КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3338/2021 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

13 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2020 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 3 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2020 року позов задоволено частково.

З урахуванням виправленої ухвалою суду від 4 червня 2020 року описки стягнуто з відповідача на користь позивача 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди та судовий збір в розмірі 49,95 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 3 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у справі.

Не погоджуючись із заочним та додатковим рішеннями суду, 29 грудня 2020 року позивач через представника - адвоката Калініченко О.В.звернулася з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

До апеляційної скарги на зазначені вище судові рішення представник позивача додала клопотання, в якому порушила питання про поновлення пропущеного строку у зв`язку з тим, що в заочному рішенні суду було допущено помилку, а після розгляду її заяви про виправлення описки суд не надіслав адвокату відповідне судове рішення з виправленнями. Вказує, що згодом виявилося, що після такого виправлення змінилось заочне рішення і позивачу було відмовлено у матеріальній частині позову. У подальшому було ухвалено додаткове рішення, яким також було відмовлено у компенсації судових витрат на правову допомогу. Позивач не погоджується з такими судовими рішення. Посилаючись на положенням пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України представник просила поновити строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин.

Однак, наведені обставини неможливо вважати поважними з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 26 лютого 2020 року за участю представника позивача ОСОБА_3 було ухвалено вступну і резолютивну частину оскаржуваного заочного рішення, його повний текст судом першої інстанції виготовлено 16 березня 2020 року.

Копію повного тексту заочного рішення представник позивача отримала 15 травня 2020 року безпосередньо в суді, про що свідчить відповідна розписка.

26 травня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача про виправлення описки у резолютивній частині заочного рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 4 червня 2020 року заяву задоволено частково та виправлено описку в другому абзаці резолютивної частини заочного рішення від 26 лютого 2020 року.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 9 липня 2020 року, копію заочного рішення та ухвали про виправлення описки особисто позивач отримала 20 липня 2020 року.

Встановлено, що в судовому засіданні 3 серпня 2020 року за участю представника позивача ОСОБА_3 також було ухвалено вступну і резолютивну частину додаткового рішення суду, його повний текст судом першої інстанції виготовлено 12 серпня 2020 року.

Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року було відхилено заяву представника позивача про виправлення описки в заочному рішенні від 26 лютого 2020 року та в ухвалі від 4 червня 2020 року.

Вказана ухвала в електронному вигляді була доставлена на електронну адресу представника позивача 26 листопада 2020 року, про свідчить відповідна довідка суду.

З апеляційною скаргою представник позивача звернулася засобами поштового зв`язку тільки 29 грудня 2020 року, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження заочного і додаткового рішень суду.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, а 25 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ) на території України запроваджено режим надзвичайної ситуації та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року, а в подальшому відповідними рішеннями КМУ запроваджено та продовжено адаптивний карантин.

У пункті 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, яка діяла з 2 квітня 2020 року по 16 липня 2020 року включно) зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 354 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 17 липня 2020 року, зазначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 6 серпня 2020 року.

Згідно пункту 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Утім, представником позивача не додано до апеляційної скарги жодних доказів (документів) на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження з підстав, зазначених у її клопотанні, зокрема, на підтвердження причин пропуску відповідного строку, які зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, що вказує на необґрунтованість заявленого нею клопотання та необхідність відмови у його задоволенні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 травня 2020 року № 343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Посилання представника позивача як на підставу поновлення пропущеного строку на те, що в заочному рішенні суду було допущено помилку, а після виправлення описки змінилось заочне рішення і позивачу було відмовлено у матеріальній частині позову не заслуговують на увагу та суперечать змісту мотивувальної частини заочного рішення, яке представник позивача отримала особисто 15 травня 2020 року та в якому містяться висновки щодо кожної із заявлених вимог, в тому числі про відшкодування матеріальної шкоди.

Доводи про те, що після розгляду заяви про виправлення описки суд не надіслав адвокату відповідне судове рішення з виправленнями є безпідставними, оскільки ухвалу суду від 4 червня 2020 року сама позивач отримала 20 липня 2020 року, а якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє і навпаки (частина сьома статі 272 ЦПК України).

Сам факт того, що позивач не погоджується із заочним і додатковим рішеннями суду не є належною і достатньої підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачу або її представнику необхідно надати суду апеляційної інстанції належні докази або вказати на інші підстави, які підтверджують поважність причини пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження з посиланням на відповідні докази.

Подана апеляційна скарга також не може бути прийнята до провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Згідно із пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як передбачено підпунктом 1.2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із пунктом 6 частини другої статті 4 цього Закону № 3674-VI, ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду установлена у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Враховуючи категорію спору, розмір та характер незадоволених позовних майнового характеру, розмір судового збору в даному випадку становить 2 748,82 грн.

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором на рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; отримувач коштів: УК у Солом. р-ні/Соломян. р-н, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812.

Призначення платежу: *;101; код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення від 26 лютого 2020 року по справі № 761/11404/19, Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

При цьому, оскільки додаткове рішення суду оскаржується в частині розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується спору по суті, позивач не повинна оплачувати судовий збір за подання апеляційної скарги в цій частині.

За правилом частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для подання обгрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та усунення наведених вище недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 127, 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2020 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 3 серпня 2020 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а у разі несплати судового збору апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко