ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 січня 2021 року

м. Харків

справа № 644/5027/18

провадження № 22-ц/818/723/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання недійними прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06 травня 2020 року, постановлене під головуванням судді Сітало А.К., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 14 травня 2020 року), -

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання недійними прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; позивачка вказує, щоприлюдні торги, які відбулися 26 березня 2018 року, є недійсними, оскільки державними виконавцями незаконно здійснені заходи щодо примусової реалізації її майна в рамках виконавчого провадження №49446766 з примусового виконання скасованого на момент вчинення виконавчих дій рішення суду. ОСОБА_1 вважає, що посадові особи державної виконавчої служби перед тим як розпочати процедуру реалізації арештованого майна через прилюдні (електронні) торги були зобов`язані перевірити відповідність всіх документів вимогам чинного законодавства, зокрема перевірити чинність рішення суду, на підставі якого відбувається стягнення. Крім того, боржника не було належним чином повідомлено про проведення прилюдних торгів.

Державне підприємство «СЕТАМ» та ОСОБА_2 надали відзиви на апеляційну скаргу, просили рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06 травня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що скасування рішення суду, на підставі якого було розпочато одне з шести виконавчих проваджень, які входили до зведеного виконавчого провадження на час проведення електронних торгів, з урахуванням сум заборгованості ОСОБА_1 за іншими виконавчими провадженнями, не вплинуло на порушення прав та законних інтересів позивачки. ОСОБА_1 не надала належних доказів недотримання порядку проведення прилюдних (електронних) торгів; а допущені державним виконавцем порушення при здійсненні своїх повноважень підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2011 року по справі № 2-1108/11 було стягнуто з ОСОБА_4 (після зміни прізвища - ОСОБА_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP23730025 від 17.03.2006 року у розмірі 17 654,40 грн., заборгованість за кредитним договором № 8529 cred від 16.03.2006 року у розмірі 73 706,53 грн., витрати за надання юридичних послуг та витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500 грн., а всього 91 860,93 грн. (а.с.27-28 т.1).

На виконання вказаного рішення суду 19 вересня 2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області виданий виконавчий лист № 2-1108/11 (а.с.29 т.1).

На підставі даного виконавчого листа 23 листопада 2015 року Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (правонаступником якого є Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області) було відкрито виконавче провадження №49446766 з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2011 року по справі № 2-1108/11 (а.с.30 т.1).

31 серпня 2016 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника але ліквідного рухомого майна для опису та арешту не виявлено, про що складено акт державного виконавця (а.с.109 т.1).

Того ж дня у присутності двох понятих, представника стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» Сичова К.В. та боржника ОСОБА_4 (після зміни прізвища - ОСОБА_1 ) складено акт опису та арешту майна, а саме: частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджено підписами кожного із учасників. Описане майно залишено боржнику на відповідальне зберігання, копію акту опису та арешту майна від 31.08.2016 року та постанови про відкриття виконавчого провадження № 49446766 від 23.11.2015 року вручено боржнику особисто, про що свідчить власний підпис позивача на супровідному листі постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.110 т.1).

21 вересня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та направлено боржнику рекомендованим листом на адресу зазначену у виконавчому документі (а.с.113 т.1).

26 вересня 2017 року державним виконавцем винесені постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, про прийняття виконавчого провадження, про приєднання виконавчого провадження до зведенного виконавчого провадження № 54788154 (а.с.92-97 т.2).

12 січня 2018 року на адресу боржника було направлено рекомендованим листом повідомлення щодо ознайомлення з оцінкою арештованого майна в рамках зведеного виконавчого провадження № 54788154 (а.с.116 т.1).

Згідно звіту про оцінку майна початкова вартість об`єкта оцінки була встановлена в розмірі 149 250 грн. (а.с.60 т.2).

17 січня 2018 року Міжрайонним ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області в рамках примусового виконання рішення суду до Харківської філії ДП «СЕТАМ» був переданий пакет документів для вирішення питання щодо подальшої реалізації нерухомого майна, що належить позивачу.

Також виконавчою службою була сформована Заявка на проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна боржника.

26 березня 2018 року Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України на електронній платформі: https://setam.net.ua були проведені електронні торги, в результаті яких відбулася реалізація майна боржника.

Згідно Протоколу проведення електронних торгів № 323459 Ѕ частина однокімнатної квартири АДРЕСА_2 (лот № НОМЕР_1 ) була придбана ОСОБА_2 за ціною 104 475 грн. (а.с.121 т.1).

На підставі протоколу про проведення електронних торгів старшим державним виконавцем Єпейкіною В.О. 05 квітня 2018 року був складений акт про проведені електронні торги.

10 травня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чижовою Н.А., ОСОБА_2 видано Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних (електронних) торгів (зареєстровано в реєстрі за № 494), яким посвідчено належність ОСОБА_2 на праві власності майна, що було придбане ним на вищевказаних електронних торгах.

Матеріали справи свідчать про те, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2017 року заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2011 року у справі № 2-1108/11 було скасоване на підставі заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення (а.с.31 т.1).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року у справі № 2-1108/11 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 (після зміни прізвища - ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості - залишено без розгляду (а.с 53 т.2).

В державному реєстрі виконавчих проваджень зазначено, що станом на 03 листопада 2019 року виконавче провадження №49446766 завершено (а.с.54 т.2).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що судове рішення, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 49446766, скасовано, проте державні виконавці Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області продовжували здійснювати заходи щодо примусового виконання рішення суду в результаті чого, вже після скасування заочного рішення, 26 березня 2018 року були проведені електронні торги та відбулася реалізація майна боржника. Таким чином державними виконавцями недотримано приписів ч. ч. 1, 2, 3 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та приписів п. 4 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, а саме: державні виконавці перед тим як розпочати процедуру реалізації арештованого майна через прилюдні (електронні) торги, не виконали свого обов`язку та не перевірили відповідність всіх документів вимогам чинного законодавства, зокрема не перевірили чинність рішення суду, на підставі якого й відбувається стягнення, що призвело до незаконного позбавлення позивача права власності на нерухоме майно. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила суд визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна, що належить їй на праві власності та складається з Ѕ частки однокімнатної квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер лоту 268580), що відбулися 26.03.2018 року та результати яких оформлено протоколом № 323459 від 26.03.2018 року; визнати недійсним та скасувати протокол проведення електронних торгів № 323459 від 26.03.2018 року, сформований за результатами проведення електронних торгів 26.03.2018 року із реалізації лоту № 268580; визнати недійсним та скасувати Акт про проведені електронні торги від 05.04.2018 року, складений старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Єпейкіною В.О. у зведеному виконавчому провадженні № 54788154 щодо реалізації лоту № 268580; визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про придбання майна з електронних торгів від 10.05.2018 року за реєстраційним номером 494, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чижовою Н.А. переможцю торгів ОСОБА_2 (щодо придбання Ѕ частки однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , номер запису про право власності зареєстровано в реєстрі за № 26077787); скасувати та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності № 26077787 за ОСОБА_2 , нерухомого майна: Ѕ частки однокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до норми 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 1 розділу Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних (електронних) торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних (електронних) торгів, та враховуючи передбачені законодавством особливості щодо проведення прилюдних (електронних) торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних (електронних) торгах, а отже, є правочином.

Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Разом з тим, оскільки за змістом частини 1 статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних (електронних) торгів, то підставами для визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених чинним на день проведення торгів Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5.

Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів регулюється Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5.

Крім того, Верховний Суд України в постановах від 17 грудня 2014 року (справа №143цс14), від 18 листопада 2015 року (справа №6-1884цс15) та від 13 квітня 2016 року (справа №6/2988цс15) вказував, що головною умовою визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних (електронних) торгів, а й порушення прав та законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними.

Підставою для визнання електронних торгів недійсними також є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1301/29431 (далі - Порядок), а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів, в тому числі опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна.

Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, реалізація арештованого державними виконавцями майна здійснюється на електронних торгах ДП «Сетам» на підставі заяви на реалізацію арештованого майна.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року по справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Матеріали справи свідчать про те, що на час проведення електронних торгів у відділі ДВС знаходилося зведене виконавче провадження № 54788154, яке складається з шести виконавчих проваджень на загальну суму боргу 1 399 232,50 грн.:

- з примусового виконання виконавчого листа № 2-1108/11, виданого 19.09.2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № DNH4KP23730025 від 17.03.2006 року у розмірі 17654,40 гривень, заборгованості за кредитним договором № 8529 cred від 16.03.2006 року у розмірі 73706,53 гривень, витрат за надання юридичних послуг та витрат, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500,00 гривень, а всього - 91860,93 гривень ВП № 49446766;

- по виконанню судового наказу № 2-Н-6/08, виданого 11.01.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з позивача на користь ЗАТ КБ «Приват Банк» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 8157 грн.20 коп. ВП № 52394087;

- по виконанню виконавчого листа № 202/31876/13-ц від 12.02.2014 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором № 8529 cred від 16.03.2006 року у розмірі 11872,36 дол. США, що відповідно до повідомлення НБУ складає 104899,49 грн., та стягненню солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», позивача на користь ПАТ «Приват Банк» суми 10000,00 грн., а всього заборгованості у сумі 1 048 99,49 грн., стягненю солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», позивача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» сплаченого судового збору у розмірі 1048,99 грн. ВП № 45569920;

- по виконанню судового наказу № 2-н-1158/08 від 26.05.2008 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з позивача на користь ЗАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за б/н договором від 02.03.2006 року у розмірі 9396,60 грн. ВП № 52394609;

- по виконанню виконавчого листа № 2-429/08 від 03.12.2008 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з позивача на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 77487 грн. 73 коп. та судових витрат по справі в розмірі 743 грн. 32 коп., а всього 78231 грн. 05 коп. ВП № 37602554;

- по виконанню виконавчого листа № 2-1889 від 29.09.2010 року про стягнення з позивача суми боргу у розмірі 37104,62 доларів США та 120881,63 грн. на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» ВП № 29676194.

Позивач ОСОБА_1 є боржником за вищевказаними виконавчими провадженнями.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Таким чином при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Вказані висновки узгоджуються із правовими позиціями Верховного Суду, що містяться у постанові від 14 березня 2018 року у справі №660/612/16-ц, постанові від 12 вересня 2018 року у справі №906/530/17.

Скасування рішення суду, на підставі якого було розпочато одне з шести виконавчих проваджень, які входили до зведеного виконавчого провадження на час проведення електронних торгів, з урахуванням суми заборгованості за іншими виконавчими провадженнями, не впливає на порушення прав та законних інтересів позивачки.

Крім того згідно з ч. 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року затверджено Порядок реалізації арештованого майна (Порядок), яким визначено правила проведення прилюдних (електронних) торгів.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних (електронних) торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних (електронних) торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних (електронних) торгів із реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні (електронні) торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Таким чином, дії державного виконавця мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 р. у справі №6-116цс12, та постановах Верховного Суду від 14.02.2018р. у справі №490/5475/15 та від 02.05.2018р. у справі № 910/10136/17.

Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних (електронних) торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Зазначених висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 17.12.2014 р. № 143цс14, від 18.11.2015р. № 6-1884цс15, від 13.04.2016 р. № 6-2988цс15, та 6-116цс12 від 24.10.2012р.

Висновок суду першої інстанції про те, що скасування рішення суду, на підставі якого було розпочато одне з шести виконавчих проваджень, які входили до зведеного виконавчого провадження на час проведення електронних торгів, з урахуванням сум заборгованості ОСОБА_1 за іншими виконавчими провадженнями, не вплинуло на порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 , - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачка не надала належних доказів недотримання порядку проведення прилюдних (електронних) торгів; а допущені державним виконавцем порушення при здійсненні своїх повноважень підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи убачається, що електронні торги були проведені ДП «Сетам» у відповідності з Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1301/29431 (далі - Порядок), була дотримана відповідачем процедура підготовки та проведення торгів, в тому числі опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 14.01.2021 року.