Дата документу 12.11.2021 Справа № 318/1588/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/1588/20 Головуючий у 1 інстанції: Васильченко В.В.
Провадження № 22-ц/807/3289/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Гончар М.С., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області ухвалено судовий наказ від 12.01.2018р. у справі № 318/2858/17, провадження № 2-н/318/4/2018, відповідно до якого з боржника було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 20 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ позивачка подала на виконання до Кам`янсько-Дніпровського ВДВС ГТУЮ в Запорізькій області. За цей час відповідач обов`язку, встановленого державою по утриманню своєї дитини, не виконав.

ОСОБА_2 зазначила, що відповідач офіційно працює водієм, продавцем та охоронцем у ПП ОСОБА_4 , отримує заробітну плату. Відповідач самоухилився від свого обов`язку утримання дитини, поклавши на позивача весь фінансовий тягар по утриманню дитини. В кінці липня 2020 року позивач ОСОБА_2 отримала документи з ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), серед яких був розрахунок заборгованості по аліментам та обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування зброєю, у праві керування транспортними засобами.

З 20 грудня 2017 року до кінця травня 2020 року загальна заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 51389 грн. 95 коп.

Після уточнення позову, яке було подано позивачем 20 листопада 2020 року, було уточнено суму пені, що було здійснено позивачем у зв`язку з тим, що 04 листопада 2020 року нею було отримано змінений розрахунок від виконавчої служби. Згідно уточненого розрахунку, який міститься в уточненій позовній заяві, сума пені становить 229 359,25 грн.

Позивач вказувала в позові та в уточненнях до нього, що вона неодноразово зверталася до відповідача, просила сплачувати аліменти, їхня спільна дитина має діагноз "Затримка психо-мовного розвитку", "Розлад аутичного спектру", тому на утримання дитини йде більше коштів, а також на лікування дитини, на навчання з логопедом. Відповідач ухилявся від матеріального утримання своєї дитини. Дитина перебувала повністю на утриманні матері.

Рішенням Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 липня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів, в сумі 51 488 грн. 90 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким зменшити суму нарахованої пені за прострочення сплати аліментів з 51 488 грн. 90 коп. до 3000 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказано, що до 01.09.2020р. вінбув безробітним, тривалий час перебував на обліку в центрі зайнятості. Згідно довідки від 01.09.2020р. за № 46 він перебував на обліку в Камянсько-Дніпровській філії Запорізького ОЦЗ з травня 2017 року по червень 2018 року та отримував з грудня 2017 року по червень 2018 року по 544 грн. державної допомоги. З 01.09.2020 року він працевлаштувався та по-

чав регулярно сплачувати призначені аліменти та утримання дитини. Крім того, зазначив, що введення карантину суд може визнати поважною причиною, через яку аліменти не сплачуються, або сплачуються в меншому обсязі, так як ведення карантину в Україні супроводжується обмеженням багатьох видів економічної діяльності, що цілком природно відображається на ріні доходів громадян, утому числі тих, які зобов`язані сплачувати аліменти на утримані дітей. В даному випадку заборгованість виникла з незалежних від останнього обставин (відсутність роботи, перебування на обліку в Центрі зайнятості, хвороба, обставини, які виникли із впровадженням карантину на території України, фактична неможливість здійснювати виплати з інших поважних причин), тому вважає, що пеню на виниклу в цей час заборгованість по аліментам нараховувати не можна

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом статті 274 ч. 4, п.1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи у спорах про стягнення аліментів, стягнення неустойки (пені).

Даний спір підлягає під вказане визначення наведеної норми закону.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , виходив із обов`язку ОСОБА_1 як батька дитини сплачувати аліменти на утримання сина, що, в свою чергу, свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Також судом першої інстанції враховано та перевірено позицію відповідача та визнано її необґрунтованою, тому визначений до стягнення позивачем розмір пені зменшено не було.

При цьому, судом першої інстанції було вказано, що факт того, що відповідач весь час, за який нараховується пеня, офіційно не був працевлаштований, не впливає на обов`язок виконання рішення суду та утримання ним власної дитини. Аліменти за період з 20 грудня 2017 року по 12 серпня 2020 року відповідачем не сплачувались, що визнавалось ним у відзиві, але він просив зменшити розмір пені до 3000 грн. у зв`язку з тим, що він не був раніше працевлаштований. Проте суд зазначив, що на тепер відповідач працює, отримує дохід та може компенсувати несвоєчасну сплату своїй дитині аліментів, визначених судовим рішенням, іншим засобом сплатою пені (неустойки) за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

З такими висновками районного суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" та ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до ст. 181 СК України.

Встановлено, що Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області 12.01.2018р. ухвалено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 грудня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ позивачем ОСОБА_2 було подано до Кам`янсько-Дніпровського ВДВС ГТУЮ в Запорізькій області.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який видано Кам`янсько-Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), станом на 06 липня 2020 року заборгованість зі сплати аліментів за вказаним вище виконавчим документом складає 51389 грн. 95 коп., станом на 23.09.2020 року заборгованість складає 51488 грн..90 коп.

Позивачем здійснено розрахунок пені за період несвоєчасної сплати аліментів з 20 грудня 2017 року по 12 серпня 2020 року.

Борг по аліментам за грудень 2017 року становив 264,70 грн., 1% становив 2,64 грн., кількість днів прострочення за період з 20.12.2017 року по 12.08.2020 року становила 967 днів, сума пені становить 2552,88 грн.

Борг по аліментам за січень 2018 року становив 746,00 грн., 1% становив 7,46 грн., кількість днів прострочення за період з 01.01.2018 року по 12.08.2020 року становила 955 днів, сума пені становить 7124,30 грн.

Борг по аліментам за лютий 2018 року становив 746,00 грн., 1% становив 7,46 грн., кількість днів прострочення за період з 01.02.2018 року по 12.08.2020 року становила 924 дні, сума пені становить 6893,04 грн.

Борг по аліментам за березень 2018 року становив 746,00 грн., 1% становив 7,46 грн., кількість днів прострочення за період з 01.03.2018 року по 12.08.2020 року становила 896 дні, сума пені становить 6684,16 грн.

Борг по аліментам за квітень 2018 року становив 746,00 грн., 1% становив 7,46 грн., кількість днів прострочення за період з 01.04.2018 року по 12.08.2020 року становила 865 дні, сума пені становить 6452,90 грн.

Борг по аліментам за травень 2018 року становив 746,00 грн., 1% становив 7,46 грн., кількість днів прострочення за період з 01.05.2018 року по 12.08.2020 року становила 835 дні, сума пені становить 6229,10 грн.

Борг по аліментам з 01.06.2018 ро по 04.06.2018 року становив 4,53 грн.,1% становив 0,45 грн., кількість днів прострочення за період з 01.06.2018 року по 12.08.2020 року становила 804 дні, сума пені становить 361,80 грн.

Борг по аліментам з 04.06.2018 року за червень 2018 становив 1141,59 грн., 1% становив 11,41 грн., кількість днів прострочення за період з 04.06.2018 року по 12.08.2020 року становила 801 день, сума пені становить 9139,41 грн.

Борг по аліментам за липень 2018 становив 1735,54 грн., 1% становив 17,36 грн., кількість днів прострочення за період з 01.07.2018 року по 12.08.2020 року становила 774 дні, сума пені становить 13 436,64 грн.

Борг по аліментам за серпень 2018 становив 1735,54 грн., 1% становив 17,36 грн., кількість днів прострочення за період з 01.08.2018 року по 12.08.2020 року становила 743 дні, сума пені становить 12 898, 48 грн.

Борг по аліментам за вересень 2018 становив 1735,54 грн., 1% становив 17,36 грн., кількість днів прострочення за період з 01.09.2018 року по 12.08.2020 року становила 712 дні, сума пені становить 12 360,32 грн.

Борг по аліментам за жовтень 2018 становив 1835,63 грн., 1% становив 18,36 грн., кількість днів прострочення за період з 01.10.2018 року по 12.08.2020 року становила 682 дні, сума пені становить 12 521,52 грн.

Борг по аліментам за листопад 2018 становив 1835,63 грн., 1% становив 18,36 грн., кількість днів прострочення за період з 01.11.2018 року по 12.08.2020 року становила 651 дні, сума пені становить 11 952,36 грн.

Борг по аліментам за грудень 2018 становив 1835,63 грн., 1% становив 18,36 грн.,

кількість днів прострочення за період з 01.12.2018 року по 12.08.2020 року становила 621 дні, сума пені становить 11 401,56 грн.

Борг по аліментам за січень 2019 становив 1672,81 грн., 1% становив 16,73 грн., кількість днів прострочення за період з 01.01.2019 року по 12.08.2020 року становила 590 дні, сума пені становить 9870,70 грн.

Борг по аліментам за лютий 2019 становив 1672,81 грн., 1% становив 16,73 грн., кількість днів прострочення за період з 01.02.2019 року по 12.08.2020 року становила 559 дні, сума пені становить 9352,07 грн.

Борг по аліментам за березень 2019 становив 1672,81 грн., 1% становив 16,73 грн., кількість днів прострочення за період з 01.03.2019 року по 12.08.2020 року становила 531 дні, сума пені становить 8883,63 грн.

Борг по аліментам за квітень 2019 становив 1820,60 грн., 1% становив 18,21 грн., кількість днів прострочення за період з 01.04.2019 року по 12.08.2020 року становила 500 дні, сума пені становить 9105,00 грн.

Борг по аліментам за травень 2019 становив 1820,60 грн., 1% становив 18,21 грн., кількість днів прострочення за період з 01.05.2019 року по 12.08.2020 року становила 470 дні, сума пені становить 8558,70 грн.

Борг по аліментам за червень 2019 становив 1820,60 грн., 1% становив 18,21 грн., кількість днів прострочення за період з 01.06.2019 року по 12.08.2020 року становила 439 дні, сума пені становить 7994,19 грн.

Борг по аліментам за липень 2019 становив 1835,44 грн., 1% становив 18,35 грн., кількість днів прострочення за період з 01.07.2019 року по 12.08.2020 року становила 409 дні, сума пені становить 7505,15 грн.

Борг по аліментам за серпень 2019 становив 1835,44 грн., 1% становив 18,35 грн., кількість днів прострочення за період з 01.08.2019 року по 12.08.2020 року становила 378 дні, сума пені становить 6936,30 грн.

Борг по аліментам за вересень 2019 становив 1835,44 грн., 1% становив 18,35 грн., кількість днів прострочення за період з 01.09.2019 року по 12.08.2020 року становила 347 дні, сума пені становить 6367,45 грн.

Борг по аліментам за жовтень 2019 становив 1923,79 грн., 1% становив 19,24 грн., кількість днів прострочення за період з 01.10.2019 року по 12.08.2020 року становила 317 дні, сума пені становить 6099,08 грн.

Борг по аліментам за листопад 2019 становив 1923,79 грн., 1% становив 19,24 грн., кількість днів прострочення за період з 01.11.2019 року по 12.08.2020 року становила 286 дні, сума пені становить 5502,64 грн.

Борг по аліментам за грудень 2019 становив 1923,79 грн., 1% становив 19,24 грн., кількість днів прострочення за період з 01.12.2019 року по 12.08.2020 року становила 256 дні, сума пені становить 4925,44 грн.

Борг по аліментам за січень 2020 року становив 1867,67 грн., 1% становив 18,68 грн., кількість днів прострочення за період з 01.01.2020 року по 12.08.2020 року становила 225 дні, сума пені становить 4203,00 грн.

Борг по аліментам за лютий 2020 року становив 1867,67 грн., 1% становив 18,68 грн., кількість днів прострочення за період з 01.02.2020 року по 12.08.2020 року становила 194 дні, сума пені становить 3623,92 грн.

Борг по аліментам за березень 2020 року становив 1867,67 грн., 1% становив 18,68

грн., кількість днів прострочення за період з 01.03.2020 року по 12.08.2020 року становила 165 дні, сума пені становить 3082,20 грн.

Борг по аліментам за квітень 2020 року становив 1993,41 грн., 1% становив 19,93 грн., кількість днів прострочення за період з 01.04.2020 року по 12.08.2020 року становила 134 дні, сума пені становить 2670,62 грн.

Борг по аліментам за травень 2020 року становив 1993,41 грн., 1% становив 19,93 грн., кількість днів прострочення за період з 01.05.2020 року по 12.08.2020 року становила 104 дні, сума пені становить 2072,72 грн.

Борг по аліментам за червень 2020 року становив 1993,41 грн., 1% становив 19,93 грн., кількість днів прострочення за період з 01.06.2020 року по 12.08.2020 року становила 74 дні, сума пені становить 1474,82 грн.

Борг по аліментам за липень 2020 року становив 1993,41 грн., 1% становив 19,93 грн., кількість днів прострочення за період з 01.07.2020 року по 12.08.2020 року становила 43 дні, сума пені становить 856,99 грн.

Борг по аліментам з 01.08.2020 року по 12.08.2020 року становив 1993,41 грн., 1% становив 19,93 грн., кількість днів прострочення за період з 01.08.2020 року по 12.08.2020 року становила 12 днів, сума пені становить 239,16 грн.

Загальна сума пені за несплату аліментів становить 229 359,25 грн. За правилами ч.1 ст. 196 СК України пеня стягується на рівні 100% заборгованості та не може перевищувати цього розміру. Заборгованість відповідача становила на час звернення позивача з цим позовом до суду 51 488,90 грн., а тому суд визначив саме такий розмір пені до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідачем не оспорюється визначений виконавчою службою розмір заборгованості, а також вище наведений розрахунок пені, здійснений позивачем та перевірений судом.

Натомість, він в скарзі зазначає, що несплата ним майже протягом трьох років аліментів викликана поважними причинами: відсутністю у нього роботи, доходу та карантином, через який він не міг працевлаштуватись. Тому наразі в скарзі просить зменшити визначену судом до стягнення суму пені до 3000 грн.

Проте колегія визнає безпідставними ці доводи апеляційного скарги, зокрема, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки його заяві про зменшення розміру пені по аліментам до 3000 грн. у зв`язку із тим, що він тривалий час був непрацевлаштованим.

Так, в оскаржуваному рішенні міститься обґрунтований аналіз доводів, викладених ОСОБА_1 у його відзиві та заяві від 04.09.2021р., за результатом розгляду яких суд першої інстанції дійшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про недоцільність зменшення розміру пені до 3000 грн., оскільки відповідач на час розгляду справи працює, отримує дохід та може компенсувати несвоєчасну сплату своїй дитині аліментів передбаченим законом засобом сплатою пені (неустойки) за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Скаржником неодноразово наголошувалось про відсутність з його боку вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, оскільки на території України було запроваджено карантинні обмеження , що може слугувати причиною, через яку аліменти не сплачувались, або сплачуються в меншому обсязі.

Між тим, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти в повному розмірі, або доказів, що заборгованість по аліментам виникла з незалежних від нього причин, відповідач відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України суду не надав.

Так, дійсно з 12 березня 2020 року в Україні введено карантин та запроваджено ряд заходів, спрямованих на протидію поширенню коронавірусної інфекції СОVID-19. 17 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла закони, спрямовані на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби. Зокрема, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби СОVID-19" передбачено введення штрафів та, навіть, позбавлення волі в разі порушення правил карантину. Також, у законі йдеться про роботу працівників дистанційно.

Отже, позивач ніким не був позбавлений у праві на працю протягом трьох років, за станом здоров`я не є обмеженим певними видами діяльності, а тому міг виконувати будь-яку оплачувану роботу задля забезпечення себе і дитини, зокрема, й під час локдауну працювати у дистанційному порядку.

Також, на думку колегії, посилання на довідку Державної податкової служби щодо відсутності у нього доходу протягом періоду з третього кварталу 2018р. по третій квартал 2020р., не є тим достатнім доказом, на підставі якого відповідача може бути звільнення від пені за невиконання аліментного обов`язку протягом трьох років, оскільки в ній зазначено не про відсутність доходів взагалі, а про відсутність такої інформації з приміткою, що вона потребує уточнення у податкових агентів (джерел доходів).

Що ж стосується законодавства, що регулює механізм стягнення аліментів та заборгованості по сплаті аліментів, то на час введення карантину на території України, нововведень, які б змінювали даний механізм не приймалось.

Отже, враховуючи вищезазначене, можна дійти висновку, що впровадження карантину на території України не звільняє платників аліментів від виконання їх обов`язку щодо сплати аліментів на утримання дітей. Однак, обставини, які виникли із впровадженням карантину та призвели до неможливості вчасно та в повному обсязі сплачувати аліменти, можуть бути підставою для звільнення від відповідальності за несплату аліментів за період дії таких.

Проте, в обґрунтування відсутності вини відповідача ним до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів того, що карантинні обмеження вплинули на працевлаштування відповідача, оскільки на час карантину та введення локдауну він значився непрацевлаштованим вже майже два роки.

Таким чином, введення карантинних обмежень не є безумовною підставою для звільнення його від сплати аліментів, а також неустойки за прострочення сплати аліментів.

Відсутність доходу в період карантинних обмежень є обставиною, яка підлягає доказуванню з урахування того, яке робоче місце обіймає платник аліментів та чи міг він працювати в цей час, але, як зазначено вище, відповідач залишався безробітним на 12.03.2020р. вже більше двох років..

Отже, ОСОБА_1 , посилаючись на виникнення заборгованості по сплаті аліментів і зв`язку із веденням карантину в Україні, не спростовує тієї обставини, що така заборгованість у творилась в нього ще задовго до введення карантинних обмежень.

Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Гарантіями реалізації принципу змагальності є відповідальність за неподання доказів до суду.

Під час розгляду справи відповідач не зазначав про неможливість надання будь-якого доказу.

З позовом про зменшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною матеріального або сімейного стану, як це передбачено ст. 192 СК України, відповідач до суду не звертався. Жодних заходів для зменшення розміру заборгованості він не приймав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладені обставини, а також матеріали справи, у їх сукупності, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав до задоволення позову й стягнення з ОСОБА_1 неустойки (пені) в сумі 51 488 грн. 90 коп.

Правових підстав до зменшення встановленого районним судом розміру неустойки (пені), яка виникла у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , колегія суддів не вбачає.

З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування за доводами, викладеними у апеляційній скарзі, відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну

скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на все вищенаведене, колегія у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367-369, 372, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково

Постанова прийнята, складена та підписана 12 листопада 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.