Справа № 182/1411/20
Провадження № 2/0182/63/2021
12.01.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -
Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадок в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 доводиться їй бабусею за родинним зв`язком із її батьком. Після її смерті та за її заявою від 12 лютого 2014 року про прийняття спадщини за заповітом до Першої нікопольської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 48/2014 після смерті ОСОБА_3 . На день смерті бабусі вона була зареєстрована у будинку одна, однак, вона доглядала за нею та фактично з нею проживала. Після смерті бабусі залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який вцілому належав чоловіку померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (спадкова справа № 106/2013 заведена Першою нікопольською державною нотаріальною конторою). З 14 травня 1950 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі. Під час їхнього шлюбу вони побудували житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та 26 лютого 1988 року виконавчим комітетом Придніпровської сільської ради народних депутатів Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок за № НОМЕР_1 . Таким чином, вказаний будинок був набутий подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час шлюбу, а тому цей будинок належав їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно подружжя) та їх частки є рівними. При житті ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Щербиною Л.Ф. 27 лютого 2013 року за реєстровим № 28, в якому вона все своє майно заповідала онучці ОСОБА_1 . 07 березня 2014 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа № 182/8903/13-ц провадження № 2/0182/264/2014) за позовом відповідачки по справі визнано право власності тільки на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (спадкова справа № 106/2013) за онукою ОСОБА_2 , так як будинок є спільним майном подружжя (покійного ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_3 ). 1/2 частина права власності на цей будинок не виділена ОСОБА_3 . Державний нотаріус Першої нікопольської державної нотаріальної контори, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, вулиця Електрометалургіє, будинок № 42а, ОСОБА_5 , розглянувши її заяву про вчинення нотаріальної дії - видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, прийшла до висновку про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями (оскільки 1/2 частина права власності на цей будинок не виділена ОСОБА_3 та, відповідно, не був виданий на її ім`я документ про право власності на 1/2 частину вказаного будинку). Для вирішення цього питання Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою їй рекомендовано звернутися до суду. З вказаних вище причин вона як спадкоємець за заповітом не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та набути право власності на спадкове майно, а тому вимушена звернутися до суду.
В судове засідання сторони не прибули.
Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала (а.с.59).
Відповідачка про розгляд справи неодноразово повідомлялась судом судовими повістками з поштовими повідомленнями, які отримувала особисто (а.с.42, 61) та оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади» (а.с.63). Про причини неявки до суду не повідомляла, будь-яких заяв, заперечень, відзиву на позов тощо не надала.
Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.
Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно зі ст.1233 ЦКУ, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивачки по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.5), яка на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8). Після смерті ОСОБА_3 за заявою позивачки від 12.02.2014 року в Першій нікопольській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа № 48/2014. Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який вцілому був зареєстрований на чоловіка померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (а.с.12-20), який також помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.6). З 14.05.1950 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі. Під час шлюбу ними було побудовано житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та 26 лютого 1988 року виконавчим комітетом Придніпровської сільської ради народних депутатів Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок за № НОМЕР_1 . Тобто, вказаний будинок був набутий подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час шлюбу, а тому цей будинок належав їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно подружжя) та їх частки є рівними. При житті 27.02.2013 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Щербиною Л.Ф. (а.с.11), яким все своє майно заповідала їй. 07.03.2014 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області було визнано право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 за ОСОБА_2 (а.с.22-23). Однак, їй державним нотаріусом Першої нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями було відмовлено.
За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.
Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 49,8 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал