Справа № 404/2070/20
Номер провадження 2/404/559/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

14 січня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Чайка О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за договором позики від 28 лютого 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за договором позики від 28 лютого 2020 року, просив стягнути з відповідача на свою користь 424 422 грн. заборгованості та 5790 грн. 74 коп. пені, а також витрати, пов`язані з сплатою судового збору у розмірі 4 303 грн.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 28 лютого 2020 року відповідач отримав від позивача у борг грошові кошти у розмірі 17 100 доларів США та зобов`язався їх повернути у строк до 03 березня 2020 року.

Станом на дату звернення до суду відповідач у порушення норм чинного законодавства України, належним чином своєчасно та в повному обсязі не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення у строк до 03 березня 2020 року суми грошових коштів у розмірі 17 100 доларів США.

Як наслідок, станом на 27 березня 2020 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 424 422 грн., як еквівалент долару США у гривні по курсу НБУ.

Вказано, що у борговій розписці, відповідач взяв на себе зобов`язання, у разі прострочення повернення коштів, сплати пеню в розмірі один відсоток від суми боргу за кожен день прострочення.

Позивач вважає, що договірні правовідносини щодо відповідальності у вигляді сплати пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та її розмір не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період існування прострочення платежу.

Сума нарахованої пені за період прострочення становить 5 790 грн. 74 коп.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за договором позики від 28 лютого 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

Позивач та його представник адвокат Бонтлаб В.В. у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, із наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір, за яким останній взяв в борг у позивача 17100 доларів США, які зобов`язався повернути в строк до 03 березня 2020 року.

На підтвердження укладення договору відповідач власноручно написав розписку.

Відповідно до статі 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 статті 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, розписка не є формою договору, а лише підтверджує укладення договору позики, оскільки підписується тільки позичальником.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України).

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів саме в позику.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 28 лютого 2020 року між сторонами укладеного договір позики, за яким позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти в розмірі 17100 доларів США, а позивальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів в строк до 03 березня 2020 року.

У встановлений в розписці строк відповідач не повернув позивачу грошові кошти.

Таким чином, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд, за наявності у позивача оригіналу розписки про отримання відповідачем грошових коштів, приходить до висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики від 28 лютого 2020 року.

Обравши валюту зобов`язання та пред`явивши позовну вимогу про стягнення заборгованості у гривневому еквіваленті, обґрунтованим є її розрахунок за офіційним курсом день платежу, тобто на 03 березня 2020 року, в розмірі 424 422 грн.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач заборгував позивачу грошові кошти за договором позики від 28 лютого 2020 року в розмірі 17100 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 424 422 грн., вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості за договором позики в є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заявленої до стягнення пені суд приходить до наступного.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, який обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, максимальний розмір пені пов`язаний із розміром облікової ставки Національного банку України. Оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися за судовим рішенням лише у національній валюті України гривні.

Заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 2302 грн. 34 коп., розрахована за період з 04 березня 2020 року по 12 березня 2020 року та 3488 грн. 40 коп., розрахована за період з 13 березня 2020 року по 27 березня 2020 року.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором позики у розмірі 5790 грн. 74 коп.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76-78, 81, 82, 141, 198, 200, 206, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за договором позики від 28 лютого 2020 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 28 лютого 2020 року у сумі 424 422 грн., пеню в сумі 5790 грн. 74 коп. та 4303 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 14.01.2021 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда