Провадження № 2/161/3794/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2021 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Філюк Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Денисюка І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов обґрунтовує тим, що вона одружилась з відповідачем 27 січня 2018 року, шлюб між ними зареєстровано Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 87. Від цього шлюбу в них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через зміну ставлення відповідача до сім`ї. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про їх подальший розвиток, нехтує сімейними цінностями, поводить себе агресивно. Крім того, відповідач зловживає алкоголем, вчиняє відносно неї домашнє насильство фізичного та психологічного характеру. 13 травня 2021 року відповідач наніс їй тілесні ушкодження, з приводу чого вона звернулась до правоохоронних органів, наразі поліцією проводиться досудове розслідування. Такі обставини роблять їхнє сімейне життя нестерпним. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що буде суперечити її інтересам.
На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, - розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».
Ухвалою судді від 22 вересня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 січня 2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 87 (а.с. 9).
Від цього шлюбу в сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10).
Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Як вбачається зі змісту ч.3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя встановлено, що Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують внаслідок відсутності взаєморозуміння на конфліктів, примирення між ними неможливе. Наведене свідчить про формальний характер шлюбу сторін.
Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Суд встановив, що позивач після укладення шлюбу з відповідачем змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_1 ». А тому, вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу підлягає до задоволення.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 908,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 12, 13,77,81,89,141, 200, 206, 263,264,265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Рожище Волинської області, та ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Луцьк Волинської області, зареєстрований 27 січня 2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 87 - розірвати.
Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_2 ).

Дата складення повного рішення 12 листопада 2021 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк