Справа № 635/2105/16-ц
Провадження № 6/635/208/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Березовської І.В.

секретар судових засідань Кондратенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягувач Акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду із заявою, якою просить замінити стягувача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» щодо виконання рішення у справі №635/2105/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №490919535.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 22 березня 2016 року Харківським районним судом Харківської області ухвалено рішення у справі №635/2105/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №490919535. 21 червня 2016 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право грошової вимоги за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №490919535. 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено Договір факторингу №2019-1КІ/Веста, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста», а ТОВ «Фінансова компанія «Веста» набуло право грошової вимоги за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №490919535. 16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №490919535.

Представник заявника ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Представник стягувача АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи №635/2105/16-ц вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №490919535 від 02 липня 2014 року у розмірі 31362,65 грн. та судові витрати у розмірі 1378 грн., а всього 32740, 65 грн.

Рішення набрало законної сили 30 квітня 2016 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, згідно п.1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору, зокрема, за договором №490919535 від 02 липня 2014 року.

Згідно п.1.3 Договору, права грошової вимоги вважаються відступленими фактору в день підписання цього договору після отримання грошових коштів від фактору. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги не вимагається. Після переходу прав вимоги до фактора останній стає кредитором по відношенню до боржника та набуває відповідні права вимоги. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку фактора або клієнта або підписання будь-яких документів.

Договір факторингу №1 від 21 червня 2016 року підписаний сторонами і скріплений печатками. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо розірвання або визнання його недійсним.

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено Договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, згідно п.2.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до Договору, що додається до даного договору на паперовому носії. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів.

Відповідно до п.2.3 Договору факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, право вимоги вважається відступленим фактору з дати повної (остаточної) оплати фактором ціни прав вимоги, відповідно до п.4.2 цього договору (фактор зобов`язаний передати в розпорядження клієнту грошові кошти і сплатити клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 13365000,00 гривень).

Договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року підписаний сторонами і скріплений печатками. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо розірвання або визнання його недійсним.

Факт оплати переданих за договором прав вимог підтверджується платіжним дорученням №88 від 27 грудня 2018 року.

16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1, згідно п.2.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до Договору, що додається до даного договору на паперовому носії. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів.

Згідно п.п. 4.1, 4.2 Договору від 16 січня 2019 року, права вимоги за цим договором сторони оцінюють у 13223000,00 гривень. Новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредитору грошові кошти, що складають ціну прав вимоги в розмірі 13223000,00 гривень шляхом перерахування в день підписання договору на рахунок первісного кредитора.

Відповідно до п.9.1 Договору, цей договір вважається укладеним з моменту і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, якщо інше не передбачено умовами договору.

Договір про відступлення прав вимоги №16-01/19/1 від 16 січня 2019 року підписаний сторонами і скріплений печатками. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо розірвання або визнання його недійсним.

Факт оплати переданих за договором прав вимог підтверджується платіжним дорученням №10 від 22 січня 2021 року на суму 13223000,00 гривень (призначення платежу оплата згідно договору відступлення прав вимоги №16-01/19/1 від 16.01.2019 без ПДВ).

Заявником долучений до заяви про заміну сторони виконавчого витяг з Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги на боржника ОСОБА_1 .

Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а останнє набуло право вимоги в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №490919535 від 02 липня 2014 року.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18) та в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 (провадження №61-45900св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача в даному випадку відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такий висновок суду повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 (провадження №61-45900св18).

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам ст. ст.512,514 ЦК України.

На підставі викладено, керуючись ст. 442 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягувач Акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2016 року по цивільній справі №635/2105/16-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №490919535 від 02 липня 2014 року у розмірі 31362 (тридцять одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 65 коп. та судові витрати у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн., а всього 32740 (тридцять дві тисячі сімсот сорок) грн. 65 коп.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Заявник (правонаступник стягувача) Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал, місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, код ЄДРПОУ 04053.

Стягувач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Боржник ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Березовська