справа № 489/4363/21 провадження №2/489/2139/21
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У липні 2021 року позивач АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15380,88 грн. та витрати понесені на оплату судового збору.

Як на підставу позовних вимог позивачем вказано, що 14.07.2015 між сторонами було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до якого відповідачу відкрито поточний рахунок в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та випущено платіжну карту.

01.09.2016 ОСОБА_1 підписав заяву № 762606/290816 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На підставі заяви відповідачу було встановлено відновлювальну кредитну лінію, відповідно до якої клієнту на картковий рахунок встановлено кредитний ліміт, який за ініціюванням ОСОБА_1 06.09.2016 збільшено до 13000,00 грн.

Проте через на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, станом на 04.06.2021 утворилася заборгованість в розмірі 15380,88 грн., яка складається з 12974,70 грн. заборгованості по кредиту, 279,01 грн. процентів, 17,00 грн. комісії, 313,43 грн. пені, 678,81 грн. трьох процентів річних від прострочених сум заборгованості та 1117,93 грн. інфляційних втрат.

Так як добровільно відповідач не погашає заборгованість позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 06.10.2021 повторно направлено відповідачу ухвалу про відкритті провадження та матеріали позовної заяви.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 14.07.2015 між сторонами укладено Договір № 416606 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки.

Відповідно до умов вказаного договору відповідачу відкрито поточний рахунок в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та випущено платіжну карту.

Отримання платіжної карти НОМЕР_1 відповідачем підтверджується розпискою про отримання платіжної картки та ПІн-конверту від 21.08.2015.

01.09.2016 ОСОБА_1 підписав заяву № 762606/290816 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На підставі заяви відповідачу було встановлено відновлювальну кредитну лінію, відповідно до якої клієнту на картковий рахунок встановлено кредитний ліміт, з бажаним розміром 0,00 грн. та максимальним розміром до 15000,00 грн. Одночасно відповідачем було підписано повідомлення про умови кредитування.

06.09.2016 відповідач ОСОБА_1 підписав Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до якої йому збільшено кредитний ліміт до 13000,00 грн. із строком кредитування на 36 місяців із сплатою процентної ставки в розмірі 0,001 відсотків річних.

Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив випискою по рахунку відповідача НОМЕР_2 , яка згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом.

Згідно розрахунку позивача, через неналежне виконанням відповідачем грошових зобов`язань станом на 04.06.2021 утворилася заборгованість в розмірі 15380,88 грн., яка складається з 12974,70 грн. заборгованості по кредиту, 279,01 грн. процентів, 17,00 грн. комісії, 313,43 грн. пені, 678,81 грн. трьох процентів річних від прострочених сум заборгованості та 1117,93 грн. інфляційних втрат.

Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та три відсотки річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, процентам, пені, а також трьох процентів річних та інфляційних втрат в розмірах підтверджених розрахунком позивача, який відповідачем неоспорений.

Щодо вимоги про стягнення комісії в розмірі 17,00 грн. підстави для її задоволення відсутні, оскільки відповідно до умов пунктів 6.5.3, 6.6, 6.7 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 01.09.2016 та Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 06.09.2016 комісійна винагорода становить 0,00 %.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України пропорційно задоволеному позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2267,27 грн. (2270,00 х 99,88 %).

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором, яка станом на 04.06.2021 складається із 12974,70 грн. заборгованості по кредиту, 279,01 грн. процентів, 313,43 грн. пені, 678,81 грн. трьох процентів річних від прострочених сум заборгованості та 1117,93 грн. інфляційних втрат, всього в загальному розмірі 15363,88 грн. (п`ятнадцять тисяч триста шістдесят три гривні 88 коп.), а також судовий збір в сумі 2267,27 грн. (дві тисячі двісті шістдесят сім гривень 27 коп.).

У іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г;

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 15.11.2021.

Суддя І.В.Коваленко