Ухвала

15 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 409/2168/20

провадження № 61-17399ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Луганського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживачів та розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») про захист прав споживачів та розірвання договору.

Позовна заява мотивована тим, що 16 березня 2012 року між

ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» укладено угоду з додатками, предметом якої є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах, спрямованих на придбання автомобіля через систему «АвтоТак».

Додатком № 1 до угоди від 16 березня 2012 року сторони погодили марку автомобіля та його модель, а також поточну ціну автомобіля, а саме: транспортний засіб автомобіль Chery Amulet, вартістю 75 120 грн.

ОСОБА_1 зобов`язався сплатити винагороду за послуги, пов`язані зі вступом до системи у сумі 2 704,32 грн, а також зобов`язувався щомісяця сплачувати: цілий чистий внесок - 0,8333 %, щомісячний внесок в оплату послуг - 0,5 % + ПДВ, плату за послуги, пов`язані з видачою - 3 % + ПДВ, щомісячний внесок в оплату страхового платежу 0,065 %.

Додатком № 2 до угоди від 16 березня 2012 року сторони погодили умови договору, а саме: щодо розрахунку та сплати повних внесків, цілих чистих або половинних чистих внесків, призначення внесків; щодо права вибору моделі автомобіля; щодо заміни, припинення випуску або припинення продажу марки та/або моделі автомобіля, зазначених в угоді, та інші умови.

Також відповідно до пункту 1 додатку № 3 до угоди від 29 травня 2012 року загальна сума зобов`язань за угодою від 16 березня 2012 року становить 135 066,14 грн. На день підписання додатку № 3 позивач сплатив

44 920,70 грн, а сума заборгованості склала 90 145,44 грн, яку він повністю сплатив у 2019 році та отримав автомобіль марки Chery Amulet.

Також ОСОБА_1 вказував, що з 2019 року відповідач надсилає йому вимоги сплатити кошти, які не передбачені вказаною угодою.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 просив суд розірвати угоду

від 16 березня 2012 року, укладену між ним та ТОВ «Авто Просто».

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області

від 31 травня 2021 року (у складі судді Третяка О. Г.) у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Луганського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року

(у складі колегії суддів: Коновалової В. А., Карташова О. Ю.,

Кострицького В. В.) рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 31 травня 2021 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що сторони у справі під час укладення договору погодили всі істотні його умови, у тому числі щодо порядку, строків та визначення розмірів платежів, процедури отримання автомобіля учасником, такі умови викладені чітко і ясно, тоді як позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що під час укладення договору товариство ввело його в оману, не надавши інформації про умови договору у повному обсязі. Тому підстави для задоволення позову відсутні.

20 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на постанову Луганського апеляційного суду

від 16 вересня 2021 року, в якій заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року

у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала,

що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду

на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 2, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, відповідно до Додатку № 1 ОСОБА_1 повинен сплатити:

- плату за послуги, пов`язані зі вступом до системи при укладені угоди

від 16 березня 2012 року, що становить 3 % від поточної ціни автомобіля,

а саме 2 704,32 грн;

- плату за послуги, пов`язані з видачею автомобіля за системою «АвтоТак», що становить 3 % від поточної ціни автомобіля, а саме 2 704,32 грн;

- щомісячно сплачувати повні внески, а саме: чистий внесок - 0,8333%

від поточної ціни автомобіля, щомісячний внесок в оплату послуг - 0,5 % від поточної ціни автомобіля;

- щомісячний внесок в оплату страхового платежу - 0,065 % від поточної ціни автомобіля.

Отже, повний щомісячний внесок (чистий внесок + внесок на оплату

послуг + страховий платіж) становить 1,3983 %, що становить 1 050,41 грн. Кількість внесків складає 120.

Отже, загальний розмір зобов`язань, з урахуванням послуг, пов`язаних зі вступом в систему «АвтоТак», за договором від 16 березня 2012 року, який ОСОБА_1 просить розірвати, становить 131 457,84 грн.

Предметом позову у цій справі є вимоги немайнового характеру (розірвання договору), заявлені з підстав порушення відповідачем положень Закону України «Про захист прав споживачів». Справа не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики.

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до пунктів 2, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду

від 16 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживачів та розірвання договору, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук