УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.21 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючої судді Старікової М.М.,

за участі секретаря судового засідання Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська Луганської області у порядку спрощеного позовного провадження ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Лисичанського міського суду від 05 жовтня 2021 року ініційовано відновлення втраченого судового провадження Алчевського міського суду Луганської області у цивільній справі № 406/3770/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що зібраних матеріалів достатньо для відновлення втраченого провадження в частині рішення Алчевського міського суду Луганської області від 19 липня 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що суд ініціював розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 406/3770/13 за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

З відповіді керівника апарату Лисичанського міського суду Луганської області вбачається, що и .2013 суддею Вискребенцевою Л.Б. ухвалено рішення, яким позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без задоволення. Також в обліково - - статистичній картці зазначена дата подання апеляційної скарги 19.08.2013 за результатом розгляду якої 28.11.2013 постановлено рішення про зміну рішення першої інстанції. Відповідно до розпорядження ВССУ № 27/0/38-14 від 02.09.2014 про визначення територіальної підсудності справ за період з 02.09.2014 і по теперішній час запитувана цивільна справа Алчевського міського суду Луганської області до Лисичанського міського суду Луганської області не надходила, тому надати належним чином засвідчені копії процесуальних документів не має можливості.

З копії рішення Алчевського міського суду Луганської області від 19 липня 2013 року, вбачається, позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Статтею 493 ЦПК України передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги, зокрема, документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку на його думку необхідно відновити.

Згідно Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-524/0/4-15 від 02.04.2015 судам надано роз`яснення, що у разі якщо є необхідність у вирішенні процесуальних питань, які виникають після ухвалення судового рішення у справі, матеріали якої не передано до суду відповідно до встановленої підсудності, зазначені питання можуть бути вирішені шляхом застосування механізму відновлення втраченого провадження в порядку, передбаченому Розділом ІХ ЦПК.

На думку суду, загальновідомим є той факт, що будівля Алчевського міського суду Луганської області знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється органам влади України, що дає суду підстави вважати втраченим судове провадження по цивільній справі № 406/3770/13.

Також, в такій категорії справ суд має сприяти встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації зі статистичної картки у справі, реєстру відправлення кореспонденції, копій документів, які збереглись в суді, а також інформації, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3» (АСДС).

Враховуючи те, що судом роздрукована копія повного тексту рішення Алчевського міського суду Луганської області від 08 липня 2013 року по цивільній справі № 406/3770/13 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а також враховуючи те, що вказане рішення міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень і відомості про його оскарження або скасування (зміну) у вищевказаному Реєстрі відсутні, то суд вважає що є підстави для часткового відновлення втраченого провадження.

Керуючись ст. ст. 247, 258, 260, 261, 353-354, 488, 489, 493, 494 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Частково відновити втрачене судове провадження в цивільній справі № 406/3770/13 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у частині повного тексту рішення Алчевського міського суду Луганської області від 19 липня 2013 року по справі № 406/3770/13, яке складається з наступного:

Справа № 406/3770/13

Провадження №2/406/1510/13

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2013 року м.Алчевськ

Алчевський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Вискребенцева Л.Б.

при секретарі Бедненко Л.О.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

В с т а н о в и в :

14 травня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір, у відповідності до якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок з оформленням платіжної картки та надав йому кредит у розмірі 10 909 грв. 00коп.

За умовами договору відповідач зобов`язався повернути споживчий кредит до 14.05.2010 року включно та погашати суму заборгованості, сплачуючи при цьому нараховані відсотки за користуванням кредитом у розмірі 7% річних та сплачувати за обслуговування споживчого кредиту у розмірі 2,65% від суми наданого споживчого кредиту (згідно з встановленим графіком).

Посилаючись на те, що відповідач прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, оскільки у визначений договором строк та на момент подання позовної заяви кредитну заборгованість в повному обсязі не погасив, що станом на 20.04.2013 року утворилася у розмірі 194 046 грв.75 коп., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості та просив при цьому покласти на відповідача витрати пов`язані із судовим збором у розмірі 1 940грв.47 коп.

До початку розгляду справи позивач надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі його представника.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав, посилаючись при цьому на наступне: на переконання відповідача, позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, який він відраховує з 14.05.2010 року та просив при цьому застосувати наслідки спливу позовної давності, тобто відмовити у задоволенні позову на підставі ч.4 ст.267 ЦК України.

Крім того позивач обґрунтовував свої заперечення і іншими обставинами, зокрема, на його переконання позивач не надав суду підтвердження набуття ним (позивачем) прав кредитора щодо його зобов`язань за кредитним договором, оскільки не довів, що йому було передано оригінали кредитного договору від 14.05.2008 року, а також інформацію про розрахунки між попереднім кредитором та боржником, як це передбачено положеннями ст.517 ЦК України.

За наведених обставин, на думку відповідача, підстава вважати, що було дотримано процедуру відступлення права вимоги відсутня та позивач не може вважитися належним кредитором.

Крім того, позивач у судовому засіданні показав, що він виявляв бажання погашати кредит, проте у банку йому відмовляли у прийнятті платежів, пропонуючи з`явитися іншого разу без пояснення причин. У наступні рази його приходів все відбувалось таким же чином або пропонували йому передзвонити. Коли на дзвінки йому не відповіли, він прийшов до банку і з`ясував, що відділення закрито. Жодних спроб контактувати з ним з боку банку не було аж до подачі цього позову. На підтвердження правдивості зазначених обставин позивач посилався на те, що 13.03.2009 року Національним Банком України було прийнято постанову №138 про призначення тимчасової адміністрації в ВАТ «Родовід Банк» та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців з 16.03.2009 р. по 15.09.2009 р. що, на його думку, означало відкликання банківської ліцензії, а, відтак, позбавляло банк можливості приймати від нього платежі в рахунок погашення кредиту.

Отже, він (відповідач) не міг здійснювати повернення кредиту з причин, які залежали не від нього, оскільки банк відмовлявся приймати грошові кошти.

Вислухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, суд визнає позов таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до положень ст.10 ЦПК України кожна сторона має довести, ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Позивач не надав суду даних про зміну тривалості загальної позовної давності, яка відповідно до положень ст.259 ЦК України мала бути б укладена у письмовій формі.

Крім того, позивач не ставить питання про визнання причин пропуску позовної давності поважними, а тому суд не може захистити його право, як це передбачене ч.5 ст.267 ЦК України.

Не залишено судом поза увагою і ту обставину, що позивач не надав суду належних доказів, які б підтверджували набуття ним прав кредитора як правонаступника. У такому випадку відповідно до ч.2 ст.517 ЦК України боржник (у даному випадку відповідач) має право не виконувати свого обов`язку перед новим кредитором до надання йому доказів переходу до нього (позивача) прав кредитора у зобов`язанні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 257, 259 та ч.4 ст.267, 517 ЦК України, ст.213-215 ЦПК України, суд, -

Р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Луганської області протягом 10 днів з моменту його оголошення.

Суддя Л.Б.Вискребенцев

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя М.М. Старікова