ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 січня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7647/20

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/196/21

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді - Бобрової І.О.,

суддів Харечко Л.К., Шитченко Н.В.,

за участю секретаря - Зіньковець О.О.,

учасники справи:

заявник - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 вересня 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

місце постановлення судом першої інстанції ухвали - м.Чернігів,

дата складення судом першої інстанції повного тексту ухвали - 22.09.2020 ,

У С Т А Н О В И В:

02 вересня 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось із заявою, в якій просило видати дублікат виконавчого листа № 2-7747/10 від 04.01.2011, виданий Деснянським районним судом м.Чернігова та поновити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява мотивована тим, що рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 грудня 2010 року у справі № 2-7747/10 стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 2800 доларів США та 141 грн 78 коп. судового збору.

При підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС, виконавчий лист було втрачено, а пошуки до позитивного результату не призвели.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 вересня 2020 року заяву задоволено, видано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дублікат виконавчого листа по справі № 2-7757/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу у розмірі 22292,38 грн. Поновлено АТ КБ «ПРИВАТБАНК» строк пред`явлення виконавчого листа по справі № 2-7747/10 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 04.11.2020 виправлено описку в ухвалі Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 вересня 2020 року, виклавши абзац 2 резолютивної частини ухвали наступним чином : «Видати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дублікат виконавчого листа по справі № 2-7757/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу у розмірі 2800 доларів США 55 центів».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 22 вересня 2020 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви банку відмовити повністю, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Скаржник зазначає, що він не був повідомлений про розгляд справи. Звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03). Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Посилається на постанову Верховного Суду у справі №295/5011/15-ц.

На думку скаржника, судом порушено статті 2, 8, 10, 12, 128, 130, 263 ЦПК України. Судом першої інстанції не було встановлено фактичних обставин щодо пропуску строку звернення заявника з виконавчим листом до виконання та причин втрати виконавчого листа. Надана Банком «довідка про втрату виконавчого документа» не містить дати її створення, реєстрації, опису обставин втрати виконавчого листа, за підписом невідомої особи (повноваження якої не встановлювались, чи має право вказана особа надавати такі довідки), а тому дана довідка не може вважатись належним та допустимим доказом у справі. Заявлена Банком обставина про те, що «при підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС - виконавчий лист було втрачено» - ніякими доказами не підтверджена Те, що заявник не цікавився майже 9 років про хід виконання рішення суду (виконавчого провадження) підтверджує той факт, що ним пропущено строк звернення з виконавчим листом до виконання без поважних причин.

Банком не наведено поважних причин, які давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не надано суду належних доказів.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Заперечуючи доводи апеляційної скарги, посилалося на практику Європейського суду з прав людини, зокрема пункт 41 рішення від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції», пункт 63 рішення від 28.07.1999 в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії», пункт 28 рішення від 11.12.2008 в справі «Антонюк проти України», а також на приписи частини 5 ст. 124, пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Заявник вказав, що отримання стягувачем дублікату виконавчого листа на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.12.2010 щодо ОСОБА_1 з метою пред`явлення його до примусового виконання забезпечить реалізацію права АТ КБ «Приватбанк» на справедливий суд на завершальній стадії.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.

Задовольняючи заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, суд першої інстанції дійшов до висновку, що заява є обґрунтованою, оскільки судове рішення, що набрало законної сили - є остаточним та підлягає виконанню на всій території України всіма посадовими, юридичними та фізичними особами.

Судом встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 16.12.2010 позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з останнього на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредиту в розмірі 2800 доларів США 55 центів (а.с.33-34).

За заявою представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 27.12.2010 Деснянським районним судом м.Чернігова 04.01.2011 видано два виконавчі листи на виконання зазначеного судового рішення (а.с.37), які отримані представником стягувача 06.01.2011 (відмітка на обкладинці справи).

07.07.2020 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до державної виконавчої служби з листом щодо стану виконання вказаних вище виконавчих листів (а.с.45).

Відповідно до повідомлення Деснянського ВДВС у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 08.07.2020 №21-17/66352 (а.с.45), за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 23887012 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7747 від 04.01.2011 виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу у розмірі 22292,38 грн.

25.01.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою накладено арешт на все майно боржника в межах суми боргу та надано боржнику строк до 01.02.2011 для самостійного виконання рішення.

08.04.2011 державним виконавцем винесена постанова, якою накладено арешт на рахунок боржника в Філії AТ «Укрексімбанк», що згідно з довідкою ДПІ відкритий ОСОБА_1 07.11.2006.

Оскільки в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем не було виявлено належного боржнику майна та коштів, а також джерел отримання доходів на які можливо звернути стягнення, 28.10.2011 виконавче провадження було завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено відповідну постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, яка разом з виконавчим листом направлена на адресу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження повторно на виконання до відділу зазначений виконавчий документ не надходив.

Як зазначено вище, заявник в своїй заяві просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, зазначивши, що при підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС, виконавчий лист було втрачено, а пошуки не призвели до позитивного результату. На підтвердження доводів банком надано лист - відповідь ДВС (а.с.45) та довідку за підписом керівника Legal Collection РП без дати та б/н, відповідно до якої виконавчий документ № 2-7747/10 втрачено і до виконання не пред`явлено (а.с.46).

Інших доказів матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявник не довів належними доказами поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа від 04.01.2011 до виконання.

За приписами ст.124 Конституції України судове рішення, яким закінчився розгляд справи в суді, що набрало законної сили, є остаточним та підлягає виконанню на всій території України всіма посадовими, юридичними та фізичними особами.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (Ноrnsbу V. Gгеесе) від 19 березня 1997 року, зазначено, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Зазначене конституційне положення кореспондується з частиною першою статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Системний аналіз даної норми дає підстави дійти висновку про те, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є він чинним та чи не було його скасовано, або чи виконано рішення повністю або частково, та чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного стягнення; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ. Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути додано довідки органів зв`язку або державного виконавця.

За змістом ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 21 та статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції, чинній на час видачі Деснянським районним судом міста Чернігова виконавчих листів, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: а) пред`явленням виконавчого документа до виконання; б) частковим виконанням рішення боржником; в) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Встановлено, що рішення суду ухвалено 16.12.2010, постановою державного виконавця від 28.10.2011 виконавче провадження було завершено, а виконавчий лист повернуто стягувачу. Отже строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив 28.11.2014.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення від 12 липня 2007 року у справі «Stankov v. Bulgaria»).

Оцінюючи процесуальну поведінку заявника, суд має виходити з того, чи відповідають його дії критеріям добросовісності у реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків, чи є поведінка сторони відповідальною та зваженою.

На думку колегії суддів таким критеріям поведінка стягувача не відповідає, оскільки після завершення виконавчого провадження в листопаді 2011 року та повернення виконавчих листів, стягувач протягом тривалого строку - близько дев`яти років, не реалізовував свої процесуальні права передбачені ст. 19 (ст. 11-1 в попередній редакції) Закону України «Про виконавче провадження», дії чи бездіяльність державного виконавця не оскаржував, не звертався до суду з клопотанням про видачу дублікату виконавчого листа до спливу строку на його пред`явлення до виконання, а із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання звернувся тільки 02.09.2020.

Відповідно до ст.11-1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час здійснення виконавчих дій) особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На думку колегії суддів, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», звертаючись до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, не навело ґрунтовних підстав для поновлення строку та не надало відповідних доказів.

Посилання боржника на те, що довідка керівника Legal Collection РП про втрату виконавчого листа є неналежним доказом заслуговують на увагу, оскільки дана довідка не містить будь-яких реквізитів, притаманних офіційному документу , зокрема дати, номера та даних щодо правомочності особи, що видала дану довідку.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, що висловлений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

За наведеного, у зв`язку з відмовою в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відсутні й правові підстави щодо видачі дубліката виконавчого документа.

Відповідно до ст.376 ч.1 п.1 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, апеляційна скарга такою, що підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 13 ст.141 ЦПК України з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 належить стягнути 420,4 грн судового збору, сплаченого при зверненні до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч.1 п.1, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 вересня 2020 року - скасувати.

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 420 гривень 40 копійок судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Л.К.Харечко

Н.В.Шитченко

Повний текст постанови складений 13.01.2021.