Номер провадження: 22-ц/813/4307/21
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОБСОН ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2020 року у складі судді Огренич І.В.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про припинення трудових відносин між нею та ТОВ «ДОБСОН ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» з 30.09.2020 на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, умов трудового договору; зобов`язання відповідача видати належним чином оформлену трудову книжку у день винесення рішення; стягнення 88330,20 грн. в якості розрахунку при звільненні, з яких 63529,20 грн.-заробітна плата за фактично відпрацьований час, 10 632 грн. компенсація за невикористані дні щорічної відпустки, 14169 грн.- вихідна допомога.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що у березні 2016 року між сторонами був укладений трудовий договір про роботу на посаді менеджера. Протягом двох років умови укладеного між сторонами трудового договору дотримувалися, позивачем належно виконувалися її обов`язки та здійснювалися права, що складають зміст трудової функції менеджера, а відповідачем були забезпечені необхідні умови праці та своєчасна виплата заробітної плати ОСОБА_1 . З квітня 2019 року виплата заробітної плати припинилася. Директор ТОВ «ДОБСОН ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» - Сотніков О.В. вказану обставину пояснив тим, що підприємство «переїжджає» та буде провадити статутну діяльність за новою адресою, після чого виплати найманим працівникам будуть компенсовані, а робота всіх працівників, у тому числі й позивача, продовжиться у звичному режимі. Протягом часу «переїзду» ОСОБА_1 виконувала свої трудові обов`язки дистанційно - працюючи вдома. Припинення виплати заробітної плати відбулося у період вагітності ОСОБА_1 , про яку керівництву ТОВ «ДОБСОН ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» було відомо. В подальшому позивач періодично зв`язувалась з керівником підприємства для узгодження дати її повернення на роботу, а з кінця 2019 року керівник взагалі перестав відповідати на телефонні дзвінки. 04.08.2020 ОСОБА_1 на адресу відповідача відправила заяву про звільнення, однак заява не була отримана, так як за юридичною адресою особи офісу не має, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2020 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є повнолітньою особою, її робота на посаді менеджера виконувалась у нормальних умовах без підвищеного ризику для її здоров`я, без будь-яких особливостей географічних чи геологічних умов її здійснення, роботодавцем для позивача була юридична особа, в особі її керівника, а отже у неї не було жодних підстав для укладення у 2016 році трудового договору у письмовій формі. На письмовій формі трудового договору у 2016 році позивач також не наполягала, а отже у неї об`єктивно не може бути трудового договору як документу, який можна було б надати суду для безумовного підтвердження існування між ОСОБА_1 та відповідачем трудових відносин. З огляду на закріплення на законодавчому рівні можливості існування трудових відносин без укладення трудового договору у письмовій формі, зобов`язання судом позивача надати відповідний документ є встановленням для неї заздалегідь недосяжного стандарту доказування. При цьому судом не надана правова оцінка доданим до позовної заяви іншим доказам, зокрема: індивідуальним відомостям про застраховану особу - ОСОБА_1 , відповідно до яких страховиком останньої у період з березня 2016 року є ТОВ «Добсон Фліт Менеджмент Україна»; звіту-рахунку за період 2018-2020 р.р., у якому зафіксовані відомості про зарахування на картковий рахунок ОСОБА_1 заробітної плати, суми якої збігаються з сумами, вказаними у відомостях про застраховану особу; листку непрацездатності серії АДН № 122863 від 24.06.2019, у якому місцем роботи ОСОБА_1 вказано ТОВ «Добсон Фліт Менеджмент Україна», розташоване за адресою м. Одеса, вул. 25-Чапаївської дивізії, 6-В. Можливість повідомлення юридичної особи про судові засідання у справах, у яких вона приймає участь, за будь-якою іншою адресою, ніж та, що визначена у Реєстрі, у даній справі була відсутня. При цьому апелянт наголошує, що відсутність відповідача за визначеною у реєстрі адресою, що встановлена суб`єктом надання поштових послуг, жодним чином не свідчить про неможливість перебування позивача у трудових відносинах з ТОВ «Добсон Фліт Менеджмент Україна». Позивач посилається на те, що якби відповідач перебував за адресою: АДРЕСА_1 то ймовірно у позивача не було б потреби звертатися до суду з відповідною позовною заявою, оскільки спір міг би бути врегульованим у позасудовому порядку - ОСОБА_1 змогла б припинити трудові відносини, отримати розрахунок при звільненні та документи, що зберігаються у відповідача та які їй необхідні для здійснення інших соціально-економічних прав (на реєстрацію в якості безробітної, отримання відповідних соціальних послуг працевлаштування, отримання допомоги на дітей одиноким матерям тощо). Про це у позовній заяві також йшлося, проте суд не дав оцінки вищевказаним положенням відповідної заяви по суті справи. При надсиланні відповідачу у серпні 2020 року позивачем заяви про звільнення кур`єром, в якості контактного номеру телефону був вказаний засіб зв`язку з керівником Товариства - ОСОБА_2 . У свою чергу ОСОБА_2 , якому кур`єр повідомила про направлення ОСОБА_1 заяви про звільнення, відмовився від її отримання, про що була зроблена відмітка у поштовій накладній №604024.

Відповідач в судове засідання 19.10.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Поштові повідомлення про вручення повістки про виклик до суду, які направлялися на зареєстровану юридичну адресу ТОВ «Добсон Фліт Менеджмент Україна» (м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, буд. 6-В), повернулися до суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим повідомлення було направлено на електронну адресу відповідача, що свідчить про належне сповіщення відповідача про розгляд справи з огляду на правила ст.128 ЦПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та її представника, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Суд першої інстанції, відмовляючи повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 мотивував своє рішення тим, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження укладання трудового договору між сторонами, знаходження в трудових відносинах з ТОВ «Добсон Фліт Менеджмент Україна», довідки щодо розміру заборгованості заробітної плати.

Апеляційний суд не може повністю погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, та з матеріалів справи вбачається, що 19.05.2005 проведено державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ДОБСОН ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА», ідентифікаційний код юридичної особи 33507761, адреса реєстрації: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, буд. 6-В, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно виписок з довідок пенсійного фонду ОСОБА_1 з березня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по грудень 2017, з січня 2018 по листопад 2108 ТОВ «ДОБСОН ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» нараховувалась заробітна плата, з якої здійснювалися відрахування для пенсії.

Вказані обставини доводять факт трудових відносин у період з 2016 по 2018 роки між ОСОБА_1 та ТОВ «ДОБСОН ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА».

04.08.2020 позивачем направлена на адресу відповідача заява про звільнення кур`єрською доставкою з повідомленням: АДРЕСА_1 .

Відповідно до повідомлення кур`єрської доставки, офіс за вказаною адресою відсутній, в телефонному режимі опонент відмовився від отримання документів.

Отже, працівник позивач ОСОБА_1 повідомила роботодавця належним чином про своє бажання звільнитися, направивши таку заяву на адресу роботодавця поштою.

Волевиявлення працівника щодо звільнення з роботи є його безперечним правом, натомість роботодавець неправомірно не вчинив жодних дій щодо звільнення працівника, як того вимагають положення чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача про припинення трудових відносин з 30.09.2020 між нею та ТОВ «ДОБСОН ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12, частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

Згідно положень статей 115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не позбавляє позивача від обов`язку доведення наявності права на отримання певних сум.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини перша, третя статті 77, частина друга статті 78 ЦПК України).

Системний аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що позивачем було заявлено вимоги про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, вихідної допомоги, однак остання не надала до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що заробітна плата за цей період не виплачувалася, а також те, що позивач фактично виконувала свої трудові обов`язки саме в період, який є спірним між позивачем та відповідачем.

Розрахунок заборгованості в загальному розмірі 88 330,20 грн. здійснено позивачем самостійно без надання відповідних доказів про існування заборгованості.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про недоведеність0 позовних вимог в частині стягнення виплат.

Також позивач не довела факт передачі трудової книжки на зберігання до ТОВ «ДОБСОН ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА», що унеможливлює встановлення порушення права позивача в цій частині вимог.

З урахуванням вищевикладеного, доводи викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі є частково обґрунтованими, а тому скарга підлягає частковому задоволенню, рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2020 року скасуванню. Позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково та припинити трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОБСОН ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» з 30.09.2020 на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Припинити трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОБСОН ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» з 30.09.2020 на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБСОН ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 12.11.2021.

Головуючий:

Судді: