Справа № 158/3076/20
Провадження № 2-др/161/61/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді - Крупінської С.С.
при секретарі - Остимчук О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою представника позивача адвоката Філіпович-Силки Тетяни Юріївни про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про витрати на правову допомогу у цивільній справі за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. У позовній заяві позивачем зазначено, що орієнтовний попередній розмір витрат на правову допомогу становить 6 000 грн. та включає у себе: з судового збору, участь у судових засіданнях та інших послуг, які зазвичай надаються при виконання договорів про надання професійної правничої допомоги.
30 серпня 2021 року представник позивача надіслав суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу та долучив докази в підтвердження їх понесення, договір про надання професійної правничої допомоги від 09.09.2020 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 30.08.2021 року та квитанції до прибуткового касового ордера на суму 6 000 грн., докази направлення заяви з додатками ОСОБА_2 ..
Станом на 08 листопада 2021 року від відповідачки заперечень на заяву про відшкодування витрат на правову допомогу не надходило.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
Розглядаючи подану представником позивача заяву, суд вважає, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Рішенням Луцького міськрайонного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу позовні вимоги задоволені повністю.

У позовній заяві представником позивача було заявлено вимогу про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та зазначено попередній (орієнтовний) їх розмір в сумі 6 000 грн. та зазначено полуги, які попередньо будуть надаватись.

26 серпня 2021 року представником позивача до закінчення судових дебатів у справі було заявлено, що докази в підтвердження витрат на правничу допомогу будуть ним подані після ухвалення судом рішення в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з приписами п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, суд бере до уваги зазначений представником позивача у позовній заяві попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн, і вважає, що дана сума підлягає доказуванню під час розгляду заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Вирішуючи питання щодо стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Так, пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

Окрім того, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо така допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами.

Позивачем надано суду документи, які підтверджують надання правової допомоги адвокатом Філіпович-Силкою Т.Ю., акт приймання-передачі наданих послуг від 30.08.2021 року , з якого вбачаються види юридичних послуг, наданих позивачу та їх вартість, а саме: підготовка позовної заяви - 6000 грн., сплата коштів позивачем адвокату підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не подав заперечення щодо витрат на правничу професійну допомогу, заявлену позивачем.

Враховуючи характер інституту судових витрат, оплата послуг адвоката безпосередньо пов`язана з розглядом справи, а тому до уваги судом береться складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання ним відповідних робіт щодо правової консультації, збирання доказової бази, складання заяви про забезпечення позову та позовної заяви, а також підготовку клопотань, тощо.

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, потребу у вчинені запитів адвоката, той факт, що справа була розглянута за правилами, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Керуючись ст.ст. 10-13, 76, 77, 81, 133, 134, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 )на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 08 листопада 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська