ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» cічня 2021 року

м. Харків

справа № 642/4977/18

провадження № 22ц/818/465/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

учасники справи:

заявник Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»,

боржниця ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2020 року в складі судді Гримайло А.М.

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у якій просив видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 3836,85 грн та судовий збір у розмірі 176,20 грн.

16 листопада 2018 року суддею Ленінського районного суду м. Харкова видано судовий наказ, у якому ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03 січня 2019 року виправлено описку, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» заборгованості за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 3836,85 грн та судового збору у розмірі 176,20 грн.

31 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, у якій вказала, що Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» не надав доказів того, що будинок по АДРЕСА_1 знаходиться у його господарському віданні та що вона є власницею квартири АДРЕСА_2 , зареєстрована за цією адресою, та споживає послуги, що ним надаються. Вказала, що з наданої підприємством довідки не вбачається кількість осіб, що зареєстрована у зазначеній квартирі та не доведено, що вони є споживачами комунальних послуг.

Просила скасувати судовий наказ від 16 листопада 2018 року, яким стягнуто з неї на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» заборгованість за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 3836,85 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою судді ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу судді скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скасувати судовий наказ Ленінського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2018 року про стягнення з неї на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» заборгованості за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 3836,85 грн.

Як доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 виклала вимоги заяви про скасування судового наказу. Вказала, що з неї безпідставно стягнуто заборгованість за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З частини 2 статті 369 ЦПК України вбачається, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу судді залишити без змін.

Ухвала судді суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивована тим, що заява ОСОБА_1 підлягає поверненню без розгляду, оскільки вона не надала жодних підтверджень обставин, які, на її думку, є підставою для скасування судового наказу.

Як вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Ленінського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2018 року, у якому ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03 січня 2019 року виправлено описку, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» заборгованість за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 3836,85 грн та судовий збір у розмірі 176,20 грн.

14 липня 2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявами про видачу копії судового наказу від 16 листопада 2018 року та про ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 27, 30).

Відомостей щодо отримання ОСОБА_1 копії вказаного судового наказу матеріали справи не містять.

31 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, у якій вказала, що Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» не надав доказів щодо наявності підстав для стягнення з неї заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Метою спрощених судових процедур є швидкий розгляд безспірних питань, правовідносини сторін у яких не викликають сумніву, та у яких фактичні обставини справи та визначеність у правовідносинах учасниками цих правовідносин не оспорюється.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17-ц (провадження № 61-31915св18) вказано, що наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.

Статтею 170 ЦПК України передбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Відповідно до частин 1-5 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

За змістом статті 171 ЦПК України заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу .

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Повертаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, суддя суду першої інстанції правильно виходив з того, що заявницею не надано жодних підтверджень щодо тих обставин, які виклала вона в заяві, які, на її думку, є підставою для скасування судового наказу.

Зокрема, вона посилалася на те, що вона не є власницею спірної квартири, не зареєстрована в ній та не споживає послуги Комунального підприємства «Жилкомсервіс». Проте, як вбачається з матеріалів справи місце реєстрації заявниці зазначено таке ж саме, як вказано в заяві про видачу судового наказу та в апеляційній скарзі, яку заявниця подала до суду апеляційної інстанції. Доказів іншого місця проживання крім спірної квартири та того, що вона не споживає комунальні послуги, навіть до апеляційної скарги не надано. Також, заявниця не надала підтверджень того, що в спірній квартирі проживають інші особи, а не вона.

Довідка про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг підтверджує наявність заборгованості та її нарахування в межах позовної давності.

ЦПК України передбачено повернення заяви про скасування судового наказу лише у двох випадках: подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу (частина 6 статті 170 ЦПК України) та подання заяви про скасування судового наказу після закінчення строку, встановленого частиною 1 статті 170 цього Кодексу (частина 2 статті 171 ЦПК України).

Матеріали справи свідчать про те, що копію судового наказу заявниця не отримувала. 14 липня 2020 року представник заявниці подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 31 липня 2020 року заявниця подала заяву про скасування судового наказу. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що представник заявниці або сама заявниця ознайомлювалися з матеріалами справи, а також те, що копію наказу вона отримувала, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що строк на подачу заяви про скасування судового наказу нею не пропущено.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу заявниця в ній не визначила ані повну, ані часткову необгрунтованість вимог стягувача. Таких обгрунтувань вона не надала також до суду апеляційної інстанції. Перерахування в заяві про скасування судового наказу лише обставин, які суперечать матеріалам справи, без наведення жодних підтверджень цього є підставою для її повернення. Мова йде не про доведення відповідними доказами цих обставин, а про їх існування, що випливає з вимог статті 170 ЦПК України. Про обов`язок доведення боржником цих обставин як умову прийняття заяви мова не йде.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність передбачених статтями 170, 171 ЦПК України підстав для повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу.

Оскільки наразі розглядається лише процесуальне питання, а не справа по суті спору, питання щодо стягнення судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 14 січня 2021 року.