ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/112/21 Справа № 209/4250/18 Суддя у 1-й інстанції - Тюлюнова В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на заочне рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року

по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2019 року до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця.

Заочним рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця -задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_1 , яка зареєстрована у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН - НОМЕР_2 , який зареєстрований у АДРЕСА_2 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором спадкодавця без номера від 02.02.2011 року у розмірі 9987 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 84 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 950 грн. 64 коп., за відсотками за користування кредитом - 9037 грн. 20 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

15 січня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із заявою про перегляд заочного рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року.

16 січня 2020 року ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області призначено до розгляду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року.

20 січня 2020 року ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у задоволенні заяви відповідач ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення Баглійського районного суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.12.2019 року по цивільній справі № 209/4250/18 (2/207/1170/19) за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 9987,84 грн. та судових витрат у розмірі 1762,00 грн. - скасувати; ухвалити нове рішення по справі №209/4250/18 (2/207/1170/19) за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 9987,84 грн. та судових витрат у розмірі 1762,00 грн. - яким в задоволенні позовних вимог Позивача відмовити у повному обсязі; стягннути з АТ Кб "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 3063,40 грн.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції дійшов до висновку, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину, а в свою чергу і кредитора вимагати виконання невиконаних зобов`язань за кредитним договором й спадкоємці відмовляється виконувати вимоги кредитора, тому суд першої інстанції вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором у розмірі 9987,84 грн.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2011 року між ОСОБА_3 та АТ КБ "ПриватБанк" укладено кредитний договір № б/н, за умова якого отримав кредит у розмірі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що також підтверджується ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 02.02.2011 року становить - 9987,84 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 950,64 грн.; відсотками за користування кредитом - 9037,20 грн.

23 жовтня 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , як до спадкоємців, з листом-претензією щодо сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_3 (а.с.43,44).

29 жовтня 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Другої Кам`янської ДНК з претензією кредитора, на підставі якої була відкрита спадкова справа № 713/2017 (а.с.41).

15 грудня 2017 року надійшла відповідь Другої Кам`янської ДНК, в якій зазначалося, що довести вимоги кредиторів до відома спадкоємців ОСОБА_3 нотаріальна контора не має можливості, в зв`язку з тим, що ніхто із спадкоємців для оформлення спадщини не звертався, та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.42).

Строк пред`явлення вимог кредитором регулюється ст. 1281 ЦК України, за змістом якої кредиторові спадкодавця належить протягом 6 місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від строку настання вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Про смерть позичальника ОСОБА_3 , ПАТ КБ "ПриватБанку" стало відомо з ухвали Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року по справі №209/825/16-ц, яку Банком отримано 25.11.2016 року. Таким чином, відповідно до ст. 1281 ЦК України, строк у шість місяців для пред`явлення вимоги Банком почав відраховуватися з 26.11.2016 року.

Оскільки вимога до спадкоємців була направлена майже через рік після того, як Банк дізнався про смерть спадкодавця, то цей факт вказує на те, що строки вимоги ст. 1281 ЦК України були Банком порушені.

Верховний Суд в своїй постанові від 11.07.2018 року по справі № 495/1933/15-ц (провадження № 61-14038св18) дійшов того ж висновку, що настання строку пред`явлення вимоги до спадкоємця починається від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, а не з часу його обізнаності щодо наявності спадкоємців, які прийняли спадщину.

Всупереч вказаним вимогам, суд першої інстанції, помилкового дійшов до висновку, про задоволення позовних вимог, оскільки ПАТ КБ "ПриватБанк" дізнався про смерть боржника 25.11.2016 року, що свідчить про пропущений строк звернення з вимогою до спадкоємців.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач зазначає, що спадкоємцем ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі. В підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації місця проживання зазначена одна й та ж адреса: АДРЕСА_3 .

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, помилково дійшов до висновку, що проживання відповідачів разом з позичальником на момент його смерті є доказом прийняття ними спадщини в повному обсязі та наявності підстав для покладення на них зобов`язань за кредитним договором.

Згідно зі ст.607 ЦК України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Як було встановлено, що після померлого ОСОБА_3 була відкрита спадкова справа №713/2017 лише на підставі претензії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» від 29.10.2017 року, інші спадкоємці спадщину не приймали.

Отже, у встановлений законодавством термін до нотаріальної контори ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини та відповідно свідоцтво про прийняття спадщини жодному зі спадкоємців не видавалося.

Окрім того, в матеріалах спадкової справи відсутня інформація щодо наявності будь-якого майна, яке б могло бути успадковане після смерті ОСОБА_3 .

Також у зв`язку з відсутністю майна, яке б можливо було прийняти в якості спадщини, відповідачі не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, тобто позичальник не набув статусу спадкодавця, а відповідачі відповідно не набули статусу спадкоємців, а тому у даному випадку відсутня спадщина та спадкодавець й відсутні самі спадкоємці.

Таким чином, суд першої інстанції на вищенаведені обставини не звернув уваги, не перевірив належним чином доводи сторін і не дав належної правової оцінки наявним у справі доказам, оскільки згідно ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо кола спадкоємців померлого боржника, визначення відповідних часток та вартості спадкового майна, одержаного у спадщину саме відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а заочне рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року скасуванню.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" судові витрати у розмірі 3063,40 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3063,40 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова