УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Колесник С.А..,

за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,

представника позивача - адвоката Таш`ян Р.І.,

представника відповідача - адвоката Боднарчука С.Я,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву представника відповідача адвоката Боднарчука Станіслава Ярославовича про призначення розгляду цивільної справи №953/10208/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики за правилами загального позовного провадження, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка підписана його представником адвокатом Таш`ян Р.І., до ОСОБА_2 , відповідно до якої позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 6000 доларів США; 3% річних за прострочення за договором позики у розмірі 295,39 доларів США та судові витрати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Ухвалою суду від 30.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В ході судового розгляду, 18.12.2020, представником відповідача подано до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до якої представник просить розгляд справи призначити за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

У судовому засіданні представник відповідача заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача у судовому засідання проти задоволення заяви заперечував з тих підстав, що представником не обґрунтовано необхідності переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та пропущено строк для подачі відповідної заяви.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

За умов ч.6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Оскільки, заявлений позивачем спір відноситься до категорії малозначні справи, тому судом і було призначено такий до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 4 статті 277 ЦПК України передбачено, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення чи про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Однак, частини друга - шоста статті 277 ЦПК України не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Крім того, суд вважає, що представником відповідача пропущено строк для подачі відповідної заяви.

Так, провадження по даній справі відкрито ще 30.06.2020.

Представник відповідача адвокат Боднарчук С.Я. отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з додатками та ознайомився з матеріалами справи 03.11.2020.

18.11.2020 адвокатом направлено до суду відзив на позовну заяву, тобто представник вже був обізнаний щодо суті позову та мав право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження одночасно із поданням відзиву на позовну заяву.

Однак вказану заяву було подано лише 18.12.2020, у якій не зазначено обгрунтованого заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що предмет позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Крім того, заявлені позивачем вимоги не входять до переліку вимог визначених у ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, з урахуванням суті заявлених позовних вимог, малозначності справи, надання необґрунтованих заперечень відповідачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволенні заяви відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 260, 261, 274, 277, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Боднарчука Станіслава Ярославовича про призначення розгляду цивільної справи №953/10208/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики за правилами загального позовного провадження залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.01.2021.

Суддя С.А. Колесник