г.Я., Вадовської Л.М.,

у порядку ст. 369 ЦПК України, розглянула апеляційну скаргу представника акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 лютого 2020 року (одноособово суддя Буран В.М.) у цивільній справі за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

07.08.2019 року публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14 412,40 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

ОСОБА_1 21.07.2011 року звернувся до Банка з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н, згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». 01.04.201 року ОСОБА_1 переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, станом на 09.06.2019 року має місце заборгованість у розмірі 14 412,40 гривень, з яких: 3 268,42 гривень заборгованість за тілом кредиту; 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; 2 931,34 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6 200,15 гривень пеня за прострочене зобов`язання; 850 гривень заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 гривень; 500 гривень штраф (фіксована частина) і 662,50 гривень штраф (процентна складова), Банк просив позов задовольнити.

Представник Банка і відповідач не приймали участі у судовому засіданні 12.02.2020 року.

12.09.2019 року ОСОБА_1 отримав копію ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 04.09.2019 року про відкриття провадження у справі, призначення розгляду справи на 27.11.2019 року, копію позовної заяви Банка і можливість надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів.

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12.02.2020 року Банку відмовлено у задоволенні позову.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Банк не погодився із рішенням суду від 12.02.2020 року і в особі представника подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника Банка зазначає:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримав вимог законодавства про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, а також дійшов висновку, що тіло кредиту є погашеним.

Проте, з вказаним погодитися не можна.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207, ч.2 ст. 639, ч.1 ст. 634, ч.2 ст. 642 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

21.07.2011 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Таким чином відповідач приєднався до запропонованої Банком пропозиції. Відповідно до підписаної анкети-заяви, відповідач згоден, що Анкета-заява разом з Умови та правила надання банківських послуг, Тарифами Банку, правилами користування карткою, основними умовами обслуговування складають договір про надання банківських послуг. Відповідач з Умовами та правилами, Тарифами банку ознайомлений та зобов`язався неухильно їх дотримуватись, більш того, підтвердив, що в подальшому зобов`язується самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті Банку.

Отже, відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, позаяк суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них.

Відповідач також підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду(додана до позовної заяви) в якій зазначено: базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5% на місяць), розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, а саме (ПЕНЯ=пеня(1)+пеня (2), де пеня(1)=(базова % ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше); розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному договору із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій) розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів тощо.

Тобто сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору.

Свідченням приєднання до угоди відповідача і дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Так, відповідно до виписки з карткового рахунку, що додається, відповідач здійснював розрахунки за рахунок кредитних коштів, а також часткове погашення заборгованості, що є неможливим без надання картки. Отже відповідач активно користувався кредитною платіжною карткою (довідка про надання карток додається). Відповідно до ч. 2. ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Оскільки Банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, між Банком і відповідачем укладено кредитний договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Крім того, користування кредитними коштами саме у розмірі, шо зазначає Банк підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку відповідача.

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача: баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту); всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції).

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

У постанові НБУ № 705, зокрема, вказано: «Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань», «Виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо».

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідач не оспорює факт наявності у нього заборгованості за тілом кредиту, тому цей факт не підлягає доказуванню, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України.

Суд першої інстанції мав виходити із того, що договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових (Договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28.03.2019 р. по справі 428/2873/17, саме по собі посилання на не ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання не укладеними кредитних правовідносин. Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2019 р. по справі № 923/760/18, твердження місцевого суду про те, що укладений між позивачем та відповідачем договір не містить підписів відповідача (позичальника) під Умовами та правилами надання банківських послуг - є нікчемними і безпідставними, оскільки такий договір є договором приєднання і жодного підпису відповідача під публічними розміщеними Умовами та правилами, закон не вимагає.

При вирішенні спору суд першої інстанції мав виходити із положень ст. ст. 634,1054 ЦК України.

Незастосування судом названих норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи призвели до ухвалення незаконного рішення.

Кредитний договір укладений між сторонами є дійсним, а тому підлягає виконанню.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Відповідач ОСОБА_1 не скористався правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

04.11.2020 року до Одеського апеляційного суду повернулось поштове відправлення на ім`я відповідача ОСОБА_1 , яке містить апеляційну скаргу Банка та ухвалу про відкриття апеляційного провадження з довідкою про причину повернення «за письмовою заявою одержувача» (а.с.104).

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

21.07.2011 року між Банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви №233961833 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої позичальник отримав кредитну картку «Універсальна,55 днів пільгового періоду» (а.с.13).

Цього ж дня, 21.07.2011 року ОСОБА_1 підписав Довідку № 233367105 про ознайомлення з умовами кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (до договору SAMDN212, відповідно до якої погодився, що: базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5% на місяць); розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості); строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, а саме (Пеня=пеня(1)+пеня (2), де пеня(1)=(базова % ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше); штраф при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному договору із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій); розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів (а.с.14).

За розрахунками Банка станом на 09.06.2019 року має місце заборгованість в розмірі 14 412,40 гривень, з яких: 3 268,42 гривень заборгованість за тілом кредиту; 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; 2 931,34 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6 200,15 гривень пеня за прострочене зобов`язання; 850,00 гривень заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень; штраф 500 гривень (фіксована частина) і 662,50 гривень штраф (процентна складова), а.с. 6-12.

13.07.2019 року, через пошту, Банк подав позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором від 21.07.2011 року у розмірі 14 412,40 гривень станом на 09.06.2020 року, яка зареєстрована у суді 07.08.2019 року (а.с.1-5,60).

12.09.2019 року ОСОБА_1 отримав копію ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 04.09.2019 року про відкриття провадження у справі, призначення розгляду справи на 27.11.2019 року, копію позовної заяви Банка і можливість надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів (а.с.62,65,67).

Судом апеляційної інстанції досліджені додані Банком до апеляційної скарги витяг з основної картки на ім`я ОСОБА_1 за період з 01.01.1999 року по 05.05.2020 року і довідка про надання позичальнику кредитних карток у період з 21.07.2011 року по 26.07.2018 року.

Із витягу з основної картки на ім`я ОСОБА_1 за період з 01.01.1999 року по 05.05.2020 року вбачається, що всього приход за вказаний період становив 21 636,39 гривень і розхід склав 41 174,25 гривень, баланс на кінець періоду становить 19 537,86 гривень, при цьому, останнє поповнення карткового рахунку мало місце в сумі 500 гривень 11.07.2018 року (а.с.81-84).

Згідно довідки про надання ОСОБА_1 кредитних карток у період з 21.07.2011 року по 26.07.2018 року: 21.07.2011 року отримана картка № НОМЕР_1 зі строком дії до 05/15; 10.11.2014 року отримана картка № НОМЕР_2 зі строком дії до 04/18; 26.07.2018 року отримана картка № НОМЕР_3 зі строком дії до 06/22 (а.с.86).

Між сторонами виникли правовідносини із кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, відмовляючи Банку у позові виходив з недоведеності позовних вимог Банка (а.с. 71-75).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ч.1 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається наступне.

21.07.2011 року між Банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви №233961833 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої позичальник отримав кредитну картку «Універсальна,55 днів пільгового періоду», крім того, цього ж дня ОСОБА_1 підписав Довідку № 233367105 про ознайомлення з умовами кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (до договору SAMDN212, відповідно до якої погодився, що: базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5% на місяць); розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості); строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, а саме (Пеня=пеня(1)+пеня (2), де пеня(1)=(базова % ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше); штраф при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному договору із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій); розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів.

Обґрунтовуючи право вимоги щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, неустойки у вигляді пені та штрафів Банк зазначав, що відповідач був обізнаний тарифами з обслуговування кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, що вбачається з довідки від 21.07.2011 року, погодився з ними, підписавши вказану довідку.

Оскільки матеріали справи містять належні і допустимі докази того, що під час підписання 21.07.2011 року Анкети-заяви відповідач ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування, підтвердження чого є довідка від 21.07.2011 року про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка зазначає умови кредитування зі сплатою відсотків, а також відповідальність позичальника за порушення умов зобов`язання у вигляді сплати пені та штрафу, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у позові в цій частині.

За таких обставин, рішення суду в частині відмови у позові про стягнення заборгованості за тілом кредиту і неустойки підлягає скасуванню з прийняттям у цій частині нового судового рішення.

Банк просив стягнути із позичальника, як кредит, так і прострочену заборгованість за тілом кредиту.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові в частині стягнення 2 931,34 гривень «заборгованості за простроченим тілом кредиту».

З матеріалів справи вбачається, що Анкета-заява, а також довідка про умови кредитування позичальника не містить відомостей про додаткову відповідальність позичальника у разі несвоєчасного або не у повному обсязі внесення нею щомісячного мінімального платежу, внаслідок якого сума кредиту буде вважатись простроченою і позичальник повинен буде відшкодувати , як тіло кредиту, так і прострочене тіло кредиту.

До правовідносин сторін не може бути застосована ч.1 ст. 634 ЦК України стосовно того, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або в інших стандартних нормах, який може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови, що розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ неодноразово змінювались самим Банком, зокрема, в період з липня 2011 року по червень 2019 року, тобто Банк мав можливість додати до позовної заяви Витяг з тарифів та Витяг з Умов у будь-якій редакції, у тому числі, що найбільш сприятливі для задоволення позову (а.с.15-48).

Сама по собі роздруківка із сайту Банка не може бути належним доказом підтвердження вказаних обставин, оскільки зазначений доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (Банка), яка у будь-який час може вносити і вносить відповідні зміни щодо умов та правил споживчого кредитування.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що відповідач ОСОБА_1 (станом на час підписання Анкети-заяви і у подальшому під час дії договору) надав згоду на те, що він ознайомлений і погоджується сплачувати «заборгованість за простроченим тілом кредиту» на відповідних умовах.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ч.6 ЦПК України).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень.

Приймаючи до уваги, що Банк не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження про конкретно запропоновані відповідачу Умови і Анкета-заява та довідка про умови кредитування не містять відомостей про домовленості сторін щодо сплати простроченої заборгованості за кредитом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у стягненні простроченої заборгованості за кредитом.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи Банка щодо необґрунтованості відмови у позові про стягнення заборгованості за кредитом, а також неустойки у вигляді пені та штрафів прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про задоволення позову Банка в цій частині.

Доводи Банка в скарзі про те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині відмови стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, до уваги не приймаються.

Матеріали справи не містять належних доказів того, що саме із зазначеним Витягом з Тарифів та Витягом з Умов ознайомився позичальник ОСОБА_1 та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку та довідку про умови кредитування, а також, що вказані документи, на момент отримання відповідачем кредитних коштів, містили умови щодо сплати «заборгованості за простроченим тілом кредиту».

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень.

Доводи представника Банка щодо наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитом і неустойки у вигляді пені та штрафів, прийняті до уваги і є підставою для скасування рішення суду в цій частині з прийняттям нового судового рішення.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Порушене право Банка на стягнення заборгованості за кредитом і неустойки у вигляді пені та штрафів підлягає захисту судом апеляційної інстанції шляхом задоволення позову в цій частині.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку в частині відмови у позові про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, тому рішення суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч. 1 п.п.1-4, 376 ч. 3 п. 3 ст. ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що висновки суду першої інстанції в частині відмови у позові про стягнення заборгованості за кредитом і неустойки у вигляді пені та штрафів не відповідають обставинам справи, суд порушив норми матеріального права й неправильно застосував норми ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1, 1054 ч.1 ЦК України, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Колегія суддів задовольняє скаргу представника Банка і скасовує рішення суду першої інстанції в частині з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитом і неустойки у вигляді пені та штрафів, тому Банк має право на відшкодування судових витрат у вигляді судового збору за розгляд справи в суді першої в розмірі 1 921 гривень і в суді апеляційної інстанцій в розмірі 2 881,50 гривень, які документально підтверджені (а.с. 56,89).

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, ст. 376 ч.1 п.п.1-4 , ч. 3 п. 3, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочнерішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 лютого 2020 року в частині відмови у позові про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 2 931,34 гривень залишити без змін.

Заочнерішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 лютого 2020 року в частині відмови у позові про стягнення заборгованості за кредитом і неустойки у вигляді пені та штрафів скасувати.

Позов акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитом і неустойки у вигляді пені та штрафів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_4 ) на користь акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором б/н станом на 09.06.2019 року у розмірі 11 481,06 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 3 268,41 гривень; пеня за прострочення зобов`язання 6 200,15 гривень; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень 850 гривень; штраф 500 гривень (фіксована частина) і штраф 662,50 гривень (процентна складова), а також судовий збір у розмірі 1 921 гривень за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 881,50 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 13.01.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков