Провадження № 2/389/504/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Берднікової Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання Чуканової О.А., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в якій просить визначити йому додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_4 .

Свої вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі і на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадстровий номер :02:000:1316, площею 4,60 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та належала спадкодавцю на підставі державного акта на право привтаної власності на землю серії Р2 №467785, вида ного 26 серпня 2002 року Знам`янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області. Вказану земельну ділянку ОСОБА_4 заповів йому про що свідчить заповіт складений та посвідчений 06 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу.

Проте, у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 нотаріусу він не подав, оскільки про його смерть дізнався лише 27 лютого 2020 року (після закінчення строку на прийняття спадщин) від дочки останнього - ОСОБА_3 , яка зателефонувала йому та повідомила, що поштою отримала лист від Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, в якому повідомлялося про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4 на підставі заяви ОСОБА_1 . До цього, в період з серпня 2019 року по кінець лютого 2020 року члени сім`ї ОСОБА_4 вводили його в оману щодо стану здоров`я останнього, пояснювали, що він почувається добре, хоча його в той час вже не було в живих, що і стало підставою для пропуску встановленого стркоу для прийняття спадщини.

29 лютого 2020 року, тобто через два дні як він дізнався про смерть ОСОБА_4 він відразу ж звернувся із відповідною заявою до Першої Миколаївської державної нотраіальної контори Миколаївської області, але у зв`язку із об`явленими КМУ карантинними заходами (Постанова КМУ №211 від 11 березня 2020 року) постанову про відмову у вичненні нотаріальних щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі пропуску строку на прийняття спадшини отримав лише 08 липня 2020 року. Таким чином строк подання заяви про прийняття спадщини він пропустив на декілька днів з поважної причини, оскільки від нього умисно приховували факт смерті ОСОБА_4 члени його сім`ї.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомелний належним чином, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд розглядати справу за його відстуності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, подала заяву в якій просила позовну заяву задовольнити у повному обсязі та розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що ОСОБА_4 доводився йому батьком, заповіт склав не розуміючи своїх дій. Сестра ОСОБА_3 фактично земельну ділянку продала ОСОБА_2 . Заповіт не оспорював.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника нотраіальної контори з прийняттям рішення на розсуд суду.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07 серпня 2019 року, в місті Миколаїв Миколаївської області ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Миколаївського міського округу Помазан Я.В. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №1288 заповіт відповідно до якого, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким належну йому на підставі державного акта на право власності на землю серії Р2№467785, виданого 26 серпня 2002 року Знам`янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,60 га, кадастровий номер :02:000:1316, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, заповів ОСОБА_2 . У заповіті вказано, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не може сам прочитати і підписати текст заповіту, згідно зі ст.1253 ЦК України заповіт посвідчено у присутності двох свідків. У зв`язку з тим, шо ОСОБА_4 погано бачить і не може прочитати заповіт власноручно, на його особисте прохання та в його присутності текст заповіту підписав ОСОБА_5 у присутності свідків. У вказаному заповіті ОСОБА_4 також висловив свою волю щодо скасування заповіту посвідченого 05 липня 2012 року Дубінець С.А., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу за реєстровим №241.

Після смерті ОСОБА_4 13 лютого 2020 року у Першій Миколаївській державній нотаріальній конторі Миколаївської області заведена спадкова справа №65/2020, з якої вбачається, що 13 лютого 2020 року з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернувся його син ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Дехтяр Л.Ф. від 08 липня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з неприйняттям ним спадщини, так як на час відкриття спадщини він разом зі спадкодавцем не проживав (не був зареєстрований) і заяви про прийняття спадщини у встановлений законом 6-місячний строк не подав. Заяву про прийняття спадщини ОСОБА_6 нотаріусу подано 08 липня 2020 року.

Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 не видавалися.

На час відкриття спадщини ОСОБА_4 був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Про зазначене свідчить витяг з реєстру територіальної громади міста Миколаєва, сформований 04 червня 2020 року.

ОСОБА_3 заявлена відповідачем у справі та доводилася спадкодавцю дочкою, а ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_3 .

Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) сформованої 13 листопада 2020 року, складений ОСОБА_4 06 жовтня 2016 року на користь позивача заповіт, не змінений і не скасований.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживав, заяву про прийняття спадщини подав 08 липня 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку для її подання. Строк для прийняття спадщини пропустив з оляду на те, що родичі ОСОБА_4 , приховували від нього смерть останнього. Зазначене відповідачами не спростовано. ОСОБА_3 , яка проживала разом зі спадкодавцем - позов визнала у повному обсязі, тим самим підтвердивши і ці обставини.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

За змістом вказаних положень, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Практика Європейського суду з прав людини застосовує принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині 3 статті 2 ЦПК України.

Постановою Верховного суду від 26 червня 2019року по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску приняття спадщини, а також зазначено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві.

Цивільний процесуальний кодекс України у статті 1 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 складено заповіт, тобто усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач.

З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), а також зважаючи на те, що при наданні позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки спадкодавцем складено заповіт, який іншими спадкоємцями не оспорювався, а також, що проміжок часу, який пропущено незначний, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, є поважною, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду про забезпечення позову від 27 серпня 2020 року (провадження №2-з/389/20/20) заборонено державному нотаріусу Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видавати будь - кому свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа №65/2020) та складається з земельної ділянки, площею 4,69 га, кадастровий номер :02:000:1316, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на вказане спадкове майно, після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за подання даної позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., а також сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 420 грн. 40 коп.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір».

Таким чином з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 420 грн. 40 коп. судового збору за подання позовної заяви до суду та 210 грн. 20 коп. за подання заяви про забезпечення позову.

З відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню 210 грн. 20 коп. судового збору за подання позовної заяви та 210 грн. 20 коп. за заяву про забезпечення позову.

Решту суми судового збору за подання позовної заяви, яка складає у сумі 210 грн. 20 коп. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись 4,12,13, 81,89, 141,142, 200, 206, 223, 259, 263 -265, 354 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 , задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком в два місяці, який обчислювати з дня наступного після набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 630 (шістсот тридцять) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову відповідно до квитанції від 22 липня 2020 року №50528097 у Відділенні №251/14 Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» у сумі 210 (двісті десять) грн. 20 коп. Оригінал квитанції знаходиться в матеріалах даної справи №ЄУН 490/4448/20.

Ухвала Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2020 року (провадження №2-з/389/20/20) про забезпечення позову у даній справі продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або може бути скасована за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, місце знаходження: вулиця Пушкінська, 14/6, місто Миколаїв, Миколаївська область.

Дата складення повного судового рішення - 14 січня 2021 року.

Суддя Г.В. Берднікова