Ухвала

12 січня 2021 року

м. Київ

справа № 522/24006/17

провадження № 61-5213св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Саганович Олена Юріївна, про визнання недійсним договору дарування та витребування майна за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду

м. Одеси, у складі судді Домусчі Л. В., від 29 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Князюка О. В., Погорєлової С. О., від 04 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування та витребування майна.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року - без змін.

12 березня 2020 року засобами поштового зв`язку представник

ОСОБА_1 - адвокат Гареєв Є. Ш. подав касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 522/24006/17 та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

У травні 2020 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначив

пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, вважаючи що суди попередніх інстанцій не врахували висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені:

- у постановах Верховного Суду України від 16 березня 2016 року

(№ 6-93цс16), від 19 березня 2014 року (№6-9цс14), від 18 червня 2014 року

(№6-69цс14), від 04 червня 2014 року (№6-60цс14), від 11 листопада 2015 року (№6-1124цс15), від 02 грудня 2015 року (провадження № 6-2087цс15),

від 03 лютого 2016 року (провадження № 6-1364цс15), від 20 квітня 2016 року (провадження № 6-372цс16);

- у постановах Верховного Суду, зокрема від 22 січня 2020 року у справі № 360/939/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 563/927/16-ц, від 20 лютого 2019 року у справі № 462/1992/15-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 583/757/16-ц.

Крім того вважав, що апеляційним судом не надано оцінки усім зібраним у справі доказам.

Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії!' складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Саганович Олена Юріївна, про визнання недійсним договору дарування та витребування майна за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович Є. В. Синельников С. Ф. Хопта