Справа № 467/1277/20
Провадження № 2/467/64/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою, поданою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернувся в інтересах ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.Позивач мотивувала свої вимоги тим, що від сумісних шлюбних відносин з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач проживає окремо від сім`ї та у добровільному порядку не приймає участі у їх матеріальному утриманні.

Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від заробітку(доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що на праві власності має нерухоме майно, не працює, діти хронічними захворюваннями не хворіють.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву та відзив по позовну заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнав частково, просив стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісячно, а також просив слухати справу у його відсутність. В відзиві на позовну заяву відповідач також зазначив, що власного житла не має, проживає разом з батьками пенсіонерами, які хворіють та потребують матеріальної допомоги, аліменти нікому не сплачує, працює та отримує в середньому заробітну плату близько 5000 грн. на місяць.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 3 вересня 2010 року. Від даного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16 червня 2014 року виконавчим комітетом Любоіванівської сільської ради Арбузинького району Миколаївської області та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10 березня 2011 року виконавчим комітетом Садівської сільської ради Арбузинького району Миколаївської області.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 зазначала, що неповнолітні діти проживають разом із нею та знаходиться на її утриманні.

На час винесення рішення по справі діти проживають разом з матір"ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечував, що неповнолітні діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з серпня 2020 року проживають разом із матір"ю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

У відповідності до вимог статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи те, що діти та відповідач мають задовільний стан здоров`я, відповідач інших осіб на утриманні не має, працює, має середню заробітну плату у розмірі 5 389 грн., суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача на утримання дітей.

На думку суду, саме такий розмір аліментів буде достатнім для утримання дитини, оскільки відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою 8 грудня 2020 року.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву, подану ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , що зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тасина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною - донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повноліття, починаючи з 8 грудня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 908 (дев"ятсот вісім) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива