Суддя Глібко О. В.
Справа № 644/4970/21
Провадження № 2/644/2085/21
15 листопада 2021 року
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Глібко О.В.,
за участю секретаря - Книшенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 4122,50 грн., яка утворилась за період з 01.04.2011 року по 01.07.2020 року та покласти судові витрати на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що відповідачу на праві власності належала 43/100 частки житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . На 43/100 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 відкрито окремий особовий рахунок на оплату житлово-комунальних послуг на ім`я ОСОБА_2 .
Відповідач не виконував обов`язки передбачені п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» по оплаті наданих житлово-комунальних послуг за цінами тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
У зв`язку з порушенням відповідачем умов публічного договору та вимог чинного законодавства, відповідач має заборгованість перед КП «Жилкомсервіс» за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою, де він був власником житлового приміщення по АДРЕСА_1 за період з 01.04.2011 року по 01.07.2020 року в сумі 4122,50 грн. що підтверджується довідкою про нарахування та оплату житлово - комунальних послуг.
Ухвалою суду від 12.07.2021 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Копія даної ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлена відповідачу на зареєстровану адресу місця проживання, яка вказана в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_1 неодноразово викликався до суду, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України.
Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Протягом встановленого судом строку, відповідачем відзив на позовну заяву не подавався.
Представник позивача КП «Жилкомсервіс» у своїй заяві просила справу слухати за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 1186 від 20 грудня 2006 року КП «Жилкомсервіс» визнано виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групи будинків, згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належала до 14 липня 2020 року 43/100 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії договору дарування від 14.07.2020 року, відповідач ОСОБА_1 уклав зазначений договір з ОСОБА_3 про дарування 43/100 часток квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 18-20). Тобто 14.07.2020 року ОСОБА_3 набув право власності на 43/100 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 14.07.2020 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-588.

Відтак, до укладання договору дарування квартири (43/100 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 ) від 14.07.2020 року, за користування якої за відповідачем виник борг по сплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, власником був ОСОБА_1 .

Із довідки про нарахування послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з урахуванням періоду платежу за вказаною адресою вбачається заборгованість у загальному розмірі 4122 грн. 50 коп.

Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна належним відповідачем є попередній власник.

При цьому договір дарування від 14.07.2020 року, згідно з яким ОСОБА_3 став власником 43/100 частки трикімнатної квартири по вказаному адресу, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні).

Згідно із преамбулою Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» він визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Стаття 7 Закону Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» регулює обов`язки співвласників багатоквартирного будинку.

Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Крім того, частина третя цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника.

Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вище приведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги.

Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку нового власника квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст. 382 Цивільного кодексу України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Договори про надання житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами були укладені шляхом опублікування публічного договору в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуск газети «Слобода» від 28.11.2006 року випуск № 95/1.

Між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Житлово-комунальні послуги відповідачу фактично надавалась позивачем, вказаний факт сторонами не спростовувався.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплачувати за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконував обов`язки передбачені п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» по оплаті наданих житлово-комунальних послуг за цінами тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Щомісячно позивач нараховував відповідачу плату за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак відповідачем кошти за вказані послуги в повному обсязі не сплачувались. Відповідач порушуючи свої зобов`язання, не сплачував за отримані послуги в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості.

Приймаючи до уваги, що відповідач, будучи зобов`язаним своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашає заборгованість добровільно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2011 року по 01.07.2020 року в сумі 4122,99 грн.

Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2270 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Краснокутським РВ УМВС України в Харківській області 07.08.1996 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» суму заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка утворилася за період з 01.04.2011 року по 01.07.2020 року в розмірі 4122 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Краснокутським РВ УМВС України в Харківській області 07.08.1996 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс», суму оплаченого судового збору в розмірі 2270 ( дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Харківського апеляційного суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення,

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 15.11.2021 року.

Суддя: О. В. Глібко