Єдиний унікальний номер справи 183/7101/20
Провадження № 2/183/1726/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання - Власко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на частину нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новомосковської міської ради, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, в обґрунтування якого посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на 3/4 частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 21 грудня 1995 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Маймор С. Ю., реєстровий № 2105, та свідоцтва про право на спадкове майно за законом після смерті матері позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 21 грудня 1995 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Маймор С. Ю., реєстровий № 2104. Разом з тим, позивач зазначив, що він є власником 1/4 частини вищезазначеного нерухомого майна, на підставі свідоцтва про право на спадкове майно за законом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 21 грудня 1995 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Маймор С. Ю., реєстровий № 2104, зареєстрованого в БТІ 03 січня 1996 року за реєстровим № 10293-69. Ще за життя батько позивача, на випадок своєї смерті склав заповіт, відповідно до якого заповів позивачеві та ОСОБА_4 належну йому частку будинку АДРЕСА_1 .

З метою оформлення своїх спадкових прав, позивач звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті його батька ОСОБА_2 , однак йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки прізвище заявника " ОСОБА_1 " не співпадає із прізвищем спадкодавця, яке зазначене у свідоцтві про його смерть " ОСОБА_1 ".

У зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на 3/4 частини будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом, після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 23 грудня 2020 року було прийнято позовну заяву позивача ОСОБА_1 до розгляду і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання, цією ж ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 18-19). Ухвалою суду від 06 липня 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 54).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Новомосковської міської ради та представник третьої особи - Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Стрижавською селищною радою Вінницького району Вінницької області було зроблено в Книзі записів актів про народження відповідний актовий запис за № 39 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 05 квітня 1972 року, згідно з яким у відомостях про батьків зазначено, що батьками останнього є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 7).

Відповідно до повідомлення Комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» № 513/20 від 06 жовтня 2020 року, наданого суду у засвідченій позивачем копії, відповідно до інвентаризаційної справи станом на 29 грудня 2012 року власниками будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим 21 грудня 1995 року Новомосковською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим у реєстрі за № 2105, та наданим у засвідченій позивачем копії, установлено, що гр. ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належала 1/2 частина будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що гр. ОСОБА_2 також належала 1/4 частина будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку він отримав у спадок після смерті його дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 21 грудня 1995 року Новомосковською державною нотаріальною конторою, та зареєстрованим у реєстрі за № 2104 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 11 червня 2010 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 8).

За життя, а саме 23 лютого 1996 року, ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Маймор С. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 641, згідно з яким, спадкодавець належну йому частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних побудов, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у рівних долях (а.с. 34).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 660/2010, відкритої після смерті ОСОБА_2 та наданої Новомосковською державною нотаріальної конторою Дніпропетровської області на запит суду, убачається, що 07 грудня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також 18 листопада 2020 року - із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 30,36).

Постановою державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Голубовою О. С. від 20 листопада 2020 року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з наявними розбіжностями даних, а саме прізвища спадкоємця у заповіті, з даними спадкоємця, який звернувся із заявою про отримання спадщини та видачу свідоцтва, оскільки, як убачається зі змісту заповіту, заповідач ОСОБА_2 заповідав своє майно ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 37).

Окрім того, як убачається із матеріалів спадкової справи № 660/2010, 18 січня 2012 року ОСОБА_4 було подано до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву, відповідно до змісту якої він відмовляється від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 на користь іншого спадкоємця ОСОБА_1 (а.с. 33).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року, ухваленим у цивільній справі №183/1513/21, встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його батьком ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 52-53).

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи із вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті.

Так, ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

При ухваленні рішення у справі, суд враховує встановлений за рішенням суду факт родинних відносин між ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_2 (а.с. 52-53). Разом з тим, матеріали спадкової справи № 660/2010 після смерті ОСОБА_2 містять звернення позивача ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с. 30).

З урахуванням зазначеного, а також з огляду на те, що спадкодавцеві ОСОБА_2 за життя належало 3/4 частини будинку АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після його смерті, який прийняв спадщину, матеріали спадкової справи містять докази відмови від прийняття спадщини іншого спадкоємця за заповітом, який має право на обов`язкову частку у спадщині померлого ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на частину нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 3/4 частини будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Новомосковська міська рада, , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 14;

- третя особа: Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Паланочна, 5.

Рішення суду складено і підписано 05 жовтня 2021 року.

Суддя Г.Є. Майна