Справа № 495/5893/20
№ провадження 4-с/495/42/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2021 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/5893/20,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець Колечко Дмитро Миколайович, ТОВ "Фінансова компанія "Форінт", на дії приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2020 року заявник ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою, заінтересована особа, приватний виконавець - Колечко Дмитро Миколайович, ТОВ "Фінансова компанія "Форінт", на дії приватного виконавця, просить суд визнати дії протиправними, визнати звіт недійсним.

Так, вимоги скаржника мотивовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. прийнято до примусового виконання виконавчий лист № 2-4092/11 виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 23.01.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Форінт» боргу.

Постановою від 01.06.2020 року відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом.

В дійсній постанові стягувачем зазначена ТОВ «ФК «Форінт».

Стверджує, що в межах вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем було призначено суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні з метою визначення ринкової вартості арештованого нерухомого майна боржника.

Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 про незалежну оцінку майна від 18.09.2020 року.

Ринкова вартість об`єкта оцінки будівлі, загальною площею 851,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 а складає 1 307 724 грн.

Скаржник вказує, що із вказаною оцінкою не згоден, вважає, що остання проведена із порушенням норм діючого законодавства та не відповідає дійсній ринковій вартості арештованого майна.

За викладених обставин, скаржник вважає, що існують усі правові підстави для задоволення вимог його скарги.

05 жовтня 2020 року Ухвалою Білгород - дністровського міськрайонного сду провадження по скарзі було відкрито та вона призначена до судового розгляду по стті.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи приватний виконавець Колечко Д.М. в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявний його письмовий відзив, у якому він вказує, що скарга загалом необґрунтована, адже скаржник лише на підставі загальної фрази, без приведення будь-яких доказів зазначає, що із вказаною оцінкою він не згоден.

Між тим, приватний виконавець при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема під час визначення суб`єкта оціночної діяльності, повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна діяв в межах наданих йому повноважень, в порядок та спосіб, визначені ЗУ «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. щодо визначення вартості описаного та арештованого майна та задоволення скарги .

Представник заінтересованої особи ТОВ «ФК «Форінт» в судове засідання не з`явився, надавши заяву про закриття провадження по справі з підстав того, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, в рамках якого він оскаржує дії приватного виконавця, відтак він і не є суб`єктом оскарження таких дій.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 09.06.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом у справі № 2-4091/11 було ухвалено рішення, яким позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010/2-0-1/07-382 від 20.07.2007 р. у сумі 357 820,08 доларів США. Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010/2-0-1/07-383 від 20.07.2007 р. у сумі 341 168,45 доларів США. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 31.07.2007 р. № 2021, укладеного з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) - будівлі, загальною площею 851,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 010/2-0-1/07-382 від 20.07.2007 р. у сумі 357 820,08 доларів США та за кредитним договором 010/2-0-1/07-383 від 20.07.2007 року у сумі 341168,45 дол. США. Визначено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом застосування процедури продажу відповідно до ст.41 ЗУ «Про іпотеку», а саме шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження» за початковою ціною визначеною на підставі оцінки майна, що буде проведена незалежним суб`єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 1 073 гривень. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 1 073 гривень.Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 1 073 гривень. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Між тим, постановою Одеського апеляційного суду, заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 червня 2015 року - скасовано. Ухвалено нове судове рішення,яким позов публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (Код ЄДРПОУ - 23876031), правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»(Код ЄДРПОУ - 40658146),заборгованість за кредитним договором № 010/2-0-1/07-382 від 20 липня 2007 року у загальній сумі - 171 881 (сто сімдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят один) долар 37 центів США, яка складається з: - заборгованість по кредиту - 165 586 (сто шістдесят п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) доларів 31 цент США; - заборгованість по відсоткам - 6 295 (шість тисяч двісті дев`яносто п`ять) доларів 00 центів США. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (Код ЄДРПОУ - 23876031) заборгованість за кредитним договором № 010/2-0-1/07-383 від 20 липня 2007 р. у загальній сумі - 164 103 (сто шістдесят чотири тисячі сто три) долара 85 центів США, яка складається з: - заборгованість по кредиту - 158 109 (сто п`ятдесят вісім тисяч сто дев`ять) доларів 19 центів США; - заборгованість по відсоткам - 5 994 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) долара 66 центів США. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 010/2-0-1/07-382 від 20 липня 2007 року у загальній сумі - 171 881 (сто сімдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят один) долар 37 центів США, яка складається з: - заборгованість по кредиту - 165 586 (сто шістдесят п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) доларів 31 цент США; - заборгованість по відсоткам - 6 295 (шість тисяч двісті дев`яносто п`ять) доларів 00 центів США, та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 010/2-0-1/07-383 від 20 липня 2007 р. у загальній сумі - 164 103 (сто шістдесят чотири тисячі сто три) долара 85 центів США, яка складається з: - заборгованість по кредиту - 158 109 (сто п`ятдесят вісім тисяч сто дев`ять) доларів 19 центів США; - заборгованість по відсоткам - 5 994 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) долара 66 центів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 31 липня 2007 року № 2021, укладеним між ОСОБА_4 та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Ливіцькою С.В., реєстровий № 2920, а саме на - будівлі, загальною площею 851,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, що буде проведена належним суб`єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження. В решті позову - відмовлено.

Як вбачається з листа, виданого 18.09.2020 року приватним виконавцем Колечко Д.М. за № 2991, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. перебуває виконавчий лист № 2-4092/11.

У зв`язку з невиконанням боржником у добровільному порядку виконавчого листа, виконавцем було призначено суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні з метою визначення ринкової вартості арештованого нерухомого майна боржника.

Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 про незалежну оцінку майна від 18.09.2020 року, який надійшов до приватного виконавця 18.09.2020 року, ринкова вартість об`єкта оцінки будівлі, загальною площею 851,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу серії ВВА № 488576 від 26.12.2003 року складає 1 307 724 грн.

За ствердженням скаржника ОСОБА_1 оцінка майна будівлі, загальною площею 851,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає дійсній ринковій вартості та проведена з порушенням діючого законодавства, внаслідок чого він погодитись з нею не може.

В ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного/ приватного виконавця /незалежно від того, яка конкретно особа сам державний/приватний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності здійснював відповідні дії/ щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду.

Тому оскаржити оцінку можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

До такого висновку прийшов ВСУ у постанові від 20.03.2019 року у справі № 821/197/18/4440/16.

Відповідно до статті 58 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який проводить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною держаним виконавцем, державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Витрати, пов`язані з призначенням суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам.

У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна.

Витрати, пов`язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки.

У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Між тим, жодних доказів подання ОСОБА_1 заперечень проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання матеріали справи не містять.

Частиною третьою статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон № 2658-III) встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Відповідно до статті 3 Закону № 2658-III оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону № 1404-VIII для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Пунктами 15, 16 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (далі - Національний стандарт № 1) регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, та повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження.

При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

Відповідно до статті 36 Національного стандарту № 1 оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільше повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

До вказаних висновків дійшов ВСУ у своїй постанові від 12.06.2019 року у справі № справа № 308/12150/16-ц

Проте, звернувшись до суду з відповідною скаргою ОСОБА_1 не навів в чому саме полягають порушення у проведенні оцінки вартості майна - будівлі, загальною площею 851,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , проведеною суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , з яких підстав скаржник дійшов доводів, що оцінка не відповідає ринковій вартості арештованого майна, які відхилення та поправки до цього, відсутні достатні, належні та достовірні докази вказаному,тобто скаржник жодним чином не обґрунтував своїх доводів щодо свого не погодження зі звітом про незалежну оцінку майна від 18.09.2020 року.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. З ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим, суд також враховує, відповідно до статті 447 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання скарги до суду) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частиною 1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Вказаним спростовуються ствердження представника ТОВ «ФК «Форінт» про те, що ОСОБА_1 не наділений процесуальним правом, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби.

Отже, право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, установленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Як право на звернення зі скаргою в порядку цивільного судочинства, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням, яке вчиняється відповідним відділом державної виконавчої служби.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України, у таких випадках виключається адміністративна юрисдикція.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, оцінивши їх належність, достатність, достовірність та логічний взаємозв`язок,

з урахуванням недоведеності стверджень скаржника про порушення вимог та норм діючого законодавства при проведенні незалежної оцінки майна будівлі, загальною площею 851,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , вимоги скарги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та звіту недійсним є недоцільними, необґрунтованими, та такими, що задоволені бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 12,13,55,83,447-453 ЦПК України, 4,12,25 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи, приватний виконавець Колечко Дмитро Миколайович, ТОВ "Фінансова компанія "Форінт", на дії приватного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 15 січня 2021 року.

Суддя: