Провадження № 2/554/1017/2021
УХВАЛА

іменем України

про передачу справи на розгляд іншому суду

06 січня 2021 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Андрієнко Г.В., перевіривши матеріали позовної заяви адвоката Гирі Анни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальність «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом (поштове відправлення від 22 грудня 2020 року), у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за №34866 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» () заборгованості за договором №009-16530-280512 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 28 травня 2012 року в розмірі 19552,96 гривень; стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь позивача понесені судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, суддя вважає, що дана заява не підсудна Октябрському районному суду м.Полтави з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом, визначеним ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Так, спірні правовідносини між сторонами у справі виникли з приводу вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. виконавчого напису №34866 від 08 вересня 2020 року щодо стягнення заборгованості з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд».

До вказаних правовідносин застосовуються положення територіальної підсудності (ч.2 ст.27 ЦПК України).

Крім того, цивільним процесуальним законодавством для зазначеної категорії справ встановлено альтернативну підсудність, відповідно до якої позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч.12 ст.28 ЦПК України).

Відповідно до ч.16 ст.28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Як вбачається із позовної заяви та даних, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Саксаганського, 14, офіс 301, тобто у Печерському районі м.Києва.

Також вбачається, що виконавчий напис винесений приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. за адресою: АДРЕСА_1 , що у Дніпровському районі м.Києва.

Разом із тим, позивач, обираючи підсудність відповідно положень ч.12 ст.28 ЦПК України, звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави як за місцем виконання виконавчого напису, оскільки винесена приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. постанова від 30 листопада 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 була направлена для виконання на адресу юридичної особи - приватного підприємства «Ветерина» (), вул.Автобазівська, буд.4-Б, м.Полтава, де він на даний час працює.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з частиною першою наведеної норми, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч.2 ст.24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За вимогами ч.3 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Із наданих позивачем до позовної заяви копій постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №63656007 від 18 листопада 2020 року та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30 листопада 2020 року, вбачається, що у них зазначено адресу проживання позивача: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Шевченківського району м.Києва, але переконливих даних щодо дійсного місця проживання боржника за цією адресою матеріали поданої позовної заяви не містять.

При цьому посилання позивача на норму ч.12 ст.28 ЦПК України в контексті звернення за адресою реєстрації приватного підприємства «Ветерина» (місцем роботи) є безпідставними з огляду на таке.

Так, у позові зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що також підтверджується відміткою у паспорті позивача про його реєстрацію. Тобто позивач вказав своє зареєстроване місце проживання на території Лохвицького району Полтавської області, що у розумінні змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем виконання рішення відносно нього. Натомість, належні та допустимі докази, які б давали достатні підстави стверджувати про інше місце виконання виконавчого напису відсутні.

Закон України «Про виконавче провадження» не містить винятків у частині визначення місця виконання виконавчого напису нотаріуса.

Разом із тим, варто зазначити, що місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Відтак, із урахуванням положень частини 12 статті 28 ЦПК України, позивач має право звернутися до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за своїм вибором, як за місцем знаходження відповідача, стягувача, так і за місцем виконання напису нотаріуса, яке згідно частин 1, 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» є, зокрема, місцем проживання, яке позивач вказав у Лохвицькому районі Полтавської області та надав відповідні докази.

При цьому матеріали справи не містять даних, які б спростовували зазначене в позовній заяві зареєстроване місце проживання позивача.

У свою чергу, до матеріалів справи не додано переконливих доказів того, що виконавчі дії в межах виконавчого провадження №63656007 з примусового виконання виконавчого напису №34866, виданого 08 вересня 2020 року проводяться на території Шевченківського району м.Полтави.

Тоді як долучені представником позивача копії довідки з місця роботи позивача №147 та повідомлення №146 від 18 грудня 2020 року про прийняття до виконання постанови приватного виконавця не є безумовними доказами на підтвердження місця проведення виконавчих дій за оспорюваним виконавчим написом.

Аналіз норм діючого законодавства дає підстави для висновку, що право здійснювати виконання приватним виконавцем виконавчих документів на всій території України за приписами ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» не зумовлює можливість подання позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, до будь-якого суду з огляду на можливість приватного виконавця вчиняти виконавчі дії по території України, оскільки це у свою чергу буде суперечити встановленим процесуальним законом правилам підсудності.

Отже, позивачем не наведено достатніх правових підстав для розгляду його справи саме Октябрським районним судом м.Полтави.

Крім того, відповідно до вимог ст.378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

За таких умов та наявних у справі даних, є достатні підстави стверджувати, що дана справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Лохвицького районного суду Полтавської області, тобто за місцем реєстрації позивача.

Обставини, за яких приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л. прийнято до виконання виконавчий документ, місцем виконання якого є Лохвицький район Полтавської області (про що свідчить зазначена у виконавчому написі нотаріуса адреса реєстрації місця проживання боржника), тобто поза межами розташування його виконавчого округу, не впливають на висновки суду щодо підсудності справи Лохвицькому районному суду Полтавської області.

За правилами ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч.3 ст.31 ЦПК України, якщо суддя вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, передає справу на розгляд іншому суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, передача справи на розгляд іншому суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Таким чином, оскільки позивач зареєстрований у Лохвицькому районі Полтавської області, а даних про те, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є Шевченківський район в місті Полтаві матеріали позовної заяви не містять, а тому суддя дійшов висновку про передачу цивільної справи за підсудністю до Лохвицького районного суду Полтавської області за зареєстрованим місцем проживання позивача, що відповідає вимогам ч.12 ст.28 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст.4, 27, 29, 31, 32, 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом адвоката Гирі Анни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальність «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передати для розгляду за підсудністю до Лохвицького районного суду Полтавської області (місцезнаходження: вул.Перемоги, 8, м.Лохвиця, Полтавська область, 37200).

Передачу справи на розгляд до Лохвицького районного суду Полтавської області здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Г.В. Андрієнко