Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1520/20
Провадження № 2-о/382/8/21
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

за заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Лещенко Сергія Олександровича, заінтересована особа: Яготинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Яготинського районного суду з заявою, заінтересована особа: Яготинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, в котрій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна баба заявника з боку батька - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна: земельної ділянки площею 4,03 га, що розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області (заявником отримано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.10.2012 року р. № 2-2155) та житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки спадкодавець склала за життя заповіт на усе своє майно на ім`я заявника, то відповідно до ст. 1223 ЦК України, ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом після її смерті. Інших, окрім заявника, спадкоємців у заповіті не призначено. Заповіт посвідчений секретарем Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області 02 березня 2000 року за р. № 4. Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, згідно якої малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), немає. Спадщину заявник прийняв, звернувшись в передбачений ст. 1270 ЦК України термін, із заявою про прийняття спадщини до Яготинської районної нотаріальної контори. Нотаріусом було роз`яснено, що оскільки ОСОБА_1 не має можливості подати документи, які підтверджують факт його родинних відносин зі спадкодавцем (з причини втрати свідоцтва про народження батька заявника - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), заявник відповідно до ч. 167.2 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, має сплатити ставку податку, що становить 5 відсотків бази оподаткування щодо доходу, нарахованого внаслідок отримання (прийняття) даної спадщини. Одночас, відповідно до ч. ч. 174.1, 174.2 Податкового кодексу України об`єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою, що успадковується членами сім ї спадкодавця перщого та другого ступенів споріднення. Згідно ч. 14.1.263 цього Кодексу членами сім`ї фізичної особи другого ступеня сппрілненпя вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки. Відповідно до частини 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Встановлення даного факту необхідно заявнику для звільнення від сплати податку з доходів фізичних осіб при оформленні спадщини, як спадкоємця другого ступеня споріднення. Враховуючи викладене, просив встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заявника звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою про розгляд справи у її відсутність.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70).

В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (рішення від 17 червня 2011 року, заява № 21037/05), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Так, із паспорта заявника серії НОМЕР_1 , виданого 23 вересня 1997 року Яготинським РВ ГУ МВС України в Київській області та довідки вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Сулимівка Яготинського району Київської області (а.с. 4-5).

Із свідоцтва про народження НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Сулимівка Яготинського району Київської області, має батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 6).

Із свідоцтва про смерть НОМЕР_3 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 7).

Із свідоцтва про смерть НОМЕР_4 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 8).

З заповіту від 02.03.2000 року вбачається, що ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_1 , заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все те, що буде належати по закону, а також житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 (а.с. 9).

Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 28864432 від 29.11.2011 року вбачається, що у Спадковому реєстрі за № 52071691 зареєстрована спадкова справа за № 405/2011 після смерті ОСОБА_2 (а.с. 10).

Із копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.10.2012 року вбачається, що державний нотаріус Яготинської районної державної нотаріальної контори Тищенко І.В. посвідчив, що на підставі заповіту, посвідченого Сулимівської сільською радою Яготинського району Київської області 02.03.2000 року, зареєстрованого у реєстрі за № 4, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_2 , 1915 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с. 10 зворотній бік).

З довідки № 265 від 16.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживав у АДРЕСА_1 зі своєю бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 . Факт проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 до дня її смерті підтверджують жителі с. Сулимівка Яготинського району Київської області: ОСОБА_5 , 1957 року народження ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 , 1964 року народження ( АДРЕСА_2 ) (а.с.11).

З письмових пояснень ОСОБА_5 (а.с. 12) та ОСОБА_6 (а.с. 13), посвідчених головою Сулиміської сільської ради О.Б. Макаренко, вбачається, що будучи особами, які довгий час проживають на території Сулиміської сільської ради Яготинського району Київської області та особисто знайомі і підтримували дружні стосунки із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_1 , 1961 року народження, вони стверджують, що дійсно, ОСОБА_1 є рідним онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , по батьковій лінії.

З копії довідки № 516/02-14 від 20.08.2020 року вбачається, що станом на 20.08.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 258-259, 265, 268, 354, 315, 293-294 ЦПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Лещенко Сергія Олександровича, заінтересована особа: Яготинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 14 січня 2021 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.