Справа № 950/1429/21
Номер провадження 2/950/508/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2021 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді - Стеценка В. А.,
за участю секретаря Радковської О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням;
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована також і відповідачка, хоча фактично вона не проживає за даною адресою. Реєстрація відповідачки у будинку обмежує право позивача на оформлення житлової субсидії.
Тому він звернувся до суду і просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідачка в судове засідання теж не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, хоча про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином.
Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
З паспортів, карток (а.с. 3-4), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_1 , а відповідачкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_2 .
З свідоцтв (а.с. 5-6), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 02.08.2003 року виконавчим комітетом Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 5, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 .
З договору, витягу (а.с. 7-8), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 57,8 кв. м., житловою площею 46,6 кв. м.
З довідок (а.с. 9-10), досліджених в судовому засіданні вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 разом з позивачем зареєстрована ОСОБА_2 , яка з 2017 року за вказаною адресою не проживає.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами має місце спір, пов`язаний з правом власності та житловими правовідносинами, позов обґрунтований і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована і ОСОБА_2 , яка не проживає за даною адресою. Реєстрація відповідача у житловому будинку порушує право ОСОБА_1 на вільне розпорядження і користування власним майном.
Вказані обставини стверджуються матеріалами справи та не були оспорені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 316, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності на місці проживання без поважних причин понад один рік.
Суд враховує те, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, але від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення її розгляду.
Крім цього, суд бере до уваги те, що позивач не заперечує проти ухвалення рішення у відсутності відповідачки, на підставі наявних у справі доказів.
Також суд бере до уваги, що згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачем було доведено те, щовідповідачка не користується житлом протягом строку, який перевищує один рік, не проживає у будинку АДРЕСА_1 , власником якого є позивач, та не приймає мір для його утримання, внаслідок чого право власності позивача на майно є порушеним.
В той же час відповідачкою не було доведено того, що вона була тимчасово відсутньою за місцем реєстрації протягом строку, меншого за один рік.
Тому суд вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі.
На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 316, 391 ЦК України;
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовільнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і/н НОМЕР_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у житловому будинку по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: В. А. Стеценко