Справа № 697/1203/21
Провадження № 2/697/483/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю: секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

представника позивача адвоката Бовшика М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Каневі Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 , відповідач 1) та відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі також МТСБУ, відповідач 2) про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09.02.2021 о 06 годині 55 хвилин в м. Каневі по вул. Кошового, 3, водій автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила проїзду перехрестя, не надав перевагу автомобілю, що рухався по головній дорозі та зіткнувся з автомобілем Subaru Impreza, д.н.з. НОМЕР_2 . На місця скоєння ДТП прибули працівники поліції та склали відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП і направили матеріали справи до Канівського міськрайонного суду Черкаської області. Постановою суду від 03.03.2021 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Позивач як потерпіла, звернулась до відповідача 2 із заявою щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Однак, МТСБУ не в повному обсязі відшкодував завдану відповідачем 1 шкоду. Зазначила, що 20.04.2021 на рахунок ОСОБА_1 надійшли кошти в розмірі 38004,90 грн. як регламентна виплата. Проте, позивач не погоджується з такою виплатою, оскільки згідно висновку оцінювача, який замовляв сам відповідач 2, вартість відновлювальних робіт склала приблизно 43 000 грн., що майже на 5 000 грн. менше, а тому з відповідача 2 слід достягнути вказану суму, а також моральну шкоду, яка полягає у психоемоційних стражданнях, соціальному благополуччі, що виразилося в стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнала у зв`язку з пошкодженням автомобіля. Крім того, як вказано позивачем, ОСОБА_1 має право на відновлення товарного стану автомобіля, яку має відшкодувати відповідач 1. Позивач також зазначила, що після проведення робіт по відновленню пошкодженого автомобіля вартість склала 55 350 грн. Вказану суму слід розмежувати між відповідачами: 38 004,90 грн. відповідач 2 сплатив; 5 000 грн. невиплачена сума відповідачем 1, згідно пошкодженого майна, що підлягає стягненню з відповідача 1; 10 345,10 залишок вартості ремонтних робіт, що підлягає стягненню з відповідача 1; 2 000 грн. вартість пошкодженої шини, що підлягає стягненню з відповідача 1.

З огляду на вказані обставини, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 06.09.2021 (а.с.132), просить: - стягнути з МТСБУ моральну шкоду в розмірі 2 650 грн.; - стягнути з ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди в розмірі 12 345,10 грн. та 10 000 грн. моральну шкоду; - стягнути з відповідачів судові витрати та витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.07.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до розгляду на 06.09.2021, а також витребувано в МТСБУ належним чином завірені копії матеріалів у справі про страхове відшкодування № 74303 висновок оцінювача з додатками (а.с.85).

18.08.2021 та 25.08.2021 від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому просив у задоволенні позову в частині до МТСБУ відмовити повністю та здійснювати розгляд справи без участі представника МТСБУ (а.с.94-99, 101-129).

В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідачем 2 зазначено, що виходячи зі змісту позовної заяви та копій документів, що надані до неї, позовні вимоги полягають в тому, що позивач має на меті отримати відшкодування частини невідшкодованого завданого збитку за шкоду в результаті пошкодження майна в ДТП, яка мала місце 09.02.2021. Посилаючись на норми ст. 1188 Цивільного кодексу України, відповідачем 2 вказано, що в ДТП, яка мала місце 09.02.2021 має нести відповідальність саме винна особа в ДТП. Згідно тексту позову, позивач зазначає, що винною в цій ДТП особою є відповідач ОСОБА_2 , який керував автомобілем Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , а тому саме він має відповідати за завдану ДТП шкоду. МТСБУ може відповідати перед позивачем лише у випадку порушення своїх зобов`язань встановлених чинним законодавством. МТСБУ ніяких зобов`язань перед позивачем не порушувало, а навпаки, здійснило регламентну виплату на його користь, про що останній зазначає в позовній заяві і не оспорює. Така виплата була здійснена в розмірі 38 004,90 грн. Виплата на користь позивача є повною та такою, що здійснена у відповідності до чинного законодавства. В разі як що позивач вважає, що виплата МТСБУ є меншою за розмір збитків, то мав би вимагати відшкодування різниці саме з винуватця ДТП. Після звернення позивача до МТСБУ, останній вжив всіх заходів з метою визначення розміру збитку, завданого особі, яка звернулась до МТСБУ. Так, на замовлення відповідача 2 було підготовлено Звіт автотоварознавчого дослідження № А03-20, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Subaru, д.н.з. НОМЕР_2 з врахуванням фізичного зносу та в тому числі податок на додану вартість становить 43 228,88 грн. Звертає увагу на те, що МТСБУ повинне здійснити виплату саме з вирахуванням фізичного зносу та без податку на додану вартість. Так, МТСБУ здійснило виплату на користь позивача саме з врахуванням коефіцієнту зносу та за вирахуванням ПДВ, що становить 38 004,90 грн. Що стосується відшкодування з відповідача 2 моральної шкоди, зазначив, що моральна шкода може відшкодовуватись МТСБУ лише у випадках завдання шкоди здоров`ю потерпілого. В даному випадку шкода завдана майну потерпілого. МТСБУ не зобов`язане в цьому випадку виплачувати моральну шкоду і стягнення її з відповідача 2 буде грубим порушенням чинного законодавства.

06.09.2021 розгляд справи було відкладено до 29.09.2021, у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача 1, який належним чином був повідомленим про день, час та місце розгляду справи.

29.09.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 20.10.2021 у зв`язку з клопотанням представника позивача адвоката Бовшика М.Ю.

01.10.2021 до суду надійшло клопотання від відповідача 1 про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає в повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с.142).

20.10.2021 розгляд справи відкладено до 10.11.2021, у зв`язку з поданням представником позивача адвокатом Бовшиком М.Ю. клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що він не може з`явитися в судове засідання, оскільки братиме участь в іншому судовому засіданні, що відбудеться 20.10.2021 о 14:00 год. в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області (а.с.145).

10.11.2021 під час судового розгляду представник позивача адвокат Бовшик М.Ю. заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з огляду на обставини, зазначені в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про що матеріали справи містять відповідні рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень (а.с.150, 151). Як зазначалося вище, просили розгляд справи проводити у їх відсутності та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

09 лютого 2021 року о 06 годині 55 хвилин в м. Каневі по вул. О. Кошового, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Subaru Impreza, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Так, ОСОБА_2 09.02.2021 о 06 год. 55 хв. в м. Каневі по вул. О. Кошового, 2, керував транспортним засобом автомобілем Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 та під час виїзду на головну дорогу автомобіль понесло та здійснив зіткнення з транспортним засобом автомобілем Subaru Impreza, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2021 у справі № 697/276/21 визнано ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (а.с.40).

Так як у винуватця ДТП на момент вчинення ДТП був статус пільгової категорії громадян (інвалід війни 2 групи) (а.с.38), то МТСБУ за певних обставин повинне здійснити виплату на користь потерпілої особи.

10.02.2021 ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив про дорожньо-транспортну пригоду з вищевказаними обставинами (а.с.13-14).

15.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до МТСБУ із заявою, в якій, відповідно до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просила здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 09.02.2021 о 06 год. 55 хв. Належне відшкодування просила здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 (а.с.27).

Відповідно до Звіту № А03-20 від 19.03.2021 про оцінку автомобіля Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який виконано ФОП ОСОБА_4 на підставі договору з МТСБУ № 20/038 від 01.01.2020 по справі № 74303, ринкова вартість КТЗ Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 290 313,00 грн.

Вартість відновлювального ремонту КТЗ Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 63 178,57 грн. в т.ч. ПДВ 20% за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт.

Коефіцієнт фізичного зносу складників КТЗ Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 0,46.

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 43 228,88 грн. в т.ч. ПДВ 20% за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт. (Вартість ремонтно-відновлювальних робіт 11 885,00 грн. ПДВ не нараховується; вартість матеріалів та складників 31 343,88 грн. в т.ч. ПДВ 20%).

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 внаслідок ДТП на 19.03.2021 складає 43 228,88 грн. (а.с.107-114).

МТСБУ, розглянувши справу щодо відшкодування шкоди заподіяної ОСОБА_1 в результаті ДТП, яка мала місце 09.02.2021 о 06:55 за участю транспортного засобу Subaru з номерним знаком НОМЕР_2 повідомило позивача про прийняте рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 38 004,90 грн. (а.с.42).

Вказану суму було виплачено відповідачем 2 шляхом її перерахування на рахунок позивача (а.с.43), про що останнім не заперечується.

Однак, з огляду на те, що МТСБУ не в повному обсязі відшкодувало завдану відповідачем 1 шкоду заподіяну внаслідок ДТП, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд виходить з наступних мотивів.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічний висновок міститься постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № № 755/7666/19.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданим Баришівським УСЗН Київської області, ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с.38).

Статтею 41 Закону № 1961-IV передбачено також перелік випадків, в яких регламентні виплати здійснюються саме МТСБУ за рахунок коштів з централізованих страхових резервних фондів.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41 вказаного Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

Стаття 13 Закону № 1961-IV вказує на особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України, до яких відноситься і відповідач 1.

15.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до МТСБУ із заявою, в якій, відповідно до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та просила здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 09.02.2021 о 06 год. 55 хв. Належне відшкодування просила здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 (а.с.27).

МТСБУ, розглянувши справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_1 в результаті ДТП, яка мала місце 09.02.2021 о 06:55 за участю транспортного засобу Subaru з номерним знаком НОМЕР_2 повідомило позивача про прийняте рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 38 004,90 грн. (а.с.42).

ОСОБА_1 звернулася до Приватного акціонерного товариства «Канів-Лада» для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісного транспортного засобу автомобіля Subaru Impreza, 2016 р.в. білого кольору, хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та складено наряд замовлення від 17.05.2021 № 37 (а.с.48-52).

Як вбачається з вказаного наряду замовлення, ним передбачено два етапи внесення коштів замовником: 1. складові частини та матеріали 28 000 грн., дата оплати 17.05.2021; 2. трудозатрати 13 350 грн., складові частини та матеріали 12 000 грн., дата оплати 04.06.2021 (а.с.52).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 37 від 17.05.2021 по наряду-завдання № 37 від 17.05.2021, ПрАТ «Канів-Лада» прийнято від ОСОБА_1 суму 28 000 грн. (а.с.54).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 37 від 04.06.2021 по наряду-завдання № 37 від 17.05.2021, ПрАТ «Канів-Лада» прийнято від ОСОБА_1 суму 25 350 грн. (а.с.54).

Крім цього, як вбачається з наявної в матеріалах справи схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 09.02.2021 о 06 год. 55 хв. (зворотна сторона), серед переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, яка сталась внаслідок ДТП, зазначено серед іншого про деформацію задньої правої шини, вартість якої становить 2 000 грн., про що вказаного представником позивача в позовній заяві та підтверджено ним в судовому засіданні. Пошкодження задньої правої шини автомобіля Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 чітко також вбачається з наявних в матеріалах справи фотокарток (а.с.22, 123).

Таким чином, враховуючи, що вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача 1, перевищує виплачений МТСБУ позивачу розмір страхового відшкодування, то з ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17.

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача 1 на користь позивача, суд приймає за основу ремонтну калькуляцію № 20 від 19.03.2021, додану до звіту №А03-20 про оцінку автомобіля, яка відповідачами не оспорювалась.

Так, згідно з ремонтною калькуляцією № 20 від 19.03.2021, вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 63 178,57 грн.

Відповідно до Звіту № А03-20 від 19.03.2021 про оцінку автомобіля Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який виконано ФОП ОСОБА_4 на підставі договору з МТСБУ № 20/038 від 01.01.2020 по справі № 74303, ринкова вартість КТЗ Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 290 313,00 грн.

Вартість відновлювального ремонту КТЗ Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 63 178,57 грн. в т.ч. ПДВ 20% за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт.

Коефіцієнт фізичного зносу складників КТЗ Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 0,46.

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 43 228,88 грн. в т.ч. ПДВ 20% за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт. (Вартість ремонтно-відновлювальних робіт 11 885,00 грн. ПДВ не нараховується; вартість матеріалів та складників 31 343,88 грн. в т.ч. ПДВ 20%).

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Subaru Impreza, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 внаслідок ДТП на 19.03.2021 складає 43 228,88 грн. (а.с.107-114).

МТСБУ виплатило потерпілій ОСОБА_1 страхове відшкодування за ремонт автомобіля в сумі 38 004,90 грн. що позивачем не заперечується.

Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 12 345,10 грн. (10 345,10 грн. залишок вартості ремонтних робіт, що підлягає стягненню з відповідача 1; 2 000 грн. вартість пошкодженої шини, що підлягає стягненню з відповідача 1).

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду в загальному розмірі 12650 грн. (2 650 грн. з МТСБУ та 10 000 грн. з ОСОБА_2 ).

З приводу вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч. 2 ст. 23 ЦК України, обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, покладено на особу, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Відповідно до п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.3.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, членів його сім`ї чи близьких родичів або у зв`язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача.

Згідно з ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Стороною позивача не надано суду жодних доказів на підтвердження витрат на лікування, та не доведено якими саме діями відповідача 2 позивачу нанесена моральна шкода, а тому суд приходить до висновку про відмову у позовних вимогах позивача в частині стягнення моральної шкоди з МТСБУ.

Тим більше, що МТСБУ не порушувало вимог законодавства у відносинах з позивачем ні щодо строків здійснення виплати, ні щодо порядку визначення розміру відшкодування.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача ОСОБА_2 завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях з приводу пошкодження належного позивачу автомобіля, що об`єктивно потягнуло порушення нормальних життєвих зв`язків позивача внаслідок неможливості використовувати несправний автомобіль за призначенням для своїх потреб та вимагало додаткових зусиль для їх відновлення, в зв`язку з чим позивачу були спричинені негативні переживання.

При визначенні розміру моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , суд враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань позивача, яких він зазнав в результаті дорожньо-транспортної пригоди, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо пошкодженого майна.

Разом з тим, суд критично відноситься щодо доводів позивача в частині визначення суми моральної шкоди, вважає її завищеною та недоведеною.

Суд виходячи із засад розумності та справедливості, оцінюючи докази, надані позивачем в обґрунтування спричинення останньому моральних страждань, вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 частково в розмірі 2 000,00 грн.

Підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди у більшому розмірі про який вказано в позовній заяві, а саме 10 000,00 грн., суд не знаходить.

З огляду на викладене, позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткову доведеність позовних вимог в заявлених ним межах та про відсутність існування правових підстав для їх задоволення повністю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу та судового збору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України.

Згідно положень частин 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду надані письмові документи, а саме: Договір про надання правової допомоги № 23 від 10.02.2021 (а.с.68-75); акт прийому-передачі виконаних робіт до Договору № 23 від 10.02.2021 (а.с.76); детальний опис робіт виконаних адвокатом та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 07.06.2021 (а.с.77); квитанція до прибуткового касового ордера № 23 від 07.06.2021, з якої вбачається, що позивачем за надання послуг правничої допомоги адвокату Бовшику М.Ю. сплачено 10 000 грн. (а.с.81).

В прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати на професійну правничу допомогу на суму 5 000,00 грн., підтвердженні належними та достатніми доказами.

Крім цього, як вбачається з квитанцій від 14.06.2021, позивач при зверненні до суду з позовної заявою сплачено судовий збір в загальній сумі 1 816 грн. (а.с.1-2).

Оскільки, вимоги позивача суд вважає за необхідне задовольнити частково, а саме на 57,4 % (14 345,10 х 100 : 24 995,10), тому з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 042,38 грн. (1 816 х 57,4%) та витрати на правову допомогу в розмірі 2 870,00 грн. (5 000 х 57,4%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-83, 89, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 12 345,10 грн. (дванадцять тисяч триста сорок п`ять гривень, 10 коп.) та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. (дві тисячі гривень, 00 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 042,38 грн. (одна тисяча сорок дві гривні, 38 коп.) та витрати на правову допомогу в розмірі 2 870 грн. (дві тисячі вісімсот сімдесят гривень, 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 15.11.2021.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий Б . К . Скирда