Справа № 466/8247/20 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/811/3254/21 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 серпня 2021 року, ухвалене в складі головуючого - судді Едера П.Т., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії,

В С Т А Н О В И В:

в жовтні 2020 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, в якій позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», грошові кошти у сумі 17 739 грн 37 коп., а також сплачений судовий збір у сумі 2 102,00 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 квітня 2019 року за результатами проведеної представниками ПрАТ «Львівобленерго» перевірки електроустановки за адресою: АДРЕСА_1, складено акт про порушення ПРРЕЕ № 09518, яким зафіксовано порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ, п. 3.1 Методики: самовільне підключення до електричної мереж, що належить оператору системи розподілу, а саме підключення електропроводки на опорі без приладу обліку.

На засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ 21 травня 2019 року вказаний акт був розглянутий та визначені обсяг та вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ. Вартість необлікованої електроенергії склала 17 739 грн 37 коп. Відповідачі добровільно відшкодувати завдані ПрАТ «Львівобленерго» збитки відмовляються, тому енергопостачальник змушений звернутися до суду.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», грошові кошти у сумі 17739,37 грн вартості необлікованої електричної енергії на поточний рахунок № НОМЕР_1 в ТВБВ № 10013/03 філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 325796, код за . Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням, відповідач ОСОБА_1 оскаржила таке в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що позов подано до кількох відповідачів, зокрема ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , натомість зміст позовної заяви не містить будь - якої інформації щодо дій (бездіяльності) останніх, які б порушили права позивача. Матеріали справи містять лише докази того, що розглядалось питання щодо притягнення до відповідальності відповідача ОСОБА_2 , щодо інших відповідачів, такі докази відсутні, тому акт та протокол, на думку апелянта, є неналежним доказом відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Крім того, до позовної заяви позивачем долучено копію листа, де міститься запрошення лише щодо одного відповідача - ОСОБА_2 . Вищенаведене свідчить про те, що на момент розгляду позивачем питання про порушення відповідачами вимог чинного законодавства, інші відповідачі не вважалися такими, що порушили правила.

Звертає увагу й на те, що при складанні акту, ОСОБА_1 була свідком правопорушення з боку ОСОБА_2 , а не співучасником, відтак і позов до неї є необґрунтованим та суперечливим.

Також, на думку апелянта, суд першої інстанції без посилання на норми матеріального права зробив помилковий висновок про солідарну відповідальність ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 серпня 2021 року в частині стягнення грошових коштів з відповідачів, та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В жовтні 2021 року надійшов відзив Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» на апеляційну скаргу. Зазначає, що судом першої інстанції здобуто всі докази, які надали йому підстави зобов`язати відповідачів відшкодувати вартість необлікованої електричної енергії, тому і є доведеним порушення ними Правил роздрібного ринку електричної енергії. Просить апеляційну скаргу відхилити, оскаржуване рішення залишити без змін.

У відповідності до приписів частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що оскільки відповідачами правомірність складання акта про порушення ПРРЕЕ не спростована, згідно відповіді з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області щодо місця реєстрації відповідачів останні зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , відтак солідарно стягнув грошові кошти у сумі 17 739 грн 37 коп.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як встановлено та визнано доведеним судом першої інстанції, 12 квітня 2019 року за результатами перевірки представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: АДРЕСА_1, складено акт про порушення ПРРЕЕ № 09518, яким зафіксовано порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ, п. 3.1 Методики: самовільне підключення до електричної мереж, що належить оператору системи розподілу, а саме підключення електропроводки на опорі без приладу обліку. Акт складено у присутності незаінтересованої особи ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_1 , зауважень до складеного акту надано не було (а.с.5).

Другий примірник акту про порушення та запрошення на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було скеровано відповідачу ОСОБА_2 та іншим відповідачам рекомендованим листом № 280-0480 від 18 квітня 2019 року (а. с. 7, 64).

На засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ 21 травня 2019 року вказаний акт був розглянутий та визначені обсяг та вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ. Вартість необлікованої електроенергії склала 17 739 грн 37 коп. (а.с. 8 -9).

20 червня 2019 року за вихідним номером № 280-0658 ОСОБА_2 скеровано протокол засідання комісії з розгляду акту про порушення «Правил роздрібного ринку електричної енергії», та платіжний документ - квитанція від 21 травня 2019 року для сплати вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ, запропоновано протягом десяти днів з дня отримання рахунку здійснити оплату в термін, зазначений на платіжному документі. Роз`яснено, що у випадку несплати у вказаний термін ПрАТ «Львівобленерго» буде діяти у відповідності до ПРРЕЕ, а справа буде передана в суд для примусового стягнення недорахованої суми (а.с. 10).

Відповідно до частини 6 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Правовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (енергопостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), зі змінами та доповненнями.

Згідно із підпунктом 20 пункту 5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

За змістом пункту 1.2 ПРРЕЕ необлікована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5.1.1. ПРРЕЕ оператор системи має право проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії.

Відповідно до пункту 8.2.5. ПРРЕЕ (в редакції чинній на час виявлення порушення) у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Тлумачення цього пункту ПРРЕЕ дає підстави для висновку, що у разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення, такий є дійсним за умови, якщо про це зроблено відмітку в самому акті, і такий підписано не лише представником (представниками) оператора системи, а також двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Згідно з пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

За змістом пункту 8.2.4 ПРРЕЕ в разі виявлення представниками оператора системи самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

На момент виявлення представниками відповідача порушень ПРРЕЕ з боку позивачки визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії було врегульовано Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 14-503цс18) зроблено висновок, що «захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення правил є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. […] З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення правил та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 401/2611/17 (провадження № 61-16533св19) зроблено висновок, що «спірним може бути питання незгоди споживача із рішенням енергопостачальника, оформленого протоколом, про нарахування вартості необлікованої електричної енергії на підставі зафіксованого в акті порушення ПКЕЕН, що спонукало ОСОБА_3 звернутись із цим позовом до суду з вимогою визнати незаконним та скасувати рішення комісії, оформлене протоколом по розгляду акта про порушення ПКЕЕН. При цьому обраний позивачем спосіб захисту свого права, яке він вважає порушеним, не суперечить встановленому законодавством порядку вирішення спірних питань, що можуть виникнути між побутовим споживачем і енергопостачальником, перелік яких не є вичерпним. Таким чином, вимога про оскарження рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформленого протоколом з розгляду акта про порушення правил, має розглядатися судом як вимога про визнання повністю або частково недійсним акта постачальника електричної енергії».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19) зазначено, що «вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення правил, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача. […] Оскільки у справі № 910/17955/17 предметом позову є скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення правил, а у справі №522/12901/17-ц питання щодо скасування рішення комісії не було предметом розгляду, то підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 14-503цс18), відсутні».

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановивши, що акт про порушення № № 09518 від 12 квітня 2019 року складено з дотриманням вимог ПРРЕЕ, у ньому зазначено про відсутність зауважень щодо його змісту, про його розгляд уповноваженим органом позивача, відповідачі повідомлені належним чином, проте своїм правом на участь у розгляді акта комісією, не взяли, рішення прийнятого за результатами розгляду акта, не оспорили, як і не спростували вартості необлікованої електроенергії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до розділу ІІІ частини 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно відповіді Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 36-вих-76621 від 30 вересня 2020 року на звернення начальника відділу по роботі з побутовими споживачами Львівських міських електричних мереж ПрАТ «Львівобленерго», станом на 30.09.2020 за відомостями Реєстру територіальної громади м. Львова за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 11).

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про солідарне стягнення з відповідачів, як споживачів електроенергії за вказаною вище адресою, грошових коштів у сумі 17 739 грн 37 коп.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Правильно визначивши характер спірних правовідносин, і дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, місцевий суд вирішив дану справу згідно із законом. А відтак, підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України підстав вирішення питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 11 листопада 2021 року.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 серпня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2021 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич