У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2021 Справа №607/18193/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбич В.Л., з участю секретаря судового засідання Комінярської О.М., головного державного виконавця Семенчук К.І., боржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі подання Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про оголошення розшуку громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в особі Начальника відділу Банаха В. звернувся до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходилося виконавче провадження № 63998505 з примусового виконання постанови № 44561469 виданої 23 грудня 2020 року Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про стягнення виконавчого збору із ОСОБА_1 в сумі 140 710,35 грн. 21 січня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В ході здійснення виконавчого провадження встановлено, що боржник являється власником транспортних засобів, нерухомого майна у АДРЕСА_1 та нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 у зв`язку із чим державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника та постанову про арешт коштів боржника. За інформацією ПФУ боржник не отримує пенсії та не працює за цивільно-правовими договорами, за інформацією ДФСУ у боржника відсутні джерела доходів та не має відкритих рахунків у банківських установах. Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області боржник зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . 04 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року з метою обстеження майнового стану боржника та відібрання письмових пояснень щодо не виконання виконавчого документа за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 державним виконавцем вчинено вихід, однак вхідні двері квартири були зачиненні, на вимогу державного виконавця відчинити їх ніхто не відреагував. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконується, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. З огляду на викладене враховуючи, що місце знаходження боржника не відоме, просить подання задовольнити.

У судовому засіданні державний виконавець Семенчук К.І. подання про оголошення розшуку не підтримала, оскільки особа з`явилась до суду та зобов`язалась з`явитись до органу державної виконавчої служби.

У судовому засіданні боржник ОСОБА_1 проти задоволення подання заперечив, суду пояснив, що про наявність виконавчого провадження щодо нього він не знав, жодних повідомлень з виконавчої служби не отримував.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, заслухавши думку державного виконавця та боржника, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для звернення державного виконавця до суду з поданням про оголошення розшуку боржника є саме відсутність відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а не доведеність факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що перш ніж звертатись до суду, державний виконавець повинен самостійно вжити заходів щодо встановлення місця проживання боржника.

Однак, державним виконавцем не доведено належними і допустимими доказами того, що перед зверненням до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ним були вжиті ефективні, своєчасні та в повному обсязі виконавчі дії.

Зокрема, суд не може взяти до уваги акти державного виконавця, як доказ того, що місце перебування боржника невідоме, оскільки державним виконавцем при перевірці не були опитані особи, які проживають за вказаною адресою або сусіди останнього з метою встановлення фактичного місця його проживання. Поняті для складення вказаного акту також залучені не були.

Суд бере до уваги, що боржник ОСОБА_1 отримав судову повістку та з`явився до суду, що спростовує доводи державного виконавця про неможливість встановлення його місцезнаходження.

Таким чином, у зв`язку з ненаданням державним виконавцем належних і допустимих доказів на підтвердження відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, а також у зв`язку з відсутністю відомостей про те, що боржнику було відомо про відкриття виконавчого провадження, внаслідок чого він викликався до відділу державної виконавчої служби, тобто, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів, які підтверджували б вичерпність вжитих виконавчою службою заходів, у задоволенні подання необхідно відмовити.

Окрім іншого, суд зазначає про неможливість оголошення у розшук особи, яка знаходиться в залі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 438 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про оголошення розшуку громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після проголошення.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич