справа №176/47/21
провадження №2/176/183/21
у х в а л а

15 січня 2021 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Волчек Н.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» із третьою особою ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати недійсними кредитні договори №-928005 від 01.09.2020р. Зобовязати відповідача прийняти у позивача суму залишкової заборгованості. Надати позивачу додатковий термін для повернення/перерахунку коштів на розрахунковий рахунок відповідача сум залишкової заборгованості.

Прохальна частина позову містить вимогу позивачки про звільнення її від сплати судового збору у відповідності зі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне залишити її бе руху з наступних підстав.

Так, за правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Частина 2 та п.п. 2,3 6,8,9,10 ч.3 ст.175 ЦПК України встановили, що позовна заява, подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем та окрім іншого, повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище ім`я та по-батькові фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі) відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, зазначення ціни позову, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовий) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, всупереч вимогам закону в позовній заяві позивачем не зазначено повне найменуванні сторін (зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, ціни позову.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставу для звільнення від сплати судового збору позивач посилається на положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Однак з такою позицією позивача суд не погоджується з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів позову та долучених до нього документів, спірні правовідносини виникли з приводу визнання недійсним кредитного договору позики №-928005 від 01 вересня 2020 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Є Гроші Ком» та ОСОБА_1 , предметом якого є грошові кошти, надані позивачці в позику в сумі 5500 грн.

Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено основні права громадян як споживачів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Як визначено у ст. 3 Закону України "Про споживче кредитування", цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування. Цей Закон не поширюється на, зокрема, договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця; кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

Тобто, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Аналізуючи викладене, договір позики, не є договором про надання споживчого кредиту, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» не ґрунтується на вимогах закону, а тому не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як визначено у ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як визначено у ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», з 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270,00 грн.

Згідно п.10 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.

Дана позовна заява містить три самостійних вимоги, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору у розмірі 908,00 грн. за кожну вимогу.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Неправильно обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є підставою відмови у задоволенні його позовних вимог.

Як вбачається із позовної заяви, посилання на норми законодавства, за якими на думку позивача, порушено її права, не підлягають застосуванню у даному випадку, адже мова йде про договір позики, а не кредитний договір, предметом якого є грошові кошти а не кредитні кошти.

Крім того, позивач у своїй позовній заяві просить визнати недійсним кредитні договори, натомість, як доказ укладення кредитного договору додає до позовної заяви договір позики та нічого не зазначає щодо додаткових угод до цього договору. Статті ЦПК на які посилається позивач, є застарілими. Пункти три та чотири прохальної частини позовної заяви взагалі є незрозумілими, нечітким, адже не зазначено суми залишкової заборгованості, та не зазначено якими нормами законодавства чи якими пунктами договору регулюється механізм реалізації таких вимог, як зобов`язання відповідача прийняти у позивача суму залишкової заборгованості та надання позивачу додаткового терміну для повернення/перерахунку коштів на розрахунковий рахунок позивача, не зазначено доказів, що позивач зверталась до відповідача з такими вимогами, але їй було відмовлено в їх задоволенні.

Крім того, відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб. У позовній заяві позивачкою не зазначено, з яких підстав нею подано позовну заяву саме до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, оскільки місцезнаходженням відповідача є м. Дніпро, а не м. Жовті Води. ЗУ "Про захист прав споживачів" не розповсюджується на дану категорію справ.

Відтак, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Аналізуючи викладене, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, оскільки ЗУ "Про захист прав споживачів" не розповсюджується на дану категорію справ.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» із третьою особою ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» про визнання кредитного договору недійсним - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. Волчек