Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
12.11.2021 2/394/309/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого: судді - Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем 23 листопада 2009 року був укладений договір оренди землі щодо передачі у строкове платне користування земельної ділянки площею 2,2928 га, яка розташована на території Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державну реєстрацію зазначеного договору оренди землі проведено 17.12.2012 року у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 044.

Земельна ділянка належить орендодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю.

Пунктом 8 Договору оренди визначено, що договір укладений на 10 років

Станом на дату укладення договору оренди, державній реєстрації підлягало не саме право, а документ (договір оренди чи додаткова угода), проте, такий договір набрав чинності та відповідно право оренди виникало лише після проведення державної реєстрації договору.

Отже, на момент подання цього позову договір оренди землі, зареєстрований позивачем відповідно до чинного на той час законодавства, що підтверджується відповідними відмітками у оригіналі договору про державну реєстрацію договору.

Починаючи від початку дії договору оренди позивачем виконуються всі обов`язки, використовується земельна ділянка виключно за її цільовим призначенням.

Таким чином позивачу на підставі зазначеного договору оренди, який є чинним та діє до 17 грудня 2022 року, належить порушене право використання земельної ділянки.

Так, у 2021 році на полі № 562 ПСП «Лан», яке знаходяться на території смт Новоархангельськ Кіровоградської області працівниками ПСП «Лан» було заплановано розпочати сільськогосподарські роботи на земельних ділянках, які належать ПСП «Лан» згідно договору оренди.

При виїзді тракторної техніки з відповідним обладнанням для виконання сільськогосподарських робіт та відповідальних працівників ПСП «Лан» за даний технологічний процес, відповідачем було створено перешкоди щодо посіву позивачем сільськогосподарської культури.

Так в подальшому відповідач почав здійснювати перешкоди у веденні господарської діяльності ПСП «Лан», а саме: перешкоджати проведення сільськогосподарських робіт на даній земельній ділянці, які супроводжувались блокуванням тракторної техніки та простою її безпричинно в полі, що призвело до порушення та не виконання технологічних процесів обробітку орендованої земельної ділянки.

Як наслідок, на вищевказаній земельній ділянці позивач не має можливості здійснювати обробіток орендованої земельної ділянки, яка на даний час засіяна сільськогосподарськими культурами відповідача.

Для регулювання питання ПСП «Лан» звернулося до голови Новоархангельської територіальної громади щодо обстеження даної земельної ділянки, встановлення факту посіву на ній сільськогосподарських культур інших осіб.

Відповідно до акту при огляді зазначеної вище земельної ділянки було виявлено, що вищезазначена ділянка засіяна сільськогосподарськими культурами соняшника, що унеможливлює в подальшому проведення сільськогосподарських робіт позивачем.

Враховуючи той факт, що відповідач вчинив перешкоди щодо використання земельної ділянки переданій позивачу в оренду на підставі договору, позивач змушений звернутись до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою шляхом заборони відповідачу самостійно обробляти вказану земельну ділянку або передати її у користування іншим особам до закінчення дії договору оренди земельної ділянки.

Просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Крім того, просив зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні зазначеною земельною ділянкою, зобов`язати відповідача негайно повернути після набранням рішенням законної сили позивачу у користування вказану земельну ділянку та стягнути понесені судові витрати.

12.10.2021 року ухвалою судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області було прийнято зазначений цивільний позов до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

На виконання положень процесуального закону сторонам було надіслано копію ухвали суду з доданими матеріалами та запропоновано відповідачу подати заяву із запереченням проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та навести в ній відповідні мотиви та аргументи.

Відповідач не надав суду заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не надіслав до суду відзиву, де міг би викласти свої заперечення проти позову.

12.11.2021 року позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши цивільну справу, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин цивільного провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України наголошує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України законодавець закріпив, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ч. 1 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до положень зазначеної статті даний позов підсудний Новоархангельському районному суду Кіровоградської області.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач відповідно до державного акту, є власником земельної ділянки площею 2,9828 га, яка розташована на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району (на даний час Голованівського району) Кіровоградської області.

23.11.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державну реєстрацію зазначеного договору оренди землі проведено 17.12.2012 року у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 044.

Зазначений договір відповідно до п. 8 укладено терміном на десять років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

П. 9 договору вказує що орендна плата сплачується орендарем в натуральному та грошовому вигляді в розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки.

В п. 17 визначено умови збереження стану об`єкта оренди землі - земельна ділянка повинна використовуватись відповідно до цільового призначення.

У п. 21 зазначено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

В п. 29 договору визначено, що орендодавець зобов`язаний передати земельну ділянку, що відповідає умовам договору оренди; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою, це саме закріплено в ст. 24 Закону України «Про оренду землі».

Предметом діяльності ПСП «Лан» відповідно до п. 4.2.1 статуту є надання послуг, здійснення виробничої, торгівельної, консультаційної, посередницької, інвестиційної, інноваційної, інжинірингової, культурно-освітньої та будь-якої іншої господарської діяльності, що не суперечить чинному законодавству.

З акту обстеження земельної ділянки від 15.06.2021 року, складеного Новоархангельською селищною радою Голованівського району слідує, що при огляді земельної ділянки відповідача було виявлено, що вищезазначена ділянка засіяна сільськогосподарськими культурами соняшника, що унеможливлює в подальшому проведення сільськогосподарських робіт позивачем.

Щодо виниклого спору суд застосовує наступні норми права.

Так, у ч. 1 ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) ділянки регулюються спеціальним законом.

На час підписання договору оренди ч. 2 ст. 124 ЗК України передбачала, що передача в оренду ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником ділянки і орендарем.

У ч. 1 ст. 125 ЗК України вказано, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Вимога про те, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону, передбачена у ч. 2 ст. 126 ЗК України.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є закон «Про оренду землі» від 06.10.98 №161-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон), визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендодавцями землі відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендарями землі відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Право оренди земельної ділянки, відповідно до приписів ч. 5 ст. 6 Закону, підлягає державній реєстрації.

Ст. 13 Закону вказує, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається в письмовій формі й за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (ст.14 цього закону).

Згідно зі ст. 18 цього закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У ст. 20 Закону передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Держреєстрація договорів оренди землі проводиться в порядку, установленому законом.

У відповідності до ст. 27 Закону орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати

орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями.

Розмір відшкодування орендодавцем збитків, завданих орендарю, повинен бути зменшений, якщо орендар навмисно або через необережність спричинив збільшення розмірів збитків унаслідок невиконання чи неналежного виконання умов договору орендодавцем або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Згідно зі ч. 1 ст. 31 Закону договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку, на що вказує ст. 35 Закону України «Про оренду землі».

Момент укладення договору визначено в ст. ст. 638, 640 ЦК України, де визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Разом з тим суд відмічає наступне, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Ч. 1 ст. 76 ЦПК України вказує на те, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Акт обстеження земельної ділянки, складений Новоархангельською селищною радою Кіровоградської області в розрізі понять ст. ст. 77, 78 ЦПК України не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки з його змісту не випливає, що саме відповідач здійснив протиправні дії щодо самовільного посіву земельної ділянки, тобто в даний спосіб вчинив позивачу перешкоди у користуванні орендованою земельною ділянкою.

Суду не надано документів на уповноваження осіб, зазначених у акті до обстеження земельної ділянки відповідача (наказу, розпорядження). Крім того, навіть в разі легітимного створення комісії стосовно обстеження земельної ділянки з метою дотримання умов її використання, таке обстеження повинно проводитись за обов`язкової участі присутності користувачів (позивача, який є титульним володільцем земельної ділянки) та власника земельної ділянки (відповідача у справі). Якщо зазначені особи не прибули (проігнорували) за відповідним викликом, то в цьому випадку створена комісія має право провести обстеження земельної ділянки, але при цьому повинна мати підстави на це проведення у вигляді звернення, як власника або користувача, такого змісту звернення до матеріалів позовної заяви не долучено. В разі відсутності під час проведення обстеження земельної ділянки власника земельної ділянки або орендаря це повинно бути відображено в акті з відповідним посиланням.

Крім того, в разі проведення обстеження земельної ділянки за відсутності власника або орендаря копія зазначеного документу повинна бути направлена останнім, в матеріалах справи відсутні такі відомості.

Окремо суд зазначає, що на підтвердження факту вчинення перешкод у користуванні земельною ділянкою повинні бути надані суду первинні (прямі або непрямі докази) докази, які відвоюють ланцюжок неправомірних дій відповідача, і як наслідок порушення права орендаря на користування земельною ділянкою, а саме доповідні (пояснення) відповідальних осіб по здійсненню господарської діяльності підприємства.

А потім, як наслідок в порядку захисту свого порушеного права на користування - звернення до правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування, органів державної влади, фіксування протиправних дій за допомогою фото або відеозйомки (речові докази).

Це всі дії в сукупності є необхідними для встановлення об`єктивної істини у справі, і як наслідок підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.

З огляду на наведене суд констатує, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними доказами, які б в своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про наявність обставин, наведених у позовній заяві (здійснення відповідачем позивачу перешкод у користуванні земельною ділянкою), які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Понесені позивачем витрати суд відносить на його рахунок.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 252, 253, 254, 631, 638, 640, 792 ЦК України, ст. ст. 124, 125, 126 ЗК України, Законом України «Про оренду Землі», ст. ст. 2, 3, 4, 5, 12, 30, 79, 80, 81, 258, 259, 260, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні цивільного позову приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити повністю.

Судові витрати по справі віднести за рахунок ПСП «Лан».

Ідентифікаційні дані учасників:

Приватне сільськогосподарське підприємство «Лан» місцезнаходження вул. Слави, 140 смт Новоархангельськ Голованівського району Кіровоградської області, код юридичної особи в єдиному державному реєстрі підприємств і організацій 03757040.

ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржено через Новоархангельський районний суд Кіровоградської області до Кропивницького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію даного рішення негайно після постановляння направити учасникам справи.

Повний текст рішення виготовлено - 16.11.2021 року.

Суддя: