Ухвала

12 січня 2021 року

м. Київ

справа № 200/10400/18

провадження № 61-6134св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та зобов`язання здійснити державну реєстрацію за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Макарова М. О., від 28 січня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (далі -

ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та зобов`язання здійснити державну реєстрацію.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, у складі судді Женеску Е. В., від 07 серпня 2018 року, з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 14 червня 2019 року, частково задоволено позовні вимоги, визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право постійного користування земельними ділянками загальною площею 45, 4 га, які розташовані на території Апостолівської міської ради (колишня Михайлівська сільська рада) Дніпропетровської області та надані для ведення селянського (фермерського) господарства, згідно державного акту на право постійного користування землею ДП АП № 000086 від 17 січня

1997 року, визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на цілісний майновий комплекс - фермерське господарство «Зозуліно», зобов`язано державного земельного реєстратора (відділ в Апостолівському районі ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області) здійснити державну реєстрацію земельних ділянок загальною площею 45, 4 га, які розташовані на території Апостолівської міської ради (колишня Михайлівська сільська рада) Дніпропетровської області згідно державного акту на право постійного користування землею ДП АП № 000086 від 17 січня 1997 року, на підставі заяв про внесення відомостей до державного земельного кадастру від 17 березня 2018 року (реєстраційні номери ЗВ-2018 та ЗВ-018), зобов`язано суб`єкта реєстраційної діяльності, нотаріуса здійснити державну реєстрацію в Державному реєстрі прав за ОСОБА_1 право володіння та користування земельними ділянками загальною площею 45, 4 га, які розташовані на території Апостолівської міської ради (колишня Михайлівська сільська рада) Дніпропетровської області та надані для ведення селянського (фермерського) господарства, відповідно до державного акту на право постійного користування землею ДП АП № 000086 від 17 січня 1997 року.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області на користь

ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 10 924, 40 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, з урахуванням додаткової постанови цього ж суду від 01 квітня 2020 року, апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задоволено, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська

від 07 серпня 2018 року та додаткове рішення Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 14 червня 2019 року скасовано, та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволені позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області суму судового забору за подання апеляційної скарги у розмірі 11 100 грн.

27 березня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, в якій заявник просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2020 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 200/10400/18 та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

У червні 2020 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

За змістом касаційної скарги підставою касаційного оскарження заявник вважає, що висновок апеляційного суду суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 615/2197/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, просив врахувати, що наразі на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 922/989/18, в якій вирішується виключна правова проблема щодо визначення особи, якій належить право постійного користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства.

Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії!' складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та зобов`язання здійснити державну реєстрацію за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 рокупризначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович Є. В. Синельников С. Ф. Хопта