РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року

м. Рівне

Справа № 2-4135/11

Провадження № 22-ц/4815/2/21

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С. С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.

учасники справи:

Заявники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

Заінтересована особа - ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2019 року (постановлену у складі судді Смолій Л.Д.) у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про визнання виконавчих листів № 2-4135/11 від 18 березня 2013 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування заяви зазначають, що на виконання рішення суду від 18 березня 2013 року було видано виконавчі листи, відкрито виконавчі провадження. Оскільки їхній обов`язок за рішенням суду припинений, у зв`язку із погашенням заборгованості на користь стягувача - ОСОБА_3 , а виконавчі провадження № 2-4135/11 закінчені на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження", вважають, що виконавчі листи є такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню - відмовлено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконання рішення суду не є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначають, що обов`язок за виконавчими листами відсутній, оскільки відбулося фактичне виконання рішення суду поза межами виконавчого провадження. Тому переконані, що дана обставина є підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

З наведених міркувань просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити їхню заяву про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 04 березня 2020 року відкрито апеляційне провадження та ухвалою від 16 березня 2020 року справу призначено до розгляду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24 лютого 2020 року.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 15 червня 2020 року зупинено провадження у справі до закінчення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

26 липня 2021 року апеляційний суд звернувся із запитом до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Скоропад В.В. про надання інформаційної довідки із Спадкового реєстру.

02 серпня 2021 року до суду надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Скоропад В.В., з якої вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою 31 березня 2020 року було заведено спадкову справу за № 65725404 у Спадковому реєстрі та № 131/2020.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року витребувано у Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 131/2020, заведену після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У матеріалах витребуваної спадкової справи міститься заява ОСОБА_4 від 31 березня 2020 року про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 . Також наявна заява ОСОБА_2 від 28 липня 2020 року про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3 ..

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 є спадкоємцем та правонаступником ОСОБА_3 ..

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року відновлено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 11 листопада 2021 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 18 березня 2013 року у справі № 2-4135/11 ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість по кредитних договорах у розмірі 46 263 долари США 40 центів та 652762 гривні 57 копійок.

24 грудня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», відступило заборгованість за кредитним договором № МL- А00/1290АО/2006 від «02» серпня 2006 року та за кредитним договором № МL-А00/0380АО/2007 від «28» березня 2007 року на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна».

07 червня 2019 року майнові права за зазначеними Кредитними договорами за договором Факторингу були відступлені на користь ТзОВ "ФК Єврокредит".

07 червня 2019 року ТзОВ "ФК Єврокредит" на підставі договору про відступлення прав вимоги за договором кредиту відступив ОСОБА_3 права вимоги за кредитним договором № МL- А00/1290АО/2006 від «02» серпня 2006 року, та за кредитним договором № МL-А00/0380АО/2007 від «28» березня 2007 року до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Відповідно до розписки, що наявна у матеріалах справи ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 46 263 долари США 40 центів та 652762 гривні 57 копійок заборгованості за кредитним договором № МL-А00/1290АО/2006 та № МL-А00/0380АО/2007.

Постановою старшого державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Коженова С.С. від 30.10.2019 року, виконавче провадження ВП № 38095940 (стягувач ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_1 ) з примусового виконання виконавчого листа № 4135/11, що виданий 23.04.2013 року, закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Постановою старшого державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Коженова С.С. від 30.10.2019 року, виконавче провадження ВП № 28095738 (стягувач ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_2 ) з примусового виконання виконавчого листа № 4135/11, що виданий 23.04.2013 року, закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підставами для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є: якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Обґрунтовуючи наявність підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що обов`язок за виконавчими листами відсутній, оскільки відбулося фактичне виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем закінчено виконавчі провадження за спірними виконавчими листами у зв`язку з їх фактичним виконанням на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", про що останнім винесено відповідні постанови.

Однак, вказана обставина не може бути підставою для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, оскільки поняття "відсутність обов`язку боржника згідно виконавчого листа" та "фактичне виконання боржником обов`язку згідно виконавчого листа" в процесуальному розумінні не є тотожними.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, оскільки підстави визначені ст. 432 ЦПК України судом встановлені не були.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи, по своїй суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду та ґрунтуються на власному тлумаченні норм процесуального права.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 12 листопада 2021 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.