КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 2-ві/824/1/2021 Доповідач:Савченко С.І.
У Х В А Л А

13 січня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Савченка С.І., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Рибитви Олександра Анатолійовича про відвід судді Коцюрби О.П. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маматова Вікторія Валеріївна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння ,-

в с т а н о в и в:

До Київського апеляційного суду надійшла цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маматова В.В. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Київського апеляційного суду у складі судді-доповідача Коцюрби О.П. від 18 травня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року, а 08 липня 2020 року вказану справу призначено до розгляду.

06 січня 2021 року до Київського апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Рибитва О.А. подав заяву про відвід головуючого судді Коцюрби О.П., обґрунтовуючи її тим, що у судових засіданнях 26 листопада 2020 року та 22 грудня 2020 року (в якому справа слухалася спочатку у зв`язку зі зміною члена колегії) суддя-доповідач ухилявся від доповіді повного змісту рішення, а саме від того, чому суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги. На думку адвоката Рибитви О.А. це була не перша спроба судді приховати від колегії дійсні обставини справи і правові підстави для задоволення позову. Доповідач у стверджувальній формі ставив йому запитання щодо приховування обставин смерті дружини. За ініціативи доповідача у судовому засіданні 22 грудня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів того, що ОСОБА_1 , вирішуючи в судових органах питання скасування рішення про розірвання шлюбу, нічого від суду не приховував. Окрім цього, на думку заявника, суддя-доповідач весь час намагається вийти за межі дослідження спірних правовідносин та позовних вимог, за ініціативою доповідача в судовому засіданні безпідставно необґрунтовано та невмотивовано двічі оголошувалася перерва і, як наслідок, безпідставно порушений передбачений ст.371 ЦПК України строк розгляду апеляційної скарги. Така процесуальна поведінка судді свідчить про те, що він намагається своїми діями, у порушення вимог ЦПК України, схилити судову колегію до ухвалення незаконного рішення про задоволення апеляційної скарги, тобто прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, що викликає сумнів у його неупередженості та необ`єктивності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2021 року у складі колегії суддів Коцюрби О.П., Музичко С.Г., Іванченка М.М. заяву представника ОСОБА_1 адвоката Рибитви О.А. про відвід визнано необґрунтованою і справу передано до канцелярії апеляційного суду для автоматизованого розподілу в порядку, встановленому ч.3 ст.40 ЦПК України, згідно якої вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається у порядку ст.33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу для вирішення питання про відвід визначено суддю-доповідача Савченка С.І., 12 січня 2021 року справу передано судді для розгляду.

Відповідно до ч.8, ч.11 ст.40 ЦПК України питання про відвід суду вирішується суддею без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді з наступних міркувань.

Так, згідно ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього кодексу.

Посилаючись у заяві на те, що суддя доповідач прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, що викликає сумнів у його неупередженості та необ`єктивності (п.п.3,5 ч.1 ст.36 ЦПК України), заявник як не навів про це переконливих мотивів, так і не надав про це відповідних доказів.

Як вбачається із заяви представника ОСОБА_1 адвоката Рибитви О.А. про відвід заявник фактично не погоджується із порядком ведення головуючим судового засідання та його діями і процесуальними рішеннями під час розгляду справи.

Проте, відповідно до приписів ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (§ 49-52) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обгрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено. що наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

Апеляційний суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що суддя-доповідач Коцюрба О.П. виявляє особисту упередженість щодо розгляду даної справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Водночас обставини, покладені в основу заяви представника позивача адвоката Рибитви О.А. про відвід головуючого, не свідчать про існування підстав, визначених у ст.36 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Отже, проаналізувавши обставини, наведені представником позивача у його заяві про відвід головуючого судді Коцюрби О.П. від участі у розгляді даної справи суд дійшов висновку, що їх не можна вважати об`єктивно обгрунтованими. Підстав для встановлення будь-якої прямої чи побічної зацікавленості судді Київського апеляційного суду Коцюрби О.П., що викликає сумнів у його неупередженості або об`єктивності, під час розгляду даної заяви не встановлено.

За таких обставин, заява представника ОСОБА_1 адвоката Рибитви О.А. про відвід судді Коцюрби О.П. є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 36, 37, 40 ЦПК України,апеляційний суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Рибитви Олександра Анатолійовича про відвід головуючого судді Коцюрби Олександра Петровича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко