Ухвала

16 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 200/6870/19

провадження № 61-8149св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, що завдана незаконними діями органів дізнання та досудового слідства, за касаційними скаргами ОСОБА_1 на постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Деркач Н. М., Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, що завдана незаконними діями органів дізнання та досудового слідства.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , зобов`язано Державну казначейську службу України списати у безспірному порядку з відповідного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 700 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої їй незаконними діями органів дізнання та досудового слідства, у задоволенні позовних вимог у іншій частині позову відмовлено, стягнуто із Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 10 500,00 грн, повернуто ОСОБА_1 судовий збір у сумі 9 605,00 грн, що сплачений нею 28 травня 2019 року.

13 липня 2020 року від Державної казначейської служби України та 22 липня 2020 року від члена Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області Чорної Ю. В. до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли апеляційні скарги на вказане заочне рішення суду, в зв`язку з чим цивільна справа була направлена до Дніпровського апеляційного суду для її розгляду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року апеляційні скарги Державної казначейської служби України, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року були повернуті заявникам, як подані передчасно з посиланням на положення статі 284, частини четвертої статті 287 ЦПК України.

08 жовтня 2020 року від представника Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та 22 жовтня 2020 року від Державної казначейської служби України до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли заяви про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року. При цьому заявники просили суд про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2020 року відмовлено члену Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області Чорній Ю. В. у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року, заяву члена Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області Чорної Ю. В. про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року залишено без розгляду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2020 року відмовлено Державній казначейській службі України у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року, заяву Державної казначейської служби України про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року залишено без розгляду.

Не погодившись з такими ухвалами суду, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Державна казначейська служба України, звернулись до суду з апеляційними скаргами.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області - задоволено.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2020 року - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України - задоволено.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2020 року - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

14 травня 2021 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційні скарги на постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року.

В касаційних скаргах заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі судові рішення суду першої інстанції від 26 жовтня 2020 року та від 17 грудня 2020 року.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалами Верховного Суду від 25 червня 2021 року відкрито касаційне провадження за поданими касаційними скаргами та витребувано матеріали цивільної справи.

09 серпня 2021 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, що завдана незаконними діями органів дізнання та досудового слідства, за касаційними скаргами ОСОБА_1 на постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов