ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року

справа № 705/3347/21
провадження № 22-ц/821/1760/21
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л. В.

секретаря - Захарченко А. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Управління містобудування, землекористуванння, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради, ОСОБА_4 , про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом знесення самочинного будівництва, у складі головуючого судді Білик О. В.,

в с т а н о в и в :

30 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Екстейн Нахмана, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради, ОСОБА_4 , про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом знесення самочинного будівництва.

Одночасно з поданням позову позивачем скеровано до суду заяву про забезпечення даного позову.

Приведена заява мотивована тим, що ОСОБА_1 являється власником 5/12 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 137 кв. м., житловою 74,5 кв. м., який розташований на земельній ділянці площею 0,0322 га, кадастровий номер :02:005:0910, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Власником суміжної земельної ділянки, по АДРЕСА_2 . У травні 2021 року на ній розпочато будівництво будівлі. При цьому заявник зазначив, що котлован викопано на відстані 1,85 м від стіни його будинку та на відстані 0,52 м від його паркану, який встановлено по межі між земельними ділянками. Звернення заявника до Управління ДАБІ у Черкаській області та Уманської міської ради, у яких він повідомляв про незаконне будівництво, фактично залишились без розгляду та реагування. З численними представниками відповідача спільної мови про усунення порушень його законних прав та інтересів також не досягнуто, з відповідачем зустрітись змоги не має, оскільки більшу частину часу він проводить за межами України.

Відповідно до звіту ПП «Проектсервіс» від 22 липня 2021 року на земельній ділянці по АДРЕСА_2 ведеться самовільне будівництво, тому заявник вказує, що такі роботи призвели до руйнування його будинку, при цьому не дотримано протипожежну відстань між будинками.

Враховуючи вище наведене, заявник просив суд заборонити ОСОБА_5 , його довіреним особам та найманим працівникам виконувати будь-які будівельні роботи на будівництві котловану та інших приміщень, розташованих на земельній ділянці, кадастровий номер :02:005:0908 по АДРЕСА_2 , до набрання законної сили рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом знесення самочинного будівництва.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 липня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що застосування заходу забезпечення позову є попередньою і запобіжною мірою та обмеженням особи у правах ще до встановлення факту порушення, - тому такий захід може бути застосованим лише у виключних і дійсно необхідних випадках, а такої необхідності заявником не доведено, тому суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі, поданій 19 серпня 2021 року, ОСОБА_1 порушено питання про скасування вище приведеної ухвали суду та постановлення нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_5 , його довіреним особам та найманим працівникам виконувати будь-які будівельні роботи на будівництві котловану та інших приміщень, розташованих на земельній ділянці, кадастровий номер :02:005:0908 по АДРЕСА_2 , до набрання законної сили рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом знесення самочинного будівництва.

Водночас, подана скарга мотивована тим, що місцевим судом залишено поза увагою те, що заявник у поданому клопотанні відмітив порушення його законних прав та інтересів зі сторони відповідача, вказав у чому саме вони проявляються, чітко описав фактичні обставини справи та послався на докази якими підтверджується заява.

Зокрема, на земельній ділянці відповідача, що є суміжною фактично по її межі ведеться самовільне будівництво, при цьому зруйновано огородження земельної ділянки ОСОБА_1 , металеві опори висять в повітрі, пазухи фундаментних стін не засипані стіни котловану глибиною більше 2-х метрів, дощові та талі води не відведені і стікають в пазухи фундаменту, ґрунт осідає. Роботи по вказаному будівництву приводять до руйнування будинку. А тому існують обґрунтовані підстави для забезпечення позову способом про який поставлено питання у заяві про забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції зокрема, щодо відмови у забезпеченні позову.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України ухвала є різновидом судового рішення.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (ч. 2 ст. 258 ЦПК України).

Питання про застосування заходів забезпечення позову, яке вирішувалося судом в оскарженій ухвалі, регламентується Главою 10 Розділу І ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що «…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Водночас, обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на заявника.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Предметом позовних вимог у даній справі є усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом знесення самочинного будівництва. При цьому одночасно з поданням позову позивачем скеровано до суду заяву про його забезпечення в обґрунтування якої ОСОБА_1 подано відповідні докази які стосуються фактів наведених у ній.

Судом апеляційної інстанції в процесі розгляду матеріалів оскарження ухвали встановлено, що згідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 травня 2019 року до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перейшло право власності, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , 1953 року народження, 5/6 часток земельної ділянки площею 0,0322 га, кадастровий номер :01:005:0910, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 64).

Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0910 площею 0,0322 га, за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності в частці 5/6 ОСОБА_1 (а. с. 65).

Згідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 травня 2019 року до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перейшло право власності, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , 1953 року народження, на 5/12 часток у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 (а. с. 66).

Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок загальною площею 137,3 кв. м., житловою площею 74,5 кв. м. з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:005:0910 площею 0,0322 га, за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 в розмірі його частки 5/12.

Згідно інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0908 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0489 га розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , належить Екстейн Нахману. Право власності на приведену ділянку зареєстровано Виконавчим комітетом Друшківської сільської ради Уманського району Черкаської області 10 лютого 2021 року (а. с. 72).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0907 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0011 га розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , належить Екстейн Нахману. Право власності на приведену ділянку зареєстровано Виконавчим комітетом Друшківської сільської ради Уманського району Черкаської області 10 лютого 2021 року (а. с. 73).

Виконавчим комітетом Уманської міської ради 15 червня 2021 року надано відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо законності проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_3 та повідомлено наступне.

Відділом будівельного контролю управління містобудування, землевпорядкування комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради було здійснено неодноразовий виїзд на місце будівництва, але забудовник Екстейн Нахман був відсутній. Згідно п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно будівельного контролю, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. Від робітників на об`єкті будівництва стало відомо, що за адресою: АДРЕСА_3 , будується басейн. Відповідно до п. 6 «Переліку будівельних робіт , які не потребують документі, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 406, зведення відкритих басейнів та басейнів із накриттям не потребує отримання дозвільних документів (а. с. 75).

Зі змісту листа-відповіді, на звернення ОСОБА_1 , щодо можливого порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, під час виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_3 , Відділом будівельного контролю управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради повідомлено, що вирішення даних питань відноситься до компетенції Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області куди воно і перенаправлене для відповідного реагування (а. с. 76).

Виконавчим комітетом Уманської міської ради 05 серпня 2021 року надано відповідь на звернення ОСОБА_4 щодо самовільного будівництва за адресою АДРЕСА_2 . Зі змісту даної відповіді вбачається, що відділом будівельного контролю управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради було здійснено неодноразовий виїзд на місце будівництва, але забудовник Екстейн Нахман був відсутній (а. с. 23).

Крім того, рекомендованим листом № 90 від 19 травня 2021 року власнику земельної ділянки направлено повідомлення про проведення позапланової перевірки на 28 травня 2021 року, яке станом на 28 травня 2021 року не було вручено.

Враховуючи численні звернення, 15 липня 2021 року працівника управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради здійснено виїзд на АДРЕСА_2 .

Встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться фундамент з бетонних блоків по периметру земельної ділянки на момент виїзду будівельні роботи не проводилися, власник земельної ділянки був відсутній. Документи які дають право на виконання будівельних робіт, управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради не видавалися. Зважаючи на відсутність забудовника, перевірку не було проведено. Також встановлено, що на межі земельної ділянки біля фундаменту збудовано та експлуатується трьох поверховий готель. Документи про прийняття вказаного готелю в експлуатацію управлінням містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради не видавалися (а. с. 23).

Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій житлового будинку по АДРЕСА_1 проведеного ПП «Проектсервіс» на замовлення ОСОБА_1 , експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_7 22 липня 2021 року, зазначено наступне. Самовільне будівництво споруди по АДРЕСА_2 ведеться з порушенням Законів України та Державних будівельних норм і є єдиною причиною початку руйнування житлового будинку з прибудовами по АДРЕСА_1 . Руйнування житлового будинку з прибудовами по АДРЕСА_1 буде продовжуватися в подальшому з більшою інтенсивністю. Протипожежна відстань між житловим будинком по АДРЕСА_1 та будівництвом споруди по АДРЕСА_2 , повинна становити 8 м. відповідно до табл. 15.2 ДБН Б.2.2 - 12:2019 «Планування та забудова території. Відповідно до п. 6.1. 41 ДБН Б.2.2. - 12:2019 для догляду за будинком і здійсненням поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки слід приймати не менше ніж 1.0 м. Не виконується Закон України «Про регулювання містобудівельної діяльності». Державний архітектурно - будівельний контроль за будівництвом споруди по АДРЕСА_2 не вівся у відповідності зі ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не проводився.

Даним висновком рекомендовано припинити роботи по самовільному будівництву споруди по АДРЕСА_2 . Демонтувати перекриття, один ряд стінових фундаментних блоків та провести засипку з ущільненням глибиною пазух фундаментів. Інші стінові фундаментні блоки залишити і вони слугуватимуть підпірною стіною. Виконати організаційний вивід талих дощових вод по межі земельних ділянок. Відновити огородження по межі земельних ділянок. Встановити маячки на тріщини житлового будинку по АДРЕСА_1 , для спостереження за подальшими деформаціями (а. с. 78-80).

За викладених обставин та наявних в матеріалах оскарження ухвали доказів, досліджених вище, судова колегія констатує, що місцевий суд прийшов до цілком помилкового висновку про те, що позивачем не доведено підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів апеляційної інстанції розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням предмета позову, та доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених вимог, пересвідчується в тому, що між сторонами дійсно виник спір, що полягає у існуванні перешкод в користуванні нерухомим майном позивача, яке пов`язане з проведення будівельних робіт на суміжній земельній ділянці відповідача, при цьому у випадку не вжиття заходів забезпечення позову, про які ставить питання ОСОБА_1 , існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення приведеного позову.

Заборона відповідачу проводити будівельні роботи на належній йому земельній ділянці до вирішення справи по суті відповідає передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України виду забезпечення позову та врегульованому відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України принципу співмірності заходів забезпечення позову заявленим вимогам.

Крім того, з досліджених матеріалів оскарження ухвали не вбачається наявність дозвільних документів у відповідача на проведення вказаних будівельних робіт, які відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій житлового будинку по АДРЕСА_1 , проведеного ПП «Проектсервіс» на замовлення ОСОБА_1 експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_7 від 22 липня 2021 року, приводять до руйнування будинку позивача і яке буде продовжуватися в подальшому з більшою інтенсивністю.

На ряду з викладеним, будівництво, про заборону якого ставить питання позивач проводиться з порушення ряду будівельних норм, посилання на які, зокрема зазначено у вище наведеному Звіті та втому числі без дотримання протипожежної відстані, що свідчить про те, що співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права власності, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії відповідачу є виправданим та узгоджується з правовими нормам, які регулюють дане правовідношення.

Крім того, за переконання суду, наявне достатньо обґрунтоване припущення, того, що майно про усунення перешкод яким ставить питання позивач, на момент виконання рішення суду, у випадку задоволення позову, може значно погіршитись за якістю.

Водночас, суд не досліджує безпосередньо обґрунтованість позову при вирішенні питання про його забезпечення, постільки це прерогатива судової інстанції на стадії розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене судова колегія констатує, що доводи апеляційної скарги є цілком обґрунтованими, однак підлягають частковому задоволенню виходячи з сформульованого змісту заявлених в заяві про забезпечення позову вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, а саме шляхом заборони Екстейн Нахману проведення будь-яких будівельних робіт на належній йому земельній ділянці кадастровий номер :02:005:0908 по АДРЕСА_2 , до вирішення справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 липня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заборонити Екстейн Нахману проведення будь-яких будівельних робіт на належній йому земельній ділянці кадастровий номер :02:005:0908 по АДРЕСА_2 , до вирішення справи по суті.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2021 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. О. Єльцов

Л. В. Нерушак