Справа №489/2854/21
Провадження №2/489/1758/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого - судді Румянцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент Банк» про захист прав споживачів

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила: стягнути з Акціонерного товариства «Акцент Банк» на її користь безпідставно списані кошти з карткового рахунку у розмірі 41 569,21 грн.; зобов`язати Акціонерне товариство «Акцент банк» зупинити нарахування відсотків за користування кредитом з ОСОБА_1 № 2306913 від 27 серпня 2020 року та скасувати нараховані відсотки за даними кредитними зобов`язаннями за період, що передував зверненню до суду. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з травня 2017 року є клієнтом АТ «Акцент банк». Між нею та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг, а саме відкрито картковий рахунок на його обслуговування з встановленим кредитним лімітом 10 000,00 грн. та видано універсальну платіжну картку. Станом на 26.08.2020, заборгованість по картці складала 7 735,64 грн. У той же день, відповідачем було підвищено кредитний ліміт по картці до 50 000,00 грн. 27 серпня 2020 року на сайті «ОLX.ua» нею було розміщено оголошення про продаж дитячого рюкзака. Того ж дня, їй зателефонувала жінка, представившись ОСОБА_2 , яка виявила намір придбати рюкзак. Вказаній жінці вона повідомила номер картки ПАТ «Приватбанк», проте, покупець попросила надати реквізити іншого банку. Вона повідомила покупцю номер платіжної картки АТ «Акцент банк». Через дві години, їй зателефонувала жінка, яка представилася співробітником АТ «Акцент банк» та повідомила, що її картку заблоковано, оскільки на картку перераховані кошти від юридичної особи, яка підозрюється в шахрайстві. Пізніше, їй знову зателефонував співробітник АТ «Акцент банк» та запропонував застрахувати кредитні кошти на вигідних умовах, для чого необхідно, після наступного дзвінка з банку, їй необхідно надати згоду на страхування кредитних коштів шляхом натискання на клавіатурі кнопку «1». На її номер телефону надійшло смс-повідомлення від відповідача, що дію картки обмежено після операції у торговій точці на суму 24245,00 грн. та для розблокування картки необхідно пройти актуалізацію на сайті А-Bank Docs bot. Нею було пройдено актуалізацію у зв`язку зі зміною прізвища. Після перевірки картковий рахунок, вона з`ясувала, що з її картки переведено грошові кошти невідомій особі в розмірі 41569,21 грн. Згідно виписки з рахунку від 27.08.2020 було неправомірно списано 25 214,80 грн., 15 761,20 грн., 537,83 грн., 55,38 грн., що разом складає 41 569,21 грн. Тобто, після підвищення кредитного ліміту по картці, пройшло ряд операцій через сервіси: « Рlaton » та перекази здійснено на картки Монобанк та Google. 28 серпня 2020 року вона звернулася до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській обл.. з заявою про вчинення шахрайських дій відносно неї. На підставі її заяви в ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в якому визнаної її потерпілою. Вважає, що банком не виконано своїх обов`язків щодо перешкоджання здійсненню списанню коштів та своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті коштів, також в результаті спланованих шахрайських дій третіх осіб, що призвело до порушення відповідачем прав споживача банківських послуг.

Від представника відповідача надійшли заперечення проти позову, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що при отриманні банківської карти, позивачка підписала Анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-банку. В даній анкеті позивака зазначила про свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг в А-банку. Факт звернення позивачки до правоохоронних органів, та, навіть порушення кримінальної справи, не підтверджує наявність факту шахрайства сторонніми особами до закінчення проведення досудового розслідування та постановлення відповідного судового рішення. Без відповідного рішення існує вірогідність вчинення шахрайських дій самою позивачкою за допомогою інших осіб. За результатами перевірки звернення позивачки до банку щодо шахрайських дій відносно неї було встановлено, що позивачка підтверджувала вхід до додатку А-24 своїм паролем, здійснення всіх операцій підтверджувала одноразовими ідентифікаторами, які надходили на її номер телефону. Самостійно провила запит на підняття кредитного ліміту картки зі свого мобільного телефону, а при відмові банку, самостійно надала до банку актуальну фотокопію свого паспорта. На підставі зазначеного зроблено висновок, що, або всі зазначені операції вчиняла особисто позивачка, або вона здійснювала їх самостійно за вказівками шахраїв в телефонному режимі. Банком, при проведенні зазначених операцій, дотримано всі заходи безпеки, підтвердження всіх операцій проводилось лише позивачкою, що фактично підтверджує і позивачка в своєму позові. Так, позивачка вказує, що всі операції в А-24 здійснювала особисто вона, копію паспорта, для актуалізації даних, також надавала особисто вона. Той факт, що вона повірила незнайомій особі, яка зателефонувала їй з незнайомого номеру телефону і представилась співробітником банку, говорить лише про безпечність і неуважність самої позивачки. Позивачка самостійно підняла ліміт за картою та перерахувала кошти на сторонню картку іншого банку.

Ухвалою суду від 19.05.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та витребувано докази.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Позивачка зазначає, що з травня 2017 року вона є клієнткою Акціонерного товариства «Акцент Банк», шляхом укладення Договору про надання банківських послуг.

На імя ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок, встановлено ліміт у розмірі 10 000,00 грн. та платіжну картку «Універсальна».

Позивачка вказує, що 26 серпня 2020 року АТ «Акцент банк» було підвищено кредитний ліміт по картці до 50 000,00 грн.

27 серпня 2020 року ОСОБА_1 розмістила на сайті «ОLX.ua» оголошення про продаж дитячого рюкзака.

ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що того ж дня, їй зателефонувала жінка, представившись ОСОБА_2 , яка виявила намір придбати рюкзак. Вказаній жінці вона повідомила номер картки ПАТ «Приватбанк», проте, покупець попросила надати реквізити іншого банку. Вона повідомила покупцю номер платіжної картки АТ «Акцент банк». Через дві години, їй зателефонувала жінка, яка представилася співробітником АТ «Акцент банк» та повідомила, що її картку заблоковано, оскільки на картку перераховані кошти від юридичної особи, яка підозрюється в шахрайстві. Пізніше, їй знову зателефонував співробітник АТ «Акцент банк» та запропонував застрахувати кредитні кошти на вигідних умовах. На її номер телефону надійшло смс-повідомлення від відповідача, що дію картки обмежено після операції у торговій точці на суму 24245,00 грн. та для розблокування картки необхідно пройти актуалізацію на сайті А-Bank Docs bot. Нею було пройдено актуалізацію у зв`язку зі зміною прізвища.

На підтвердження зазначеного суду надано скриншоти з додатку Telegtambot з повідомленнями від А-Bank Docs щодо актуалізації персональних даних (а.с 7-10).

Позивачка вказує, що після перевірки картковий рахунок, вона з`ясувала, що з її картки переведено грошові кошти невідомій особі в розмірі 41569,21 грн.

З виписки по картці, наданої позивачкою, вбачається, що було здійснено списання з картки на суми 25 214,80 грн., 15 761,20 грн., 537,83 грн., 55,38 грн., що разом складає 41 569,21 грн.

З повідомлення Рlaton вбачається, що на сайті Райффайзен банк Аваль через сервіс Рlaton «Переказ коштів з картки на картку» було проведено транзакцію 27 серпня 2020 року о 16:15:01 з картки НОМЕР_1 на картку НОМЕР_2 , на загальну суму 24245,00 грн.

28 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначила, що 27.08.2020, невстановлена особа, представившись працівником банку, шляхом обману, під приводом надання консультації, здійснила зняття грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 , чим спричинила останній матеріальну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Відомості про вчинення вказаного правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190 КК України, внесені до ЄРДР за № 0000437 (а.с 13).

На даний час проводиться досудове розслідування, що підтверджується матеріалами кримінального провадження за № 0000437.

11 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Голови правління АТ «Акцент банк» з заявою, якою повідомила про вчинення несанкціонованих дій сторонньою особою щодо переказу з її карткового рахунку грошових коштів на загальну суму 41569,21 грн. та просила, зокрема, призупинити нарахування відсотків та штрафів та зобов`язати службу безпеки АТ «Акцент банк» провести ретельну перевірку з приводу транзакцій, які були неправомірно вчинені 27.08.2021.

З листа АТ «Акцент банк» від 24.03.2021 за вих. № 20.1.0.0.0/7-20210324/536, вбачається, що працівниками банку було проведено перевірку та встановлено порушення ОСОБА_1 . Умов і правил надання банківських послуг, а саме було передано пароль входу в А24 третім особам. По картці надані кредитні канікули, обов`язків платіж за вересень - листопад перенесено.

ОСОБА_1 звернулася до Національного банку України з заявою щодо взаємовідносин з АТ «Акцент банк».

08 квітня 2021 року за вих. № 14-0004/30455 Національним банком України, направлено на адресу ОСОБА_1 листа, відповідно до якого, зазначає, що Національним банком було надіслано запит до АТ «Акцент банк» щодо пояснень з порушених у зверненні питання. На вказаний запит було надано відповідь, з якої зокрема, вбачається, що ОСОБА_1 були порушені Умови та правила надання банківських послуг. Банк не може нести відповідальність за операції по картці проведені третіми особами, та збиток, заподіяний внаслідок їхніх дій.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Статтею 1067 ЦК України визначено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.

За положенням статті 1068 ЦК України, Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

За правилами статті 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що значаться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Згідно статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила віх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно із статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог п. 3. ст. 1092 ЦК України, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

У пунктах 32.1, 32.7 статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. Банк платника не має права на списання з рахунка платника коштів за розрахунковим документом після отримання документа на його відкликання.

Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Пунктами 1.15, 1.23, 1.24, 1.32 статті 1 Закону визначені умови, за яких рух коштів вважається неналежним (неправомірним) переказом, а саме: ініціатором такого переказу має бути особа, яка не є платником, тобто якій не належить рахунок, з якого ініціюється платіж (неналежний платник), а кошти мають бути списані з рахунку неналежного платника помилково або неправомірно та зараховані на рахунок неналежного отримувача, тобто особи, яка не має законних підстав на одержання переказу.

Ініціювання переказу коштів може здійснюватися шляхом використання держателем електронного платіжного засобу, тобто платіжної картки (стаття 21 Закону).

Згідно з пунктом 14.16 статті 14 цього Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Відповідно до пункту 14.14 статті 14 цього Закону під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення.

Загальні вимоги Національного банку до емісії банками-резидентами, філіями іноземних банків (далі - банки) електронних платіжних засобів, а також порядок здійснення операцій з їх використанням передбачений положенням «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» (надалі - Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів".

Вимоги цього Положення поширюються на платіжні організації, учасників платіжних систем, які є суб`єктами відносин, що виникають під час здійснення операцій, ініційованих із використанням електронних платіжних засобів цих платіжних систем та користувачів електронних платіжних засобів (далі - користувач).

Так, згідно п.п.5-9 Положення користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Пунктом 9 розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, встановлено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71 цс 15.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, саме позивач повинен нести відповідальність за здійснення платіжних операцій.

Згідно з п.14.3. ст. 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" порядок проведення емісії електронних платіжних засобів та здійснення операцій із їх використанням, у тому числі обмеження щодо порядку емісії та здійснення операцій із їх використанням, визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Загальні вимоги Національного банку до емісії банками-резидентами, філіями іноземних банків електронних платіжних засобів і порядок здійснення операцій з їх використанням визначені Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705.

Згідно з пунктом 14.12. статті 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та пунктом 1 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особам, які не мають на це права або повноважень.

Пунктами 2, 5 розділу VI Положення № 705 встановлено, що користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Відповідно до п.7 розділу X Положення № 705 контроль за рухом і цільовим використанням коштів за рахунками користувачів з використанням електронних платіжних засобів здійснюється власниками цих рахунків.

3a змістом п. 6 розділу VI Положення № 705 та п. 14.6. ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Судом встановлено, що 27 серпня 2020 року були проведені операції з карткового рахунку, який належить позивачці, через сторонній сервіс: «Рlaton» та перекази здійснено на картки Монобанк та Google на загальну суму 41 569,21 грн.

При проведенні перевірки АТ «Акцент банк» встановлено, що ОСОБА_1 було передано стороннім особам пароль для входу у додаток АБанк24 та 3DS-код підтвердження операцій, а також проведено актуалізацію документів через віддалений канал - Telegtambot.

Відповідно до п. 2.1.3.2.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг, які містяться на сайті банка, клієнт зобов`язаний: не передавати Платіжну картку та / або номер мобільного телефону та / або мобільний телефон, що використовується для Мобільного додатку у користування третім особам, а також: не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію; не передавати Картку (її реквізити) для здійснення операцій іншими особами, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання Картки; нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів; операціями по зміні ПІНу; нести відповідальність за розголошення та розповсюдження будь-яких персональних та інших даних, які містять банківську таємницю та впливають на безпеку користування продуктами банку для клієнта; не здійснювати операції з використанням реквізитів Картки після її здачі до Банку або після закінчення терміну її дії, а також Картки, заявленої як втрачена.

Позивачка підтверджує, що нею було здійснено актуалізацію документів через віддалений канал - Telegtambot.

Згідно п. 2.1.3.2.2.8, клієнт зобов`язаний, зокрема, зберігати ПІН-код, Коди доступу, Аутентифікаційні дані в таємниці і ні за яких обставин не повідомляти їх третім особам. У разі одержання Клієнтом інформації щодо несанкціонованих операцій з його карткою або при виникненні підозр щодо шахрайства, він повинен якнайшвидше звернутись до Центру клієнтської підтримки Банку за телефонами 7776 (безкоштовно з мобільних в межах України), НОМЕР_3 (для дзвінків з-за кордону).

Без розголошення з боку позивачки ПІН-коду своєї картки, номеру картки, інша особа навіть перевипустивши сім-картку або маючи фінансовий телефон клієнта не змогла б ні зайти до додатку АБанк24, ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти.

Відповідальність банку за зняття коштів з картки чи переказу грошових коштів настає після її блокування, а до того моменту банк, зважаючи на укладені умови договору та встановлені правила, не має права обмежувати дії позивача, контролювати процедуру зняття готівки з картки, збереження її у позивача. До моменту повідомлення позивача про викладення картки, у банка відсутні підстави для обмеження користувача послугами у знятті готівки чи здійсненні переказів.

Законом України «Про захист прав споживачів» внормований судовий захист прав споживачів, які передбачені законодавством (ст. 22 Закону), а до порушень прав споживачів в силу ст. 21 Закону, окрім інших, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, відносяться порушення принципу рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги недоведені, необґрунтовані та безпідставні, а, отже, задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно із ч. 7 ст.141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору у разі залишення позову без задоволення судовий збір компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 247, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент Банк» про захист прав споживачів- відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Акцент банк», юридична адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, 11, .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «12» листопада 2021 року.