Справа №431/3611/20
Провадження №2/431/76/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

11 січня 2021 року Старобільський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Пелиха О.О.,

за участю секретаря с/з Чишкали Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі в особі виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області в інтересах малолітніх: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування в особі в особі виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області в інтересах малолітніх: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідачі є батьками малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Шлюб між ними розірвано, проживають вони окремо. Їх діти перебувають на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у службі у справах дітей Чмирівської сільської ради по причині того, що батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання та утримання дітей, не піклуються про їхній розвиток, фізичний та психологічний стан здоров`я. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відвідують дитячий садок. Артему 12 липня 2020 року виповнилося 6 років, але до школи цього року хлопець з вини батьків не зарахований. Відповідачі офіційного працевлаштування не мають. ОСОБА_4 отримує державну допомогу на дітей, проте гроші витрачає на власні потреби. ОСОБА_5 працює по найму у Російській Федерації, не має постійного працевлаштування в Україні. Призначених йому судовим рішенням аліментів на дітей не сплачує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що складає 118 063, 03 грн.. Під час багаточисельних профілактичних рейдів «Сім`я», та візитів у родину спеціалістів служби та фахівців соціальної роботи було з`ясовано, що мати ОСОБА_4 з дітьми не проживає. Діти фактично проживають з бабусею ОСОБА_9 , яка здійснює догляд за ними, але вона не може у необхідному навіть мінімумі задовольнити потреби дітей, та забезпечити належний їх догляд та інтереси дітей. Діти постійно недоглянуті, брудні, в будинку не прибрано, у кімнатах пил, на підлозі і на ліжках розкидані речі та дитячий одяг, дитячі горшки завжди повні, у будинку відчувається різкий неприємний запах, посуд немитий, запас продуктів харчування дуже обмежений. Їжа не відповідає потребам у харчуванні дітей відповідно до їх віку. У будинку є оголені електричні проводи, доступ до яких вільний. Холодильник не працює, телевізор не працює. Таким чином, оселя не відповідає мінімальним санітарним нормам. У зв`язку з наведеним просив суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей.

Представник позивача до суду не з`явився, надав заяву в якій позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі, будучі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не з`явилися.

На підставі п.п.2,4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

11 січня 2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в позові доводи, суд приходить до наступного:

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

Батьками малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ОСОБА_4 не бажає вирішувати проблеми пов`язані з розвитком та вихованням дітей. Стан «набутої безпорадності» є її зоною комфорту. Родинне середовище акумулює множинні ризики не тільки соціалізації дітей, але і ризики пов`язані із безпекою, які мають явний характер, проявляються комплексно і в системі. Відповідач не в змозі забезпечити стабільне функціонування сімейної системи, тому мікросередовище сім`ї є небезпечним, перш за все, для найменш захищених її неповнолітніх членів.

ОСОБА_5 не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їх розвитком, не дбає про здоров`я та добробут з моменту народження двійнят ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, більшість часу проживає у Російській Федерації, перебуваючи там на заробітках, або в Україні в різних містах. Під час повернення після відсутності до місця свого реєстрації, відповідач пиячить. Ні подарунків на свята та дні народження, ні фінансової допомоги, діти від батька не отримують. Батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям, не відвідує їх.

Особиста безвідповідальність матері та батька, небажання виконувати батьківські обов`язки до власних дітей є для їх життя нормою. Це негативно впливає на життя, здоров`я та виховання малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Батьки вважають свою поведінку та спосіб свого життя задовільним, ніяк не хочуть змінювати життя у кращий бік. Цим засвідчують байдужість до долі своїх малолітніх дітей. Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області неодноразово розглядалися питання, щодо стану виконання своїх батьківських обов`язків батьками. У присутності матері ОСОБА_4 , у зв`язку з її безвідповідальністю по відношенню до дітей, недобросовісністю ставлення до них, яке загрожує здоров`ю та життю дітей, недієвістю минулих попереджень щодо даної особи, діючи виключно в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , члени комісії одноголосно прийняли рішення (протокол №3 від 30.04.2020р.), що у разі повторного надходження інформації про те, що ОСОБА_4 покинула дітей та у разі нецільового використання державної допомоги на дітей, відповідну допомогу призупинити, а органу опіки та піклування ініціювати вирішення подальшої долі дітей шляхом звернення до суду з метою їх правового захисту.

Проте, не зважаючи на рекомендації та поради спеціалістів суб`єктів соціальної роботи, батьки не змінили свого ставлення до своїх дітей та не зробили жодного кроку щодо поліпшення ситуації в родині та подолання складних життєвих обставин, в якому знаходяться їх малолітні діти.

ОСОБА_4 за ухилення від виконання батьківських обов`язків неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - у вигляді штрафу 850 грн., за ч.1,2 ст.184 КУпАП - у вигляді штрафу 1700 грн. , що підтверджується довідкою Старобільського ВП ГУНП в Луганській області від 03.09.2020р. №11414/111/43-2020.

Своєю байдужістю та недбалістю про своїх малолітніх дітей, батьки постійно наражають здоров`я та життя дітей на небезпеку.

01.09.2020 року органом опіки та піклування Чмирівської сільської ради прийнято рішення про негайне відібрання дітей від матері у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя і здоров`я дітей (рішення виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області від 01 вересня 2020 року № 115 «Про негайне відібрання дітей від матері»). Дітей тимчасово влаштовано в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки законодавство при позбавленні батьківських прав з підстав ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей, пов`язує винну, протиправну поведінку батьків, судом з`ясовувалось чи не ухилялись батьки від виконання обов`язків з поважних причин.

Судом відповідачам надано право надати докази, що вони не ухиляється від батьківських обов`язків, і не виконують їх з поважних причин. Проте, відповідачі не надали жодного доказу, що за станом здоров`я, чи з інших підстав не могли усвідомлювати свої батьківські зобов`язання та не мали можливість виховувати дітей, зустрічатися з ними, тривалий час знаходилися за межами району, області, країни, не могли надавати матеріальну допомогу, чи чинилися перешкоди з боку позивача або інших осіб щодо спілкування з малолітніми.

Відповідно до статті 150 СК України батьки, де б вони не перебували, зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

Згідно з ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно ч.1 ст.164 СК України, підставами позбавлення батьківських прав є, зокрема ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Дана норма передбачає позбавлення батьківських прав, а не батьківства.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту та інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав - це санкція за протиправну винну поведінку батьків.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Судова практика склалась таким чином, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму та наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, статтею 12 Закону "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень Конвенції про права дитини - позбавлення батьківських прав, це, перш за все, спосіб захисту прав та інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та моральної забезпеченості.

Відповідачами не надано переконливих доводів, які спростовували б твердження позивача щодо ухилення їх від виконання своїх обов`язків по виховання дітей та свідомого нехтування своїми обов`язками.

Таким чином, надані у справі докази вказують про небажання відповідачів належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дітей, їх здоров`я, займатися вихованням. Відповідачі не бажають спілкуватися з дитиною при наявності такої можливості.

Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу, батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України до батьків, які ухиляються від виконання батьківських обов`язків передбачено застосування правові санкції для застосування до них юридичної відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, суд вважає, що до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно застосувати один із заходів юридичної сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: необхідно позбавити батьківських прав щодо їх дітей.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 150, 155,157, 159, 164, 166 СК України, ст. ст. 4, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов органу опіки та піклування в особі в особі виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області в інтересах малолітніх: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.О. Пелих