16.11.2021 Провадження № 2-з/389/81/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Галина Володимирівна, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 15 листопада 2021 року звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», треті особи які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, вчинений 25 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №4581, про стягнення з нього на користь відповідача на підставі кредитного договору №004-99926-230213 від 23 лютого 2013 року заборгованості в сумі 24848 грн. 27 коп.

Разом з позовною заявою, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить: застосувати захід забезпечення позову та до набрання законної сили рішенням суду у справі, зупинити стягнення у виконавчому провадженні №65821005 відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С.на підставі виконавчого напису №4581 від 25 березня 2021 року вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. На обґрунтування заяви вказав, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений нотаріусом в порушення вимог чинного законодавства, заборгованість є спірною. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення його порушених прав та інтересів.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до п.п.4,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. При обранні заходів забезпечення позову слід враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

У правових позиціях викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18 та постановах Верховного суду від 25 лютого 2019 у справах № 924/789/18, № 924/790/18, від 11 жовтня 2019 року у справах № 910/4762/19, від 21 лютого 2020 року у справі № 910/9498/19, від 17 вересня 2020 року у справі № 910/72/20, від 30 вересня .2020 у справі № 910/19113/29, від 30 листопада 2020 у справі № 910/217/20 зазначено, що у випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу заборгованості в розмірі 24848 грн. 27 коп., яка стягується Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. за виконавчим провадженням №65821005 на підставі оскаржуваного позивачем виконавчого напису від 25 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №4581. Отже, є всі підстави вважати, що при не вжитті заходів забезпечення позову, рішення суду у разі задоволення позовних вимог, неможливо буде виконати, оскільки, виконавчий напис вже може бути виконано в примусовому порядку.

Зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом позову та співмірності таких заходів заявленим ОСОБА_1 вимогам, та з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднитичи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса.

Забезпечення позову зазначеним способом не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди інтересам позивача.

Згідно зі ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Разом з цим, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у задоволенні його вимоги про вжиття заходів забезпечення позову саме до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі за його позовом, оскільки зазначене суперечить ст.ст.156, 158 ЦПК України, якими встановлені строки та порядок дії вжитих судом заходів забезпечення позову.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Міри по застосуванню зустрічного забезпечення позову судом не приймалися.

Розгляд заяви про забезпечення позову проведено судом без повідомлення учасників справи, що не суперечить ч.1 ст.153 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258- 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №65821005, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком Олексієм Степановичем на підставі виконавчого напису вчиного приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, 25 березня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №4581, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» заборгованості за кредитним договором.

Стягувач за ухвалою про забезпечення позову: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», 79037, м.Львів, вул.Богдана Хмельницького, буд.212, офіс 413, .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного судупротягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Дата складення ухвали 16 листопада 2021 року.

Суддя Г.В. Берднікова