Справа № 136/2057/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2021 м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Липовецького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана позовна заява, яка 10.11.2021 відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана на розгляд судді Кривенку Д.Т.

11.11.2021 суддя Кривенко Д.Т. заявив самовідвід від участі у розгляді вищевказаної справи з тих підстав, що раніше, у цивільній справі 136/2482/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу, у підготовчому судовому засіданні суддею Кривенко Д.Т. було заявлено самовідвід від участі у розгляді даної справи, мотивований тим, що він пов`язаний висновками, які висловив у рішенні у іншій справі, при розгляді якої він давав оцінку обставинам членства ОСОБА_3 у ФГ «Атек Турбів», а обставини, які з`ясувались у ході підготовчого судового засідання у даній справі вказують на те, що кошти, які є предметом даного спору було придбано подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 майно для ФГ «Атек Турбів», - екскаватор LIEBHERR А-904 2003 року випуску, який може бути об`єктом спільної сумісної власності цього подружжя. Тому наведені обставини можуть викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду та вирішення вищевказаної справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали позовної заяви дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом.

Положеннями ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За практикою Європейського суду з прав людини, визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.1 1.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід, а право особи, яка бере участь у справі гарантоване їй правом на відвід такого судді.

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI (черговим) з`їздом суддів України 22.02.2013, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя повинен уникати взаємовідносин, які можуть вплинути на незалежність та неупередженість судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Пунктом 5 ч.1 ст.36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) зокрема якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Зважаючи на викладене, а також з метою виключення будь яких суб`єктивних та об`єктивних критеріїв безсторонності судді, які можуть вплинути на незалежність та неупередженість судді та забезпечення прав позивача на розгляд справи незалежним і безстороннім судом встановленим законом, який викликатиме його довіру, суд вважає, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.36, 37, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Кривенко Д.Т. про самовідвід від участі у розгляді цивільної справи №136/2057/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним - задовольнити.

Передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого судді, у порядку встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяД. Т. Кривенко