ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/73/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/7395/19 Категорія: 305010900 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., Бондаренка С.І.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Приватного підприємства «Жовтень-2000» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом Приватного підприємства «Жовтень-2000» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ПП «Жовтень-2000» звернулося до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначало, що 23.01.2019 року близько 15.10 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volksvagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Благовісній на заборонений сигнал світлофора, скоїв зіткнення з автомобілем SSANG YONG Kyron M 200XDI, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався на зелений сигнал світлофора по вул. Чехова, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.02.2019 року справа №711/804/19.

Автомобіль SSANG YONG Kyron M 200XDI, д.н.з. НОМЕР_2 , знаходиться у власності ПП «Жовтень-2000», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

У визначений ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк ПП «Жовтень-2000», як власник автомобіля SSANG YONG Kyron M 200XDI, д.н.з. НОМЕР_2 , подало заяву до ПАТ «СК «Універсальна» та надало документи для проведення страхового відшкодування.

25.03.2019 року на рахунок ПП «Жовтень-2000» від ПАТ «СК «Універсальна» надійшло страхове відшкодування в сумі 55 439,58 грн. В телефонній розмові позивачу представником страхової компанії було пояснено, що відповідно до умов договору страхування, розмір франшизи має сплатити застрахована особа. Проте позивачу було відмовлено страховиком в ознайомленні з договором страхування, актом огляду пошкодженого транспортного засобу, розрахунком розміру страхового відшкодування та іншими документами і відеоматеріалами, які складались і здійснювались представниками ПАТ «СК «Універсальна».

Відповідно до Акту виконаних робіт СТО «Кузовний Ремонт» ФОП ОСОБА_2 вартість запасних частин та ремонтних робіт SSANG YONG Kyron M 200XDI, д.н.з. НОМЕР_2 складає 81 950 грн. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт перераховано ПП «Жовтень-2000» платіжними дорученнями від 26.03.2019 №295 та від 10.05.2019 №350 на загальну суму 81 950 грн.

Таким чином внаслідок порушення відповідачем ПДР України, ПП «Жовтень-2000» вимушене було здійснити витрати на ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля SSANG YONG Kyron M 200XDI, д.н.з. НОМЕР_2 у сумі 81 950 грн, ПАТ «СК «Універсальна» проведено часткове відшкодування в сумі 55 439,58 грн, різниця між нанесеною шкодою та страховим відшкодуванням, внаслідок ДТП становить 26 510,42 грн.

З метою досудового врегулювання спору 16.07.2019 року відповідачу рекомендованим відправленням №163 було направлено вимогу про добровільне відшкодування шкоди спричиненої внаслідок ДТП, яке було повернуто позивача без вручення адресату.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого в результаті ДПТ, що сталось з вини відповідача, перевищує виплачений ПП «Жовтень-2000» розмір страхового відшкодування, то до стягнення з відповідача підлягає різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим внеском.

На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 26 510,42 грн на відшкодування завданої в результаті ДТП шкоди, витрати на пересилання кореспонденції в сумі 170,00 грн та судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2020 року в позовних вимогах відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що доводи відповідача є обґрунтованими в частині того, що саме на третю особу як страховика відповідача покладений обов`язок по страховому відшкодуванню в межах суми страхового відшкодування, яка відповідно до Полісу №АМ3446491 становить 100 000 грн. Оскільки в задоволенні вимог ПП «Жовтень-2000» щодо відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП відмовлено, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України вимоги позивача в частині стягнення понесених судових витрат також не підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ПП «Жовтень-2000» не погоджуючись із рішенням суду, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу, крім доводів викладених у позовній заяві мотивовано тим, що за відсутності підтвердження наявності у відповідача необхідного обсягу авто-технічних знань та досвіду роботи щодо відновлення транспортних засобів, невідповідності наданих роздруківок вимогам ст.ст. 77-80 ЦПК України посилання про відсутність деяких пошкоджень і необхідності їх усунення є необґрунтованими.

Зазначає, що факт укладення договору цивільно-правової відповідальності відповідачем підтверджує обізнаність про необхідність сплати ним при настанні страхового випадку потерпілому франшизи у розмірі 2000 грн. Однак даної умови договору страхування та в порушення ст. 12.1 та 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідачем потерпілій особі розмір франшизи не відшкодовано.

Крім того, в рішенні суду вказано, що згідно Звіту 22/19 про оцінку автомобіля від 20 лютого 2019 року вартість матеріального збитку заподіяного відповідачу внаслідок ДТП складає 64 484, 28 грн, що на думку позивача, є помилковим. Враховуючи положення ст. 1194 ЦК України щодо відшкодування шкоди завданої майну юридичної особи в повному обсязі особою, яка її завдала позивачем заявлено вимогу про стягнення різниці витрачених коштів за фактично проведений ремонт транспортного засобу та отриманим страховим відшкодуванням з урахуванням зносу, тому вірним є застосування саме вартості відновлювального ремонту у розмірі 93 499,99 грн з урахуванням ПДВ, п. 8-10 розділу «ІІ. Вихідні дані» розрахунку страхового відшкодування по страховій справі №47632 від 21 березня 2019 року у розмірі 81 918,87 грн без урахування ПДВ та аварійного сертифіката.

Судом не звернуто увагу, що у разі якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Отже, за наслідками ДТП відповідачем спричинено майнову шкоду, для повного відшкодування якої не вистачило страхового відшкодування проведеного відповідно до закону з урахуванням зносу автомобіля, тож різниця у фактично понесених витратах на ремонтно-відновлювальний ремонт автомобіля та страховим відшкодуванням повинна бути відшкодована саме відповідачем, хоч вказана сума є меншою ніж встановлений ліміт відповідальності.

У відзиві на апеляційну скаргу представником ОСОБА_1 адвокатом Чакаловим А.К. зазначено, що ремонт автомобіля було здійснено та змінено запчастини, які не були пошкоджені внаслідок ДТП. При цьому вказує, що Акт виконаних робіт складено з численними порушеннями.

Вимог про стягнення франшизи у розмірі 2000 грн позивачем не заявлялося в суді першої інстанції.

Вказує, що відповідач уклавши договір з третьою особо, визначив ліміт відповідальності в розмірі 100 000 грн та передав свій обов`язок щодо відшкодування шкоди за завдані збитки перед третіми особами на страховика в межах суми 100 000 грн. Відтак всі збитки, які відповідач завдав в ліміті до 100 000 грн відшкодовує виключно третя особа у справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає даним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.02.2019 року у справі № 711/804/19 про адміністративне правопорушення, - встановлено, що 28.01.2019 серія БД №227331, ОСОБА_1 , 23.01.2019 о 15 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_1 по вул. Благовісній у м. Черкаси на перехресті з вул. Чехова на заборонений сигнал світлофора «червоний» скоїв зіткнення з автомобілем «Санг Йонг», д/н НОМЕР_2 , що рухався по вул. Чехова на зелений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.п.2.3 «б», 8.7 «е» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та дав пояснення, які підтверджують обставини, які відповідають опису подій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Таким чином суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив п.п.2.3 «б», 8.7 «е» Правил дорожнього руху України і це порушення перебуває в причинно-наслідковому зв`язку із негативними наслідками у вигляді зіткнення транспортних засобів. За вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова суду від 22.02.2019 року у справі № 711/804/19 про адміністративне правопорушення набрала законної сили 05.03.2019.

Відповідно до Свідоцтва серії САК №896608 від 08.06.2012 про реєстрацію транспортного засобу, - Приватне підприємство «Жовтень-2000» є власником автомобіля SSANG YONG Kyron M 200XDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

ПП «Жовтень-2000» на відновлення належного йому автомобіля SSANG YONG Kyron M 200XDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 було сплачено 81 950 грн на користь ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується платіжними дорученнями №295 від 26.03.2019 та №350 від 10.05.2019.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна», поліс №АМ3446491. Розмір страхової суми встановлено 100 000 грн., розмір франшизи становить 2000 грн. (п.4 страхового полісу).

Факт спричинення ПП «Жовтень-2000» майнової шкоди, яка полягає у пошкодженні в ДТП 28.01.2019 належного йому автомобіля SSANG YONG Kyron M 200XDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , підтверджено доказами наданими ПАТ «СК «Універсальна», а саме копіями матеріалів страхової справи щодо виплати страхового відшкодування внаслідок ДТП від 23.01.2019 р.

Так, згідно Звіту №22/19 про оцінку автомобіля від 20.02.2019, вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля SSANG YONG Kyron M 200XDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у наслідок ДТП 23.01.2019 р. складає 64 484,28 грн.

Відповідно до листа ПАТ «СК «Універсальна» від 04.06.2019 №1788/23-003 при дослідженні звіту №22/19 встановлено, що при розрахунку вартості запчастин було застосовано надбавку у 20%, що є в свою чергу відсотком податку на додану вартість (ПДВ). Відповідно до п. 36.2 ЗУ про ОСЦПВВНТЗ, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до Законодавства податку на додану вартість. ПП «Жовтень-2000» не надано ПАТ «СК «Універсальна» ніяких документальних підтверджень факту оплати проведеного ремонту на підприємстві, яке являється платником ПДВ, тому при розрахунку суми страхового відшкодування, вартість запчастин було зменшено на суму податку на додану вартість у розмірі 20%.

ПАТ «СК «Універсальна» було надано розрахунок страхового відшкодування, яким встановлено вартість відновлюваного ремонту в сумі 81 918,87 грн., з урахуванням зносу сума відшкодування становить 57 439,58 грн.

ПАТ «СК «Універсальна» провела страхову виплату відшкодувавши ПАТ «Жовтень-2000» 55 439,58 грн. (з розрахунку: вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу 57 439,58 грн розмір франшизи відповідно до полісу страхування 2000 грн).

Звертаючись до суду з даним позовом, ПП «Жовтень-2000» просило стягнути з ОСОБА_1 26 510,42 грн. для повного погашення завданого йому матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП 23.01.2019 року.

Заперечуючи проти поданого позову відповідач посилався на те, що відповідно до наданого позивачем акту виконаних робіт та схеми місця ДТП, опису пошкоджень автомобіль, здійснених фотографій, було виконано ремонтні роботи, які не могли буди завдані в результаті даної ДТП. Крім того відповідач посилається на те, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна», яка і має здійснити страхове відшкодування в межах суми страхового відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом першої інстанції встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 55 439,58 грн. Предметом спору є недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ПП «Жовтень-2000» пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_1 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19) підстав відступати від яких колегія суддів не вбачає.

Посилання суду першої інстанції на те, що розмір завданої майнової шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика і це є підставою для відмови у стягненні майнової шкоди з ОСОБА_1 не відповідає фактичним обставинам розглядуваної справи та є помилковими з огляду на таке.

Відносини між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «Універсальна», яким було застраховано автомобіль Volksvagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Закону № 1961-IV, яким зокрема передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Крім того Договором (полісом) обов`язкового страхування № АМ/3446491 передбачено франшизу в сумі 2 000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суд не звернув уваги, що різниця між виплаченою ПП «Жовтень-2000» страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

За таких обставин саме ОСОБА_1 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ПП «Жовтень-2000» таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ПП «Жовтень-2000» колегія суддів приймає за основу ремонтну калькуляцію № 22/19 від 20 лютого 2019 року, використану ПАТ «СК «Універсальна» при визначенні страхового відшкодування з яким ПП «Жовтень-2000» погодилось та не оспорювало у встановленому порядку. Крім того, саме у даній калькуляції визначено коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ, який складає 0,41.

При цьому колегією суддів враховано відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача, що підтверджено актом виконаних робіт по Наряд-замовленню №ЗН-000889-А від 04.02.2019 на суму 81 950 грн та платіжними дорученнями № 295 від 26.03.2019 року на суму 25 000 грн та №350 від 10.05.2019 року на суму 56 950 грн, які підтверджують оплату наданих послуг.

Згідно із ремонтною калькуляцією № 22/19 від 20 лютого 2019 року, вартість відновлювального ремонту склала 93 499,99 грн, а вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) 64 484, 28 грн.

Страховиком виплачено ПП «Жовтень-2000» 55 439,58 грн (із розрахунку 64 484,28 грн майнового збитку з урахуванням зносу - 2 000 грн франшизи - 7 045 грн ПДВ).

Верховний Суд в постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц вказав, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування.

Отже ПДВ в сумі 7045 грн входить до суми страхового відшкодування могло б бути повернуто ПП «Жовтень-2000» страховиком після надання відповідних документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту.

Однак, як видно з акту виконаних робіт по Наряд-замовленню №ЗН-000889-А від 04.02.2019 року загальна сума запчастин та послуг не включає ПДВ.

Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, враховуючи фактично сплачені кошти за ремонт автомобіля по акту виконаних робіт, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ПП «Жовтень-2000» становить 26 510, 42 грн із розрахунку 81 950 грн 55 439,58 грн.

Твердження відповідача, що ремонту підлягали ті частини автомобіля, які не зазнали пошкоджень унаслідок ДТП не підтверджені належними доказами у справі, клопотань про проведення судової авто-товарознавчої експертизи ним не заявлено, тому такі аргументи ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам частини 6 статті 81 ЦПК України.

Також колегією суддів досліджено та порівняно акт виконаних робіт по Наряд-замовленню №ЗН-000889-А від 04.02.2019 року та Звіт №22/19 про оцінку автомобіля SSANG YONG Kyron НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 від 20.02.2019 року, який здійснено на замовлення ПАТ «СК «Універсальна», та в якому міститься таблиця про виявлені пошкодження та дефекти вказаного автомобіля. Зокрема в ній міститься інформація про пошкодження датчика АБС, необхідність ремонту якого оспорюється відповідачем.

Тобто акт виконаних робіт відповідає Звіту про оцінку автомобіля та вказаними у ньому виявленими пошкодженнями та дефектами автомобіля.

Щодо стягнення витрат на пересилання кореспонденції в розмірі 170 грн, то колегія суддів враховує, що позивачем не наведено належного правового обґрунтування підстав для їх стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки у справі допущено неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, оскаржуване судове рішення підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України).

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (на 99,36%), на користь ПП «Жовтень» з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам у сумі 3997, 36 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Жовтень-2000» задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2020 року скасувати в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди, причиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Приватного підприємства «Жовтень-2000» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Жовтень-2000» на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 26 510, 42 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Жовтень-2000» судовий збір у розмірі 3997, 36 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді