Справа № 396/8/21
Провадження № 2/396/176/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 року м.Новоукраїнка Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна Алла Анатоліївна, вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власностіта витребування свого майна,-

ВСТАНОВИВ :

11.01.2021 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Єльнікову Н.О.звернувся до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власностіта витребування свого майна.

Вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї документи, приходжу до висновку про те, що позовну заяву слід повернути на підставі положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, останню, було підписано та подано до суду представником позивача адвокатом Єльніковою Н.О.

Однак, на підтвердження повноважень представника до позову не було долучено жодного доказу, який би свідчив про наявність у представника повноважень на підпис та подачу зазначеного позову до суду.

Слід вказати на те, що відповідно до положень ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Крім того, варто зазначити про те, що особливості представництва в цивільному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною 4 статті 62 ЦПК України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

В свою чергу, відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року № 151 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 14 Положення про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній, або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Зазначена норма узгоджується з імперативною вимогою частини 4 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», положеннями статей 58, 60 ЦПК України, статей 237, 240 ЦК України, що спрямовані на забезпечення інтересів особи, яка прийняла рішення брати участь у судовому процесі через представника, гарантування захисту її інтересів цим представником в межах наданих йому повноважень, що забезпечує справедливе і ефективне судочинство.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналами (належним чином завіреними копіями): ордеру, виданого на ведення справи в суді чи договору і свідоцтва або довіреності.

Аналогічна правова позиція стосовно викладена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 26 липня 2018 року у справі № 809/258/18, від 14 вересня 2018 року у справі № 826/7342/18, від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/7342/18, від 22 жовтня 2018 року у справі № 815/1801/18, від 05 грудня 2018 року у справі № 826/14291/18, від 12 грудня 2018 року у справі № П/9901/939/18.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

Звернення до суду, з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи щодо надання правничої допомоги.

Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на те, що до позову не долучено жодного доказу на підтвердження повноважень представника, перевірити обсяг повноважень представника не можливо, а тому приходжу до висновку про необхідність повернення позовної заяви, з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені.

За відсутності документів, які підтверджують повноваження представника, не можливо перевірити дійсність рішення позивача реалізувати своє право на подачу до суду позовної заяви не самостійно, а через представника, та, відповідно, обсяг повноважень, наданий такому представнику.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що до позову не додано документів, які б підтверджували волевиявлення позивача на надання повноважень представнику стосовно подачі позову та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду, та які могли б надати можливість суду перевірити обсяг наданих повноважень, вважаю, що позовна заява підлягає поверненню, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати, оскільки особа, яка її підписала, належним чином не підтвердила повноважень на її підписання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353-355 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власностіта витребування свого майна, - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А. А. Русіна