Справа № 451/1952/20 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 22-ц/811/1323/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Жукровської Х.І.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 18 березня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строків пред`явлення виконавчих документів до виконання,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив:видати дублікати виконавчих листів Радехівського районного суду Львівської області від 04.05.2005 року у справі №2-166/05 про стягнення з ОСОБА_1 на його користь 86612 грн. 50 коп. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 1481 грн. 83 коп. судових витрат, визнати причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа поважними тапоновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа Радехівського районного суду Львівської області від 04.05.2005 року по справі №2-166/05 до виконання.

Свої вимоги заявник обгрунтовував тим, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 29 березня 2005 року по справі №2-166/05 задоволено його позов про стягнення з ОСОБА_1 86612 грн. 50 коп. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 1481 грн. 83 коп. судових витрат.

На підставі вказаного рішення, 04.05.2005 року Радехівським районним судом Львівської області видано виконавчі листи, які було звернуто до примусового виконання у ВДВС Радехівського РУЮ Львівської області.

11.05.2005 року державним виконавцем ВДВС Радехівського РУЮ Львівської області винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №№755823, 755895, 755982.

15.12.2005 року державним виконавцем ВДВС Радехівського РУЮ Львівської області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак, 14.08.2008 року вказані виконавчі листи було повторно направлено до виконання у названий відділ ДВС і 26.08.2008 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №№790262, 8790127, 8789977.

11.06.2020 року заявником направлено заяву до Радехівського РВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про хід виконавчих проваджень, на яку повідомлено, що згідно даних АСВП, станом на 17.06.2020 року виконавчі документи у відділі на виконанні не перебувають, 25.12.2008 року по вказаним виконавчим документам було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зазначає, що копію постанов про повернення виконавчого документа стягувачу з оригіналом виконавчих листів він не отримував, а відтак, вони втрачені, а строк для пред`явлення виконавчого листа ним пропущено з поважних причин.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 18 березня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3 , просить її скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та постановити нову, якою його заяву задовольнити.

Апелянт зазначає, що судом не дотримано принцип верховенства права. Вважає помилковими висновки суду про відсутність доказів втрати виконавчих листів, оскільки він не був повідомлений про закінчення виконавчого провадження.

Звертає увагу, що проживання в іншій області ускладнило йому відстеження виконавчого провадження.

Вважає, що відсутність доказів направлення виконавчою службою на його адресу постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та його необізнаність щодо втрати виконавчого документа, є поважними причинами пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України розгляд справи проведено у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони боржника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, названим вище положенням процесуального закону визначено, що суд може видати дублікат виконавчого листа, якщо заява про це подана до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, або якщо є судове рішення про поновлення цього строку у разі його пропущення з поважних причин.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 серпня 2019 року (справа №2-836/11, провадження №14-308цс19), якщо строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії і які підтверджені належними доказами.

Судом встановлено, що на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 29.03.2005 року, яке набрало законної сили 30.04.2005 року, судом видано 04.05.2005 року три виконавчих листи (а.с.4-8), про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 86612 грн. 50 коп. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 1481 грн. 83 коп. судових витрат, по яких 11.05.2005 року відділом Державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції були відкриті виконавчі провадження (а.с.9-11).

Постановами державного виконавця від 15.12.2005 року виконавчі листи повернуті стягувачу на підставі п.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю майна у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, та встановлено строк для повторного пред`явлення виконавчих листів до виконання, - до 15.12.2008 року (а.с.12-14).

26.08.2008 року стягувач повторно пред`явив виконавчі листи до виконання і постановами названого відділу ДВС від 26.08.2008 року відкрито виконавчі провадження з примусового виконання вказаних вище виконавчих листів (а.с.16-18).

З інформації, наданої Радехівським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у листі від 17.06.2020 року (а.с.20), встановлено, що згідно даних АСВП, станом на 17.06.2020 року, у відділі на виконанні не перебувають виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 86612 грн. 50 коп. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 1481 грн. 83 коп. судових витрат, оскільки згідно з постановами державного виконавця від 25.12.2008 року виконавчі листи повернуті стягувачу на підставі п.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю майна у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (а.с.21-23).

Пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа та останнього його повернення стягувачу, було встановлено трирічний строк для пред`явлення до виконання виданого судом виконавчого листа.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 22 цього Закону, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання переривались пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Частиною другою цієї статті Закону було передбачено, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлювався. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховувався.

Відповідно до ч.3 ст.22 цього Закону, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлювався з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Отже, відповідно до названих вище норм Закону, строк пред`явлення виданих стягувачу ОСОБА_3 виконавчих листів після його переривання пред`явленням виконавчих листів до виконання 26.08.2008 року та повернення виконавчих листів стягувачу постановами державного виконавця від 25.12.2008 року, завершився 25.12.2011 року.

Враховуючи наведені вище норми закону й встановлені обставини справи, а саме: повторне повернення виконавчого листа стягувачу ще 25.12.2008 року та попереднє повернення виконавчого листа 15.12.2005 року у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна було звернути стягнення, а також те, що стягувач жодним чином упродовж більше десяти років не цікавився ходом виконавчого провадження після пред`явлення виконавчих листів у серпні 2008 року та відсутність доказів, які б підтверджували існування об`єктивних перешкод для реалізації його прав, як стягувача, під час виконавчого провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність визначених законом підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання і, відповідно, для видачі йому дублікатів виконавчих листів.

Таким чином, в колегії суддів немає правових підстав для висновку про допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права при вирішенні даного питання, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 18 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 22 жовтня 2021 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич