Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/900/21
Провадження №2/433/361/21
Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Гавалешка П.С.,
за участю секретаря судового засідання Рєзнікової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні у залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 12 липня 2021 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання позивач свого представника не направив, в позовній заяві просив справу розглядати без участі представника, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Причини неявки відповідачів суду невідомі, про дату, місце та час судового засідання відповідачі повідомлялися завчасно, належним чином. У встановлений судом строк відповідачі відзив на позовну заяву не подали, зустрічні позови до суду не пред`являли.
Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено таке.
27 березня 2012 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір з фізичною особою № 014/041871/2/1 (а.с. 9-13).
Згідно п. 1.1. банк надав відповідачу кредит у сумі 133000,00 грн., зі строком користування кредитними коштами до 25.03.2022 зі сплатою процентів річних в розмірі, порядку та на умовах, встановлених договором.
27 березня 2012 року між ПАТ «Ерсте Банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 014/041871/2/1/2, відповідно до п. 1.1. якого поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення позичальником зобов`язань, що випливають з кредитного договору 014/041871/2/1 від 27.03.2012 (а.с. 23-25).
Між ПАТ «Фідобанк», яке є правонаступником АБ «Ажіо», ВАТ «АКБ «Престиж», ВАТ «Ерсте Банк», ПАТ «Факторіал-Банк», ВАТ «СЕБ Банк» та ТОВ «Спектрум Ессетс» укладено договір про відступлення прав вимоги від 25.09.2020 № GL3N218881, згідно якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 27.03.2012 № 014/041871/2/1 та усіма забезпечувальними договорами, в тому числі за договором поруки, укладеним із ОСОБА_2 (а.с. 27-28, 29).
Банк свої зобов`язання перед відповідачами виконав в повному обсязі, проте, позичальник та його поручитель не виконували своїх зобов`язань перед Банком, встановлених умовами кредитного договору та не сплачували у встановлені строки сум основного боргу за Кредитом, відсотків за користування Кредитом та інших встановлених у вказаному Договорі платежів, в результаті чого відповідно до наданого суду розрахунку, заборгованість за кредитним договором від 27.03.2012 № 014/041871/2/1 станом на 25.09.2020 становить 287893,09 грн., з яких: 123016,23 грн. - заборгованість за кредитом; 164876,86 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом (а.с. 6-8).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Ч. 1 ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні учиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи, вищевикладені норми ТОВ «Спектрум Ессетс» є правонаступником ПАТ «Фідобанк», та відповідно до ТОВ «Спектрум Ессетс» перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні за кредитним договором від 27.03.2012 № 014/041871/2/1 та укладеним на забезпечення його виконання договором поруки від 27.03.2012 № 014/041871/2/1/2 укладеного з ОСОБА_2 , в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу прав.
В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).
На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З огляду на ст. ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.
Верховний Суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору.
Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.
Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно із ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Стаття 541 ЦК України, встановлює, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ст. 543 ЦК).
Суд, дійшов висновку про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача.
Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач ОСОБА_1 , в порушення ст. 529, 530, 536 ЦК України, відступив від умов про повернення суми кредиту і від строків виконання за договором, чим прострочив виконання зобов`язання згідно з ст. 612 ЦК України щодо повернення кредиту та сплати процентів.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 порушив взяте перед позивачем зобов`язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, його права згідно з ст. 610, 611 ЦК України підлягають захисту, а у співвідповідача ОСОБА_2 , згідно з ст. 541, 554 ЦК України, виник солідарний обов`язок сплатити позивачеві проценти за користування кредитом і повернути суму кредиту, чого вона не виконала.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 , в порушення умов договору, свої зобов`язання по поверненню грошових коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення грошових коштів та стягнення заборгованості у примусовому порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідачів про стягнення грошових коштів та судових витрат цілком обґрунтованим, та таким, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин та приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду (а.с. 5).
На підставі викладеного та керуючись ст.3, 15, 16, 509, 512-514, 526, 530, 541, 543, 553, 554, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054-1055 ЦК України, ст.2, 12, 13, 76-82, 95, 141, 263, 264, 280-283 ЦПК України
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя П.С. Гавалешко