"05" січня 2021 р. Справа № 363/373/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря - Полуян В.В.,

представник заявника ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 паро стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Полуніна К.А., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи заяву тим, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27.06.2018 року у справі №363/373/18 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 000,00 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку передбаченого Законом України «Про Державний бюджет України», щомісячно, починаючи з 01.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постановою Київського апеляційного суду від 07.05.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана представником ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27.06.2018 року змінено в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначено аліменти у розмірі 1 014,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В іншій частині рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27.06.2018 року залишено без змін. 16.12.2019 року малолітня дитина ОСОБА_4 виїхав до Республіки Польща у супроводі матері ОСОБА_3 та проживає з нею закордоном, а тому дана обставина припиняє обов`язок ОСОБА_3 сплачувати аліменти на утримання сина. На підставі викладеного ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , просила визнати виконавчий лист №363/373/18, виданий 03.06.2018 року таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , в судовому засіданні подану заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню підтримала з підстав викладених у заяві та просила задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню заперечував та просив відмовити.

Заслухавши ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

27.06.2018 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області стягнуто стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 000,00 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку передбаченого Законом України «Про Державний бюджет України», щомісячно, починаючи з 01.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання рішення суду від 27.06.2018 року, Вишгородським районним судом Київської області виписано та видано виконавчий лист по справі №363/373/18, що підтверджується матеріалами справи (т.1, а.с.131).

Постановою Київського апеляційного суду від 07.05.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана представником ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27.06.2018 року змінено в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначено аліменти у розмірі 1 014,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В іншій частині рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27.06.2018 року залишено без змін.

На виконання рішення суду від 07.05.2019 року, Вишгородським районним судом Київської області виписано та видано виконавчий лист по справі №363/373/18, що підтверджується матеріалами справи (т.2, а.с.122).

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно до ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на матеріально-правові та процесуально-правові.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Виконавчий документ це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.

Отже, за змістом ст.432 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: якщо його було видано помилково або, якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Звертаючись з даною заявою до суду ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 просила визнати виконавчий листи такими, що не підлягає виконанню з тих підстав, що малолітня дитина ОСОБА_4 , на утримання якої стягуються аліменти з ОСОБА_3 проживає з останньою, а тому виконавчий лист по справі №363/373/18 не підлягає виконанню.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не містить передбачених процесуальним законом підстав для такого визнання, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Крім того, ОСОБА_3 не позбавлена права звернутись до суду з позовною заявою про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по них з урахуванням норм Сімейного кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 260, 353-355,432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 паро стягнення аліментів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Рудюк