Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2021 Справа №607/13659/20

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря Савіцької О. П.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача, адвоката Скакуна О. К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між сторонами 20 травня 2007 року був укладений шлюб у Великогаївській сільській Раді Тернопільського району, актовий запис № 4. Від шлюбу у них спільних дітей немає. 13 березня 2020 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду шлюб розірвано. За час спільного проживання в період з часу реєстрації шлюбу по дату його розірвання сторонами було придбано спільне майно, яке залишилося в користуванні відповідачки, а саме: легковий автомобільний причіп ПР П 2, 2008 року випуску, вартістю 16 123 грн 76 коп., згідно інтернет сайту дилера по продажу «Мото днепр», який зареєстрований на ОСОБА_3 12 березня 2008 року; металопластикові вікна 20,1 м.кв. згідно накладної № 12/06 від 12 червня 2013 року на суму 12 862 грн 08 коп.; металопластикові двері 1,8 м.кв. та металопластикові вікна 13,6 м.кв. згідно накладної № 01/09 від 09 вересня 2014 року на суму 13 600 грн 00 коп.; холодильник Індезіт ВІАА 13 РЕХ (дата покупки 23 листопада 2014 року вартістю 6 149 грн 00 коп.; газова плита Зануссі ЗСК 55201 ХА (дата покупки 07 грудня 2014 року вартістю 4 950 грн 00 коп.; телевізор Бравіс ЛЕД 19В1000В (дата покупки 06 жовтня 2015 року вартістю 2 550 грн 00 коп.; профіль кровельний ПК14, профіль стіновий, планка конька К1, 290 мм спецпланка, 180 мм спецпланка, 250 мм спецпланка, 310 мм спец планка, 130 м спец планка, 160 мм спецпланка, снігозатримувач СЗК, шуруп самонарізний, ущільнювач універсальний трикутний 30*60 на загальну суму 21 573 грн 60 коп., згідно накладної від 08 грудня 2014 року; мотоблок вартістю 19 600 грн, фреза вартістю 2 000 грн, копалка вартістю 1 500 грн, плуг вартістю 450 грн, підгортач вартістю 700 грн на загальну суму 24 250 грн, згідно накладної № 2004166/2016 від 20 квітня 2016 року; кутник 35 х 35 х 4 на суму 423 грн 60 коп., кутник 75 х 75х 7 на суму 1 348 грн 20 коп., труба профільна 20 х 20 х 2 на суму 790 грн 20 коп., труба профільна 50 х 30 х 3 на суму 706 грн 50 коп., труба профільна 50 х 50 х 4 на суму 2 512 грн 80 коп. на загальну суму 5 781 грн 30 коп. згідно накладної № 37 від 05 жовтня 2016 року; ковані ворота на суму 6 800 грн, кована хвіртка на суму 2 500 грн, проведено демонтажні роботи на суму 400 грн, монтажні роботи на суму 700 грн на загальну суму 10 400 грн згідно накладної № 257 від 11 листопада 2017 року; конвектор ОСОБА_4 вартістю 1 669 грн 00 коп., сертифікат ПДС 5 років вартістю 556 грн 00 коп., фільтр мережевий ДІГІ топ вартістю 499 грн 00 коп., карту лояльності вартістю 35 грн на загальну суму 2 667 грн 20 коп., згідно довідки мережі магазинів побутової техніки «Ельмарт» за N 0607/1 від 06 липня 2020 року; кільце залізобетонне КС 20.9 2 шт. вартістю 3 700 грн, плиту перекриття колодязя ПП 201 1 шт. вартістю 1 750 грн на загальну суму 5 450 грн 00 коп. згідно накладної № с 0409 001 від 04 вересня 2019 року; труби пластикові каналізаційні діаметром 110 мм і 50 мм на суму 1 880 грн згідно товарного чеку від 17 травня 2019 року; труби пластикові каналізаційні діаметром 110 мм., хрестовини, кріплення на суму 1 845 грн згідно товарного чеку від 15 травня 2019 року; труби пластикові каналізаційні діаметром 110 мм. на суму 1 005 грн згідно товарного чеку від 24 липня 2019 року; труби пластикові каналізаційні діаметром 110 мм. на суму 1 575 грн згідно товарного чеку від 27 липня 2019 року.

Вартість всього вищеперерахованого майна, придбаного в шлюбі складає 132 661 грн 64 коп., а відтак позивач вважає, що його частка в грошовій формі становить 66 330 грн 82 коп. Вищеназване майно, яке було придбане в шлюбі на даний час знаходиться в користуванні та володінні відповідачки, його не може бути виділено натурі, вказані речі є неподільними, і користуватися ними позивач не може, так як відносини з ОСОБА_3 носять неприязний характер, в будинок відповідачка його не впускає, що в подальшому позбавляє його можливості користуватися спільним сумісним майном.

З огляду на вищенаведене, ОСОБА_2 просив суд поділити спільне сумісне майно подружжя, шляхом стягнення з відповідачки ОСОБА_3 в його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки спільного нажитого майна подружжя в розмірі 66 330 грн 82 коп. Судові витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідачки в користь позивача.

Ухвалою судді від 04 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

09 листопада 2020 року судом зареєстровано відзив відповідачки ОСОБА_1 на позовну заяву про поділ майна подружжя, в якому вона просить відмовити у позові в повному обсязі. Додатково зазначила, що з рішення суду про розірвання шлюбу по справі №607/26840/19 від 13 березня 2020 року вбачається, що відповідач, ОСОБА_1 змінила прізвище на дошлюбне ОСОБА_5 . Щодо позовних вимог зазначила наступне. Легковий автомобільний причіп, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 р.в., реєстраційне посвідчення ЕФ6СР760 від 12 березня 2008 року є особистою власністю ОСОБА_1 , тому що придбаний нею 12 березня 2008 року за особисті кошти, а не кошти подружжя. Оскільки 14 лютого 2008 року ОСОБА_1 продала згідно договору купівлі продажу земельної ділянки земельну ділянку, площею 0,15 гектара, кадастровий номер :02:0010905, яка належала їй на праві особистої приватної власності, згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду по справі №23524/07 від 15 червня 2007 року в порядку спадкування. Вартість ділянки 36 585, 00 гривень. Щодо металопластикових вікон зазначила, що вони придбавались під час шлюбу сторонами разом, однак під час судового процесу по розірванню шлюбу, відповідачка повернула позивачу повністю його частину витрат, понесених ним по придбанні вікон. До матеріалів справи позивачем долучена накладна щодо придбання металопластикових дверей, однак вона є неналежним та не допустимим доказом по справі через відсутність будьякої інформації про продавця, мокрої печатки, реквізитів тощо, не вірну вартість дверей та об`єм замовлення. Двері придбані та монтувались значно пізніше, накладних немає, проте їх вартість становила близько 5000,00 грн. Двері ставились у вересні жовтні місяці 2014 року. Холодильник «Індезіт ВІЛЛ 13 РЕХ», вартістю 6 149, 00 грн, газова плита Zanussi zck 55201 ха, вартістю 4 950, 00 грн, Led телевізор Bravis led19bl000b, вартістю 2 550, 00 грн., профіль кровельный ПК 14, профіль стіновий, планка конька К 1 та інші матеріали, які придбані відповідачкою згідно Специфікації №4551 від 08 грудня 2014 року у ПП «Новатор плюс», вартістю 21 573, 60 є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , оскільки придбані за її власні кошти. Кошти на усе вищенаведене майно, а також мотоблок, фрезу, копачку, підгортачі, плуг відповідачка отримала із продажу власної земельної ділянки, площею 0,764 га, кадастровий номер :02:001:0192, яка належала їй згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯД №197845 від 07 березня 2007 року вартістю 124 200, 00 грн. Згідно Договору авансу від 10 вересня 2014 року нею отримано 27 000, 00 гривень, згідно Договору купівлі продажу земельної ділянки від 03 грудня 2014 року - 97 200,00 грн. Дане майно це особиста приватна власність ОСОБА_1 .

Відповідачка визнала, що за кошти подружжя було придбано кутники, труба профільна, на загальну суму 5 781,30 грн, ковані ворота, кована хвірткана суму 9300, 00 грн (окрім оплати за демонтаж та монтаж, оскільки дані дії проводив брат відпові дачки, ОСОБА_6 ), кільце залізобетонне, плита покриття колодязя на загальну суму 5 450, 00 грн; труби пластикові каналізаційні на суму 1880, 00 грн; труби пластикові каналізаційні, христовини, кріплення на суму 1845,00 грн. Щодо труб пластикових каналізаційних на суму 1005,00 грн та труб пластикових каналізаційних на суму 1575,00 грн відповідачка не визнає, оскільки чеки не мають печатки продавця, даних про продавця та вона не підтверджує той факт, що у липні місяці 2019 року ще закуплялись якісь будівельні матеріали.

Відтак, ОСОБА_1 визнала загальну суму вищенаведеного майна в розмірі 21 642, 20 гривень. Під час судового процесу по розірванню шлюбу ОСОБА_1 повернула позивачу повністю його частину витрат, понесених ним по придбанню: кутники, труба профільної, кованих воріт, кованої хвіртки, кільця залізобетонного, плити покриття колодязя, труб пластикових каналізаційних у розмірі 9800, 00 грн. Також, під час судового процесу по розірванню шлюбу, відповідачка повернула позивачу ОСОБА_2 дані витрати, наручно передавши йому 110 доларів США (що у гривневому еквіваленті становило 3000,00 грн.). Тому, дані позовні вимоги, щодо стягнення грошової компенсації за придбання кутника, труби профільної, кованих воріт, кованої хвіртки, кільця залізобетонного, плити покриття колодязя, труб пластикових каналізаційних, є безпідставними, так як позивачу дані витрати компенссовані.

20 листопада 2020 року представник позивача, адвокат Бутрин С. В. подав відповідь на відзив, у якому він зазначив, що відповідачка ОСОБА_7 не навела належних доказів щодо придбання за її особисті кошти речей, зазначених у відзиві. Щодо банківського переказу на суму 9800 грн, то слід зазначити, що вказана сума не підтверджена за що здійснено перевід, а ці грошові кошти це кошти, які не входять в поділ майна, а відносяться до боргу, який був позичений ОСОБА_2 відповідачці і до спільного майна подружжя немають ніякого відношення. Щодо повернення відповідачкою ОСОБА_3 110 доларів США позивачу ОСОБА_2 , то слід зазначити, що не вказано за які саме послуги ОСОБА_3 віддає грошові кошти та за що вказані кошти приймає позивач ОСОБА_2 .

Ухвалою від 23 березня 2021 року суддею Герчаківською О. Я. справу № 607/13659/20 прийнято до провадження та постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні, яке відбулося 27 травня 2021 року суд протокольною ухвалою без видалення до нарадчої кімнати постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_2 та його представник, адвокат Бутрин С. В. в судове засідання в день ухвалення рішення не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомили. У попередніх судових засіданнях представник позивача, адвокат Бутрин С. В. позовні вимоги підтримував та просив задоволити.

Відповідачка ОСОБА_1 , її представник, адвокат Скакун О. К. в судовому засіданні позовних вимог не визнали, покликаючись на підстави, викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд в хронологічному порядку встановив наступне.

12 лютого 2007 року між ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_9 (покупець), а також агенція нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (агенція) укладено договір завдатку, згідно умов якого продавець продав покупцеві земельну ділянку в АДРЕСА_1 , який належить продавцеві на праві власності на підставі Свідоцтва на спадщину за ціною 35 350 грн, що еквівалентно 7 000 доларів США (п. 1).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 23524/07 від 15 червня 2007 року визнано за ОСОБА_8 право власності на спадкове майно, а саме на автомобіль ВАЗ2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та земельну ділянку, площею 0,15 га, що знаходиться на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, що належало на праві спільної сумісної власності померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. В. Гаї Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_10 та ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. В. Гаї Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_11 .

Державний акт серії ЯД № 219065 видано 18 грудня 2007 року ОСОБА_8 , яка на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 червня 2007 року № 23524/2007 була власником земельної ділянки площею 0,15 га в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства.

14 лютого 2008 року між ОСОБА_7 (продавець) та ОСОБА_12 і ОСОБА_9 (покупці) було укладено договір купівліпродажу земельної ділянки, посвідчений нотаріально, згідно умов якого покупці придбали у продавця в рівних частинах належну ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,15 га, землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:0010905, розташовану в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області (п. 1). Вказана земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 219065, виданого Управлінням земельних ресурсів у Тернопільському районі 18 грудня 2007 року, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 46 (п. 2). Продаж цей вчинено за 36 585,00 грн (п. 4).

18 жовтня 2012 року видано гарантійний талон на віконні конструкції, покупець ОСОБА_3 .

Із накладних № 01/09 від 09 вересня 2014 року та 12/06 від 12 червня 2013 року, виданих ОСОБА_13 вбачається, що покупцем ОСОБА_2 було придбано двері металопластикові, 18 м.кв., вікна металопластикові 13,6 м.кв. на загальну суму 13 600 грн та вікна металопластикові 20,1 м.кв. на загальну суму 12 862,08 грн.

10 вересня 2014 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_3 укладено договір авансу, посвідчений нотаріально, згідно умов якого ОСОБА_14 , видав ОСОБА_3 аванс в сумі 27000 грн, що на момент укладення договору за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками міста Тернополя є еквівалентом 2000 доларів США, з належних з нього 124200 гривень, що еквівалентно 9 200 доларів США, за укладення договору купівліпродажу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,08 га, кадастровий номер :02:001:0192, що розташована на території села Великі Гаї Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в термін до десятого вересня дві тисячі 2019 року.

Згідно накладної від 13 вересня 2014 року, виданої ОСОБА_15 придбано мотоблок 1010Е, фрезу, копачку, підгортачі, плуг на загальну суму 18 129 грн.

02 грудня 2014 року між ОСОБА_7 (продавець) та ОСОБА_16 (покупець), ОСОБА_14 (покупець) укладено договір купівліпродажу земельної ділянки, посвідчений нотаріально, згідно умов якого продавці придбали по 1/2 кожен земельну ділянку площею 0,0764 га, кадастровий номер :02:001:0192, що розташована на території села Великі Гаї Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства (п. 1). Земельна ділянка належала продавцю на праві власності згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯД № 197845, виданого Тернопільськи районним відділом земельних ресурсів 07 березня 2007 року (п. 2). Продаж вчинено за 27 300,00 грн (п. 3).

Згідно специфікації № 4551 від 08 грудня 2014 року ПП «Новаторплюс» ОСОБА_3 придбала профіль кровельний ПК14, профіль стіновий ПС8 0.5, планка конька К1, 290 мм спецпланка, 180 мм спецпланка, 250 мм спецпланка, 310 мм спец планка, 130 м спец планка, 160 мм спецпланка, снігозатримувач СЗК 0.5 мм, шуруп самонарізний, ущільнювач універсальний трикутний 30*60 на загальну суму 21 573,60 грн.

Відповідно до накладної № 2004166/2016 від 20 квітня 2016 року, виданої ОСОБА_15 , ОСОБА_2 придбав мотоблок вартістю 19 600 грн, фреза вартістю 2 000 грн, копалка вартістю 1 500 грн, плуг вартістю 450 грн, 2 підгортачі вартістю 700 грн на загальну суму 24250 грн.

ОСОБА_2 придбав кутник 35 х 35 х 4 на суму 423 грн 60 коп., кутник 75 х 75х 7 на суму 1 348 грн 20 коп., трубу профільну 20 х 20 х 2 на суму 790 грн 20 коп., трубу профільну 50 х 30 х 3 на суму 706 грн 50 коп., трубу профільну 50 х 50 х 4 на суму 2 512 грн 80 коп. на загальну суму 5781 грн 30 коп. згідно накладної № 37 пп. ОСОБА_17 від 05 жовтня 2016 року.

Згідно накладної № 257, виданої 11 листопада 2017 року ФОП ОСОБА_18 , ОСОБА_2 придбав ковані ворота на суму 6 800 грн, ковану хвіртку на суму 2 500 грн, демонтажні роботи на суму 400 грн, монтажні роботи на суму 700 грн на загальну суму 10 400 грн.

Згідно постанови від 14 червня 2019 року у справі № 607/14411/19 ОСОБА_2 07 квітня 2019 року о 22 год. 00 хв., за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_3 , насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозою фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_3 . ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2019 року у справі № 607/16556/19 ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Із видаткової накладної № с0409001 від 04 вересня 2019 року ФОП ОСОБА_19 вбачається, що покупець ОСОБА_2 придбав кільце залізобетонне КС 20.9 та плиту перекриття колодязя ПП 201 на загальну суму 5 450,00 грн.

Згідно квитанції TS206717 від 05 грудня 2019 року на рахунок ОСОБА_2 переказано 9 704,23 грн. Відправника та призначення переказу не зазначено.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2020 року у справі № 607/16840/19 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 травня 2007 року Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 4, позивачці відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно відповіді № 1 від 25 червня 2020 року на адвокатський запит, наданий ФОП ОСОБА_20 , клієнткою ОСОБА_3 у магазині «ОРБІТА» з 01 листопада 2011 року по 25 червня 2020 року придбано холодильник Indesit BIAA 13 Р F X дата, покупки 23 листопада 2014 року, вартість 6 149,00 грн, Газ.плита Zanussi ZCK 55201 ХА, дата покупки 07 грудня 2014 року, вартість 4950,00 грн, LEDтелевізор Bravis Led19B1000B, дата покупки 06 жовтня 2015 року, вартість 2550,00 грн. Заборгованостей перед магазином «Орбіта» подружжя Скок станом на 25 червня 2020 не має.

Згідно довідки № 0607/1, виданої 06 липня 2020 року керівником мережі «Ельмарт», за період з 01 січня 2015 року по 25 червня 2020 року було виявлено лише одну покупку, здійснену покупцем ОСОБА_3 08 жовтня 2017 року на загальну суму 2 667,20 грн. Дана покупка включає Конвектор Atlantic Digital 1500Bt CVGD MK01 118 1669,00 грн; Сертифікат ПДС 5 років 556,00 грн; Фільтр мережевий DigiTop VP16AS 499,00 грн; Карта лояльності 35,00 грн. Надати інформацію щодо решти покупок немає можливості, оскільки вони були здійснені без використання іменної карти лояльності, що не дає можливості ідентифікувати покупця.

Згідно відповіді регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області № 31/19Б19а.з від 02 липня 2020 року на запит адвоката Сергія Бутрина, згідно відомостей національної автоматизованої інформаційної системи та даних ЄДР МВС України станом на 02 липня 2020 року за ОСОБА_3 зареєстрований причіп легковий ПР П 2, 2008 року випуску, дата реєстрації 12 березня 2008 року.

Також у справі наявні чеки від 17 травня 2019 року на суму 1 880 грн, від 15 травня 2019 року 1845 грн, від 27 липня 2019 року 1575 грн; від 24 липня 2019 року 1005 грн, найменування товарів у яких встановити неможливо через нерозбірливість почерку.

В матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 про те, що він 30 листопада 2019 року взяв з рук в руки від ОСОБА_3 100 доларів США, ноутбук, 100 гривень, одяг.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права.

Статтею 21 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Зі змісту рішення суду у справі № 607/26840/19 вбачається, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2007 року; з листопада 2019 року сторони разом не проживають; 17 квітня 2019 року та 26 квітня 2019 року ОСОБА_2 вчиняв насильство в сімї відносно своєї дружини, в ході якого чинив на неї моральний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою; 13 березня 2020 року шлюб між сторонами розірвано, позивачці ОСОБА_3 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Ці обставини є встановленими та не доказуються в силу ч. 4 ст. 182 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Як передбачено в ч.ч. 1, 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Як зазначено в пункті 23 постанови Пленуму Верхового Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто, критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за яке таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об"єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Судом беззаперечно встановлено, що за час перебування сторін у шлюбі ними набувалося майно, однак значна його частина придбана ОСОБА_1 за кошти, які належали їй особисто, оскільки були отримані нею від продажу нерухомого майна земельних ділянок, які належали відповідачці на праві особистої власності.

Зокрема, легковий автомобільний причіп, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, холодильник Індезіт ВІАА 13 РЕХ, газова плита Зануссі ЗСК 55201 ХА, телевізор Бравіс ЛЕД 19В1000В, профіль кровельний ПК14, профіль стіновий, планка конька К1, 290 мм спецпланка, 180 мм спецпланка, 250 мм спецпланка, 310 мм спец планка, 130 м спец планка, 160 мм спецпланка, снігозатримувач СЗК, шуруп самонарізний, ущільнювач універсальний трикутний 30*60, що були використані для перекриття особистого будинковолодіння відповідачки, мотоблок, фреза, копачка, підгортачі, плуг, конвектор Atlantic Digital 1500Bt CVGD MK01 118, сертифікат ПДС 5 років; фільтр мережевий DigiTop VP16AS; карта лояльності придбані ОСОБА_1 за грошові кошти, які вона отримала із продажу трьох власних земельних ділянок у 2007 році, 2008 році та 2014 році.

Вищенаведений перелік майна не є спільною сумісною власністю подружжя, а має статус особистого майна ОСОБА_1 , яка належними та допустимими доказами спростувала доводи позивача про поширення правового режиму спільного сумісного майна на ці речі, яке хоч і придбано під час перебування сторін у шлюбі, але за кошти відповідчки.

Зроблений судом висновок узгоджується із позицією Верховного суду, яка викладена у постанові від 22 лютого 2021 року по справ № 756/2527/16-ц

Щодо решти майна, а саме: металопластикові вікна 20,1 м.кв. згідно накладної № 12/06 від 12 червня 2013 року на суму 12 862 грн 08 коп.; металопластикові двері 1,8 м.кв. та металопластикові вікна 13,6 м.кв. згідно накладної № 01/09 від 09 вересня 2014 року на суму 13 600 грн 00 коп.; кутник 35 х 35 х 4 на суму 423 грн 60 коп., кутник 75 х 75х 7 на суму 1 348 грн 20 коп., труба профільна 20 х 20 х 2 на суму 790 грн 20 коп., труба профільна 50 х 30 х 3 на суму 706 грн 50 коп., труба профільна 50 х 50 х 4 на суму 2 512 грн 80 коп. на загальну суму 5 781 грн 30 коп. згідно накладної № 37 від 05 жовтня 2016 року; ковані ворота на суму 6 800 грн, кована хвіртка на суму 2 500 грн, проведено демонтажні роботи на суму 400 грн, монтажні роботи на суму 700 грн на загальну суму 10 400 грн згідно накладної № 257 від 11 листопада 2017 року; кільце залізобетонне КС 20.9 2 шт. вартістю 3 700 грн, плиту перекриття колодязя ПП 201 1 шт. вартістю 1 750 грн; труби пластикові каналізаційні діаметром 110 мм і 50 мм на суму 1 880 грн згідно товарного чеку від 17 травня 2019 року; труби пластикові каналізаційні діаметром 110 мм., хрестовини, кріплення на суму 1 845 грн згідно товарного чеку від 15 травня 2019 року; труби пластикові каналізаційні діаметром 110 мм. на суму 1 005 грн згідно товарного чеку від 24 липня 2019 року; труби пластикові каналізаційні діаметром 110 мм. на суму 1 575 грн згідно товарного чеку від 27 липня 2019 року, то суд виходить з наступного.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, що також відповідає позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц.

Водночас, позивач ОСОБА_2 та його представник, адвокат Бутрин С. В. свої доводи в обгрунтування вартості майна, яке підлягає поділу між подружжям посилаються не на його дійсну вартість, а на ціну, яка була актувальною на час придбання майна, що суд вважає помилковими твердженнями. Відповідачка неодноразово звертала увагу суду на те, що майно зазначене в позові використовується, а тому його вартість є завищеною, однак сторона позивача такі поводи ОСОБА_1 не спростовувала, правом призначити по справі судову товарознавчу експертизу не скористалася.

Відтак, беручи до уваги те, що ЦПК України в ст. 12 закріпив принцип змагальності сторін, який зобов`язує кожну сторону доводити обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд дійшов висновку, що позивачем та його представником не доведено дійсну вартість майна, яке підлягає поділу між подружжям.

Разом з тим, ОСОБА_1 визнала, що за кошти подружжя було придбано кутники, труба профільна, на загальну суму 5 781,30 грн, ковані ворота та кована хвіртка на суму 9 300,00 грн (окрім оплати за демонтаж та монтаж, оскільки дані дії проводив брат відповідачки ОСОБА_6 ), кільце залізобетонне, плита покриття колодязя на загальну суму 5 450,00 грн; труби пластикові каналізаційні на суму 1880,00 грн; труби пластикові каналізаційні, христовини, кріплення на суму 1845,00 грн. Щодо труб пластикових каналізаційних на суму 1005,00 грн. та труб пластикових каналізаційних на суму 1575, 00 відповідачка заперечувала, оскільки чеки не мають печатки продавця, даних про продавця та не підтверджувала той факт, що у липні місяці 2019 року ще закуплялись якісь будівельні матеріали.

Відтак, ОСОБА_1 визнала позов на загальну суму вищенаведеного майна, що становить 21 642,20 грн. Під час судового процесу по розірванню шлюбу відповідачка повернула позивачу повністю його частину витрат, понесених на придбання вищевказаного майна здійснивши грошовий переказ на користь ОСОБА_2 в сумі 9 800, грн., а також передала йому згідно розписки від 30 листопада 2019 року 100 доларів США, ноутбук, 100 гривень, одяг. Про те, що вказані обставини мали місце суд переконався із аудіозапису фрагментів телефонних розмов між сторонами, який судом оглядався шляхом відтворення інформації з дисску наданого відповідачкою.

Отож, доводи представника позивача у відповіді на відзив про те, що повернуті кошти є боргом відповідачки перед позивачем та до спільного майна подружжя не мають ніякого відношення спростовані, будь-якого боргового документу суду стороною позивача не представлено.

З огляду на встановлені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

В силу ст. 141 ЦПК України, понесені витрати зі сплати судового збору, покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 206, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреси останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_2 ; с. Нова Буда Радомишльського району Житомирської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 01 листопада 2021 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська