ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 січня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/3385/20

Головуючий у першій інстанції Гагаріна Т. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/87/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

сторони: позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 вересня 2020 року (місце ухвалення м. Ніжин, дата складання повного тексту рішення 18.09.2020) у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування посилався на те, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 13.04.2018 та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між сторонами Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

У позові банк посилається, що відповідачу було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується Випискою по рахунку) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4000,00 грн.

Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, проте у порушення умов кредитного договору позичальник своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями внаслідок чого у відповідача перед банком утворилась заборгованість, яка, враховуючи часткове внесення коштів на погашення заборгованості позичальником, станом на 19.05.2020 становить: 11915,17 грн, з яких: 7997,44 грн заборгованість за тілом кредита, в т.ч. 000,00 грн заборгованість за поточним тілом кредита; 7997,44 грн заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 570,71 грн заборгованість за простроченими відсотками; 3347,02 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії.

В позові АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 11915,17 грн за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 19.05.2020, та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 18.09.2020 позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість по кредитному договору б/н від 13.04.2018 в сумі 7 997,44 грн, та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1410,86 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що в підписаній сторонами Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 13.04.2018 відсутні умови договору про строки виконання зобов`язання, розмір відсотків за користування кредитом, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру на підставі чого судом в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками та штрафів відмовлено. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка кошти отримала, користувалась ними, періодично здійснювала погашення кредитної заборгованості, проте у встановлені строки не повернула кошти, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 997, 44 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник АТ КБ «ПриватБанк» Крилова О.Л. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду від 18.09.2020 в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 570,71 грн, відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 3347,02 грн, та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду в оскаржуваній частині прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

У скарзі заявник зазначає, що відповідно до підписаної анкети-заяви від 13.04.2018 відповідач ОСОБА_1 висловила згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчила, що підписанням цієї анкети-заяви вона відповідно до ст. 634 ЦК України у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, які разом із Пам`яткою клієнта і тарифами становлять Договір банківського обслуговування, примірник якого відповідач отримала шляхом самостійного роздрукування. Погоджується із збільшеним строком позовної давності, зазначеним в Умовах та правилах, та з тим, що зміни до Умов та правил вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку, та у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє позичальника про внесені зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами каналів ізв`язку. Зі змінами Умов і правил надання банківських послуг зобов`язувалась ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua.

Підписанням анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач погодилася з умовами та правилами надання банком послуг, які разом з цією заявою, зразками підписів складають змішаний договір банківського рахунку і кредитного договору. Приєднання до умов та правил надання банківських послуг є укладенням договору з банком.

На підставі зазначеної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом.

Заявник вважає, що суд зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача прострочених відсотків, відсотків нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК, допустивши грубе порушення норм цивільного права.

У скарзі посилається на те, що 13.04.2018 відповідачкою було підписано Паспорт споживчого кредиту, в кінці якого зазначено: "Підтверджую отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування".

У вказаному паспорті зазначена процентна ставка: у пільговий період 0,01 % річних, поза межами пільгового періоду 42 % річних (3,5% на місяць). Процентна ставка, яка застосовується за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту 84% річних. Розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій) та інше. Заперечень щодо підпису зазначеного паспорту відповідачем не надано.

Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуто усі істотні умови договору, кредитування та розрахунок заборгованості здійснено банком на підставі узгоджених сторонами умов кредитування.

Таким чином, судом проігноровано факт погодження з відповідачем умов кредитування (у томі числі щодо сплати процентів та неустойки) та безпідставно відмовлено в їх стягненні з посиланням на непогодження таких умов з відповідачем, при цьому посилається на постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 750/6058/17-ц, та від 23.12.2019 у справі № 572/1169/17.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

25.11.2020 представником АТ КБ «ПриватБанк» Рожко С.М. подано письмові пояснення з клопотанням про прийняття доказів. В обгрунтування посилається на те, що у відповідності до умов укладеного договору відповідач отримала кредитну картку «Універсальна» № НОМЕР_1 з строком дії до останнього дня вересня 2021 року (відображення на картці 09/21), яка 31.05.2018 за зверненням відповідача була перевипущена на картку вищого класу «Універсальна GOLD» № НОМЕР_2 з строком дії до останнього дня квітня 2022 року (відображення на картці 04/22). В день укладення договору відповідач також підписала Паспорт споживчого кредиту з визначеними істотними умовами кредитування, та була письмово ознайомлена з тарифами, які встановлені для кредитних карток «Універсальна» та «Універсальна GOLD». Згідно погоджених сторонами умов в період дії договору за користування кредитними коштами банком нараховувались проценти. Крім того, умовами договору визначений порядок погашення заборгованості за договором, а саме: щомісяця до 25 числа поточного місяця в розмірі 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн. Отже, при несплаті щомісячного платежу кожного 26-го числа місяця у позивача виникає право нарахування відсотків згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі передбаченому договором (паспортом споживчого кредиту). В обгрунтування пояснень представником позивача приєднано довідку від 25.11.2020 про видані відповідачу картки, їх вид, номери та строки дії, та витяги з технічного програмного комплексу банку з фото фіксацією отримання відповідачем кредитних карток.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 13.04.2018 ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку Для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів (а.с. 13).

Позивачем в обґрунтування наявності кредитного договору додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 16-61).

Матеріали справи містять розрахунок, яким позивач обґрунтовує позовні вимоги, згідно якого заборгованість за договором № б/н від 13.04.2018, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 19.05.2020, з якого вбачається, що заборгованість за кредитом становить 11915,17 грн, з яких: 7997,44 грн заборгованість за тілом кредита, в т.ч. 000,00 грн заборгованість за поточним тілом кредита; 7997,44 грн заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 570,71 грн заборгованість за простроченими відсотками; 3347,02 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії (а.с. 9).

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) вбачається, що старт карткового рахунку 13.04.2018, цього ж дня встановлено кредитний ліміт у розмірі 4 000,00 грн, 02.06.2018 було зменшено кредитний ліміт до 4000,00 грн, та цього ж дня ще зменшено до 2500,00 грн, 06.08.2018 кредитний ліміт 0,00 грн зменшено (а.с. 11).

Згідно довідки (а.с. 12) позичальнику ОСОБА_1 було надано наступні кредитні картки:

№ НОМЕР_1 , дата відкриття 19.09.2017, термін дії 09/21;

№ НОМЕР_2 , дата відкриття 31.05.2018, термін дії 04.22.

В обґрунтування позовних вимог банком до позовної заяви було додано паспорт споживчого кредиту, яким визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, викладена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та додаткова інформація (а.с. 14-15). Паспорт споживчого кредиту підписано споживачем ОСОБА_1 13.04.2018.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що в підписаній сторонами Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 13.04.2018 відсутні умови договору про строки виконання зобов`язання, розмір відсотків за користування кредитом, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру на підставі чого судом в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками та штрафів відмовлено. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка кошти отримала, користувалась ними, періодично здійснювала погашення кредитної заборгованості, проте у встановлені строки не повернула кошти, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту в сумі 7997,44 грн.

З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, доказах, наданих суду першої інстанції та відповідають вимогам чинного законодавства.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині не задоволених позовних вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками.

Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Анкета-заява від 13.04.2018, яка знаходиться в матеріалах справи, не містить даних щодо визначеного розміру кредитного ліміту та процентної ставки (типу, розміру тощо), умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками, за кредитом та штрафи (фіксовану та процентну складові).

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку тіла кредитної заборгованості за договором від 13.04.2018, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», де визначені умови щодо кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на банківському сайті privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору (а.с. 17-53).

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» («Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD») та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на банківському сайті privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентні ставки, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також інші положення та умови.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача прострочених відсотків, відсотків нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та у постановах Верховного Суду від 09.10.2019 у справах № 481/1243/16-ц, № 175/4634/15-ц та № 330/1607/16-ц.

Враховуючи вищевикладене, висновки районного суду про те, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору, є правильними.

З матеріалів справи вбачається, що анкета-заява від 13.04.2018, крім анкетних даних ОСОБА_1 не містить жодних відомостей, на підставі яких можна встановити волевиявлення позичальника на укладення кредитного договору на умовах, що заявлені позивачем. В анкеті-заяві відсутні інші відомості щодо схеми погашення кредиту, нарахування процентів та міра відповідальності за порушення зобов`язань по кредиту (а.с. 13).

До позовної заяви не додані документи, які підтверджують, що на момент підписання заяви, відповідач була ознайомлена саме з заявленими позивачем умовами кредитування з використанням кредитки.

З врахуванням викладеного вище не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до підписаної анкети-заяви від 13.04.2018 відповідач ОСОБА_1 висловила згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчила, що підписанням цієї анкети-заяви вона відповідно до ст. 634 ЦК України у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, які разом із Пам`яткою клієнта і тарифами становлять Договір банківського обслуговування, а також погодилась із збільшеним строком позовної давності, зазначеним в Умовах та правилах. Зі змінами Умов і правил надання банківських послуг зобов`язувалась ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані позивачем Витяг з Умов не можуть розцінюватися, як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Не є підставою для скасування правильного рішення посилання заявника на Паспорт споживчого кредиту, який 13.04.2018 підписано відповідачкою ОСОБА_1 , згідно якого вона підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування, в якому зазначена процентна ставка, розмір штрафів при порушенні термінів платежів та інше. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору, кредитування та розрахунок заборгованості здійснено банком на підставі узгоджених сторонами умов кредитування.

Дослідивши наданий позивачем Паспорт споживчого кредиту колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Паспорт споживчого кредиту містить зауваження про те, що інформація зазначена в паспорті зберігає чинність та є актуальною до 28.04.2018 (а.с. 15 зворотня сторона). Вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.

Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана ОСОБА_1 , була актуальною лише до 28.04.2018, тобто фактично до початку нарахування процентів, й матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.

Таким чином, врахувавши наведені норми чинного законодавства, правові позиції Великої Палати Верховного Суду, встановлені обставини справи та надані на їх підтвердження докази, районним судом правильно відмовлено у стягненні заборгованості за простроченими відсотками за кредитом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З врахуванням вище викладеного не спростовують правильних висновків суду і інші доводи апеляційної скарги.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність рішення суду не впливають, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 14.01.2021.

Головуючий Судді :