1Справа № 335/8477/20 2/335/480/2021
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Фоміної Л.О., за участю представника позивача: ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в особі представника адвоката Бабенко Юрія Сергійовича до Запорізької міської ради, треті особи ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Абрамов Максим Олександрович про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Запорізької міської ради, треті особи ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Абрамов Максим Олександрович про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Спадкодавець та ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 19.03.1993 року по дату смерті Спадкодавця. Від даного шлюбу, була народжена спільна дитина спадкодавця та Позивача ОСОБА_2 . Після смерті Спадкодавця залишилося два спадкоємця першої черги, а дружина - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_2 . Останній фактично не прийняв спадину та бажає відмовитися від неї на користь Позивача. При цьому, будь-яких інших спадкоємців у Спадкодавця немає. Після своєї смерті Спадкодавець залишив спадщину, яка складається з майна: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; Гаражу літ. М з погребом та оглядовою ямою, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, Обслуговуючий гаражний кооператив «Центр», гараж № НОМЕР_1 ; Транспортного засобу марки ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 .

15.06.2020 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Абрамова М.О. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину з метою подальшого оформлення права власності на спадкове майно. Проте, приватний нотаріус виніс постанову від 18.06.2020 року, якою відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Зважаючи на те, що Спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк на прийняття спадщини закінчився 13.05.2020 року, Позивач подала заяву про прийняття спадщини 15.06.2020 року, тобто після спливу 7 місяців. Проте, порушення Позивачем строку на подачу заяви про прийняття спадщини було зумовлено наступними обставинами в сукупності.

-по-перше, протягом перших чотирьох місяців після смерті Спадкодавця, Позивачеві було психологічно важко вирішувати питання, що пов`язанні із прийняттям спадщини.

-по-друге, у зв`язку із запровадженням карантину з метою запобігання поширення хвороби, в період з 17.03.2020 по 21.05.2020 рік було встановлено ряд обмежень, що унеможливлювали звернення до нотаріуса, а саме: нотаріуси не здійснювали прийом відвідувачів; рух міського транспорту був повністю зупинений; були встановленні правила самоізоляції, які Позивач, як соціально відповідальна людина, дотримувалася. Так, з 17.03.2020 року набрала чинності заборона роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів (до таких суб`єктів господарювання відносяться і нотаріуси).Пункт 3 ч. 2 Постанови Кабміну передбачав заборону з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, особами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності « діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної поставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.Строк дії карантину неодноразово продовжувався, згідно з рішеннями Кабінету Міністрів України

Постановою Кабінету Міністрів України №343 було відновлено роботу адвокатів та нотаріусів з 11 травня 2020 року. Втім, обмеження, що стосувались громадського транспорту залишались незмінними, що унеможливлювало можливість позивачці до нотаріуса. Отже, майже 2 місяці діяльність нотаріусів була заборонена обмеженнями, які були запроваджені Кабінетом Міністрів України. Лише 22 травня Україна перейшла до адаптивного карантину, враховуючи вищевикладене, позивачка не мала можливість прийняти спадщину у встановлений законодавством строк з об`єктивних, непереборних, незалежних від неї причин.

-по-третє, в період дії карантину Позивач консультувалася дистанційно з адвокатом щодо порядку прийняття спадщини. Проте, Позивач, не маючи юридичної освіти, введена в оману, оскільки юрист стверджував про те, що Позивачеві не потрібно подавати заяву про прийняття спадщини, адже вона фактично постійно спільно проживала разом із Спадкодавцем. У зв`язку із вказаним, юрист рекомендував після шестимісячного строку, звернутися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. При цьому, коли 15.06.2020 року Позивач звернулася нотаріуса, остання повідомила про неможливість видачі такого свідоцтва через відсутність підтверджуючих документів спільного проживання Позивача та Спадкодавця, і як наслідок вказаного, 22.06.2020 року Позивач була змушена звернутися до суду із про встановлення факту спільного проживання. Однак, судом було відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Позивача.

Втрата чоловіка завдала Позивачеві суттєвої психологічної травми, у зв`язку із чим прийняття спадщини не мало першочергово значення. Тоді як ведення карантину фактично паралізувало рух громадського спорту та діяльність нотаріусів, що відповідно унеможливило прийняття позивачем спадщини своєчасно, а тому позивач просив суд визначити ОСОБА_3 додатковий строк терміном 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду. Відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 30.11.2020 року. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Абрамова Максима Олександровича, належним чином завірену копію спадкової справи заведеною після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 .

25.11.2020 року до суду надійшла копія спадкової справи № 26/2020 після померлого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_230.11.2020 року від Запорізької міської ради до суду надійшов відзив, в якому відповідач надав пояснення щодо обов`язку позивача довести поважні причини пропуска та обставин, на які посилається позивач і вказав, що в позовній заяві позивачкою в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини зазначено про неможливість подання позивачем заяви про прийняття спадщини через важкий психологічний стан протягом перших чотирьох місяців після смерті спадкодавця, що, на погляд відповідача, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Другою причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивачка зазначила запровадження карантину на території України з 17.03.2020 по 21.05.2020 та встановлення ряду обмежень, що унеможливили звернення до нотаріуса, посилаючись на ч.3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2020р. №215 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України бід 11.03.2020 р. №211», в якій зазначено про заборону з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема, закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту. Однак, згідно Листа Міністерства юстиції України від 17.03.2020 №1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» на період дії карантину в усіх державних нотаріальних конторах рекомендовано обмежити прийом громадян, здійснювати прийом громадян виключно для вчинення невідкладних нотаріальних дій, пов`язаних з можливим пропуском передбачених законодавством строків, а також порушенням прав громадян, за попереднім записом в телефонному режимі. Приватним нотаріусам рекомендовано також обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Також передбачено надання консультацій та роз`яснень з питань вчинення нотаріальних дій дистанційно засобами телефонного зв`язку, або шляхом електронного листування. Нотаріуси не є суб`єктами господарювання відповідно до Господарського кодексу України, а також не є учасником на ринку товарів, вони виконують виключно делеговані державою функції, керуючись Конституцією та Законом. Відтак, постанова Кабінету Міністрів № 211 щодо заборони роботи до 24 квітни 2020 року суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім певної категорії суб`єктів, не стосується діяльності нотаріусів. Інших поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачка не зазначила. Таким чином, вказані обставини не можна вважати поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а отже і заява не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 30.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі.

18.12.2020 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

У судовому засіданні 22.12.2020 року представник позивача позов підтримав, і вказав, що позивач пропустила строк на звернення з заявою з поважних причин, оскільки нотаріальні контори не працювали у зв`язку із карантином, а їй інший адвокат порадив не подавати заяву, а звернутися вже із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, однак виявилося, що строк на подання заяви пропущений, а документів нотаріусу, які б підтверджували спільне проживання не надано.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.12.2020 проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у запереченнях і зазначив, що ті підстави на які посилається позивач не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку. Нотаріуси продовжували працювати під час карантину, у тому числі і державні нотаріальні контори, оскільки вони не є суб`єктами господарювання, на які розповсюджується карантинні заборони і об`єктивних причин неможливості звернутися до нотаріуса з заявою, у тому числі і поштою, позивач у позові не навів, і у судовому засіданні не довів.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_3 і просить її задовольнити. Вказав, що ОСОБА_4 є його батьком, мати проживала разом із батьком по АДРЕСА_2 багато років, однак зареєстрована була за іншою адресою і не встигла подати заяву про прийняття спадщини у зв`язку із карантином. Також вказав, що він відмовився від спадщини на користь матері, однак заяву про відмову він не подавав, а просто не прийняв спадщину, оскільки проживає у м.Києві і не подавав заяву про прийняття спадщини.

Приватним нотаріусом подано до суду заява про розгляд справи у його відсутність. (а.с.173).

У судове засідання 05.01.2021 представник відповідача не з`явився, повідомлений належним чином, приватний нотаріус подав заяву про розгляд справи у його відсутність, а тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, у тому числі і матеріали спадкової справи № 26/2020, проаналізувавши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 77, 81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , що видане 13.11.2019 року.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 19.03.1993 року по дату смерті Спадкодавця (свідоцтво про шлюб НОМЕР_4 ). Від даного шлюбу, була народжена спільна Спадкодавця та Позивача дитина - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.09.1992 року серія НОМЕР_5 .

Отже, після смерті Спадкодавця залишилося два спадкоємця першої черги, а дружина - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_2 .

15.06.2020 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Абрамова М.О. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 , заведено спадкову справу №26/2020.

18.06.2020 року постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Абрамова М.О. ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 не подала заяву про прийняття спадщини до 6ти місяців і не була зареєстрована на день смерті з померлим за однією адресою, строк на прийняття спадщини ОСОБА_3 пропустила. (а.с.185).

У червні 2020 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.06.2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження. Роз`яснено, що даний спір може бути вирішено шляхом подання позовної заяви в порядку позовного провадження.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 11.08.2020 року, ухвалу суду від 24.06.2020 року залишено без змін.

У жовтні 2020 року заявник звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Зі спадкової справи № 26/2020, відкритої 15.06.2020 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Абрамовим М.О. за заявою ОСОБА_3 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 у визначений законом строк звернулася лише ОСОБА_3 , інший спадкоємець - син ОСОБА_2 з заявою не звертався. Матеріалами спадкової справи, встановлено, що ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги, заяву про прийняття спадщини подано 15.06.2020 року.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Строки для прийняття спадщини встановлено ст. 1270 ЦК України, згідно якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст.1272ЦК України особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України№ 7 від 30 травня 2008 року). Правила частини третьої статті 1272ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В ході розгляду справи позивачем не було доведено існування об`єктивних, непереборних та істотних перешкод у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини протягом визначеного законом періоду.

Згідно до ст. 1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Так, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а шестимісячний строк на прийняття спадщини сплив 11.05.2020 року, ОСОБА_6 була зареєстрована за іншою адресою, однак заяву про прийняття спадщини ОСОБА_3 подано лише 15.06.2020 року, тобто через місяць після спливу строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Як на підтвердження поважності підстав пропуску строку прийняття спадщини позивач посилається на наявність стресу, викликаного втратою близької людини, як наслідок, протягом чотирьох місяців психологічно важко їй було вирішувати питання, що пов`язанні із прийняттям спадщини.

Однак, зазначені обставини не можна віднести до тих, які є непереборними та такими, що унеможливлюють подання, в тому числі і шляхом направлення на адресу нотаріальної контори поштовим або електронним зв`язком, відповідної заяви про прийняття спадщини. При цьому письмових доказів на підтвердження наведених у позовній заяві обставин, позивачем до суду не надано.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Пунктом 2.1. глави 10 вказаного Порядку визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. Проте, позивач не скористалася можливістю направити нотаріусу заяву про бажання прийняття спадщини поштовим зв`язком.

Щодо підстав позову, про які позивач вказав як на поважні причини пропуску подання заяви про прийняття спадщини, а саме те, що у зв`язку із запровадженням карантину з метою запобігання поширення хвороби, в період з 17.03.2020 року по 21.05.2020 рік було встановлено ряд обмежень, що унеможливлювали звернення до нотаріуса, а саме: нотаріуси не здійснювали прийом відвідувачів; рух міського транспорту був повністю зупинений; були встановленні правила самоізоляції. Позивач, вказав, що з 17.03.2020 року набрала чинності заборона роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів (до таких суб`єктів господарювання відносяться і нотаріуси). Постановою Кабінету Міністрів України №343 було відновлено роботу адвокатів та нотаріусів з 11 травня 2020 року. Втім, обмеження, що стосувались громадського транспорту залишались незмінними, що унеможливлювало можливість позивачці до нотаріуса. Отже, майже 2 місяці діяльність нотаріусів була заборонена обмеженнями, які були запроваджені Кабінетом Міністрів України.

Щодо доводів відносно карантинних обмежень, суд встановив, що дійсно на території України з 17.03.2020 по 21.05.2020 запроваджено карантин, який у подальшому неодноразово продовжувався і відповідно до ч.3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2020р. №215 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України бід 11.03.2020 р. №211», заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема, закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Разом із тим, нотаріуси не є суб`єктами господарювання відповідно до Господарського кодексу України, а також не є учасником на ринку товарів, вони виконують виключно делеговані державою функції, керуючись Конституцією та Законом. Відтак, постанова Кабінету Міністрів щодо заборони роботи до 24 квітни 2020 року суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім певної категорії суб`єктів, не стосується діяльності нотаріусів.

Згідно Листа Міністерства юстиції України від 17.03.2020 №1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» та відповідних роз`яснень на офіційному сайті Міністерства юстиції України https://minjust.gov.ua/ на період дії карантину в усіх державних нотаріальних конторах рекомендовано обмежити прийом громадян, здійснювати прийом громадян виключно для вчинення невідкладних нотаріальних дій, пов`язаних з можливим пропуском передбачених законодавством строків, а також порушенням прав громадян, за попереднім записом в телефонному режимі. Приватним нотаріусам рекомендовано також обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Також передбачено надання консультацій та роз`яснень з питань вчинення нотаріальних дій дистанційно засобами телефонного зв`язку, або шляхом електронного листування. Отже, в деякій мірі прийом громадян зменшений та обмежений. Однак це не означає, що взагалі не можна було звернутися до нотаріуса. Громадяни увесь цей час мали можливість зателефонувати нотаріусу та в телефонному режимі отримати консультацію чи погодити час особистого прийому. За необхідності особистого прийому відвідувачі зобов`язані заходити до приміщення нотаріальної контори з дотриманням санітарних вимог, а саме по одному, в медичних масках.

Законодавець встановлює кілька шляхів прийняття спадщини, як це можна зробити в умовах карантину. Зокрема, це можливість направлення заяви поштою. Нотаріус зобов`язаний прийняти цю заяву та завести спадкову справу, щоб особа не пропустила строк для прийняття спадщини. Потім запрошується до нотаріуса, щоб належним чином оформити заяву. Це можна зробити вже після того, як закінчиться дія карантину. Заяву можна відправити поштою або залишити її в поштовій скриньці, яка знаходиться на вході до приміщення кожної нотаріальної контори, та впевнитися, що заяву візьмуть у роботу, спадкова справа буде заведена, та будуть вчинені всі нотаріальні дії, необхідні для того, щоб унеможливити пропущення строку та порушення прав громадянина на отримання спадщини. Будь-які інші нотаріальні дії можна відкласти та відтермінувати.

Як на сайті Міністерства юстиції, так і в мережі Інтернет наявні повідомлення, що нотаріуси використовують в роботі так званий бек-офіс, це коли громадяни можуть направити документи, на підставі яких буде вчинятися та чи інша нотаріальна дія, електронною поштою. Нотаріус бере в роботу ці документи, готує проект того чи іншого нотаріального документа, і людина звертається одноразово, коли вже готовий документ, щоб ознайомитися та поставити свій підпис. Якщо в період карантину виникають запитання щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, вони можуть звернутися до відділу з питань нотаріату.

Згідно офіційного повідомлення заступника Міністра юстиції з питань державної реєстрації Ольги Оніщук, з метою забезпечення функціонування органів нотаріату, але недопущення скупчення людей, було обмежено прийом громадян в усіх державних нотаріальних конторах країни та запроваджено чергування. Крім того, нотаріусам було наголошено на можливості вчинення саме невідкладних нотаріальних дій, з якими пов`язано пропуск передбачених законодавством строків та порушення прав громадян, за попереднім записом в телефонному режимі. Ольга Оніщук підкреслила, що нотаріуси не є суб`єктами господарювання відповідно до Господарського кодексу України, а також не є учасником на ринку товарів, вони виконують виключно делеговані державою функції, керуючись Конституцією та Законом. Відтак постанова Кабінету Міністрів № 211 щодо заборони роботи до 24 квітни 2020 року суб`єктів господарювання не стосується діяльності нотаріусів. Нотаріат продовжує працювати у період карантину, хоча і з обмеженнями, встановленим для запобігання поширенню коронавірусу. Зокрема: обмежено прийом громадян в усіх державних нотаріальних конторах країни та запроваджено чергування; нотаріуси можуть вчиняти невідкладні нотаріальні дії, з якими пов`язано пропуск передбачених законодавством строків та порушення прав громадян, за попереднім записом в телефонному режимі; вчинення нотаріальних дій відбувається з дотриманням рекомендацій Міністерства охорони здоров`я України та здійсненням усіх можливих профілактичних заходів з боку органів нотаріату передбачена дистанційна форма спілкування для надання консультацій та роз`яснень щодо вчинення нотаріальних дій. Також наголошено, що нотаріуси не є суб`єктами господарювання відповідно до Господарського кодексу України, а також не є учасниками на ринку товарів, відтак на органи нотаріату не розповсюджуються карантинні обмеження, дотримання яких контролюється Національною поліцією.

Отже, посилання позивача на те, що нотаріуси не здійснювали прийом відвідувачів як на поважну причину неподання заяви про прийняття спадщини є безпідставними.

Посилання позивача на ті обставини, що рух міського транспорту був повністю зупинений не заслуговують на увагу, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 із змінами на час строку подання заяви про прийняття спадщини передбачалася заборона з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р.: перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху; перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі, з 06.04.2020 року змінами заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення:легковими автомобілями;службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами працівників підприємств, закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, об`єктів критичної інфраструктури, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Вищенаведені положення нормативних актів не свідчать про повне зупинення руху міського транспорту, а лише запроваджує обмеження. Разом із тим, сам по собі факт зупинення руху міського транспорту не позбавляв позивача можливості звернутися до нотаріальної контори, як державної, так і приватної, за місцем мешкання по АДРЕСА_1 , що знаходиться у центрі міста, де найближчий приватний нотаріус знаходиться на відстані 650 метрів до вул. Портова, 6, тобто 9 хв. пішки, та Перша державна нотаріальна контора на відстані 750 метрів, без необхідності користування громадським транспортом.

Щодо правил самоізоляції та віку позивача, то вказані правила містили рекомендаційний характер, що у свою чергу не позбавляло позивача можливості направити заяву про прийняття спадщини на електронну адресу нотаріуса, або врегулювати це питання у телефонному режимі, або подати заяву через відповідну скриньку без спілкування з нотаріусом або іншими громадянами, а також за допомогою дистанційної форми спілкування для отримання консультацій та роз`яснень щодо вчинення нотаріальних дій, чого позивач позбавлений можливості не був, оскільки у позові зазначав про дистанційне спілкування з адвокатом.

Таким чином, посилання позивача на ці обставини, не можна приймати до уваги як поважні причини, які виключали можливість спадкоємцю своєчасно подати заяву про прийняття спадщини будь-якими засобами зв`язку, у тому числі і поштового зв`язку, електронного зв`язку, телеграмою, факсом тощо.

Щодо підстав позову про введення адвокатом позивача в оману, щодо необхідності подання заяви про прийняття спадщини, то суд зазначає, що, по-перше, жодних доказів наведених обставинх позивач не надав, а по-друге, судом не можуть бути визнані поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини.

Інших поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачка не зазначила.

При цьому сам по собі факт того, що пропущений строк для прийняття спадщини є незначним, без доведення поважності причини його пропуску, не може бути підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (постанова ВС від 16.12.2020 року у справі № № 362/5972/18 провадження № 61-19494св19)

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом.

Однак у справі відсутні докази неможливості звернення позивачки до нотаріуса і позивачем не доведено, наявність у неї як спадкоємця об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Не мають правого значення для вирішення справи і посилання позивача у позові на факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки вразі підтвердження такого факту, останнє виключає необхідність визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 26 вересня 2012 року, прийнятому у справі № 6-85цс12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (ч.3 ст. 1272 ЦК України) у подібних правовідносинах, зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Аналогічні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду України № 6-1215цс16 від 14 вересня 2016 року.

Отже, ОСОБА_3 не довела наявність обставин, які б давали суду підстави визнати причини пропуску нею строку на прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини і доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкодили їй вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини позивачем не надано, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на ту обставину, що спадкоємець може прийняти спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, якщо постійно проживав разом із спадкодавцем або шляхом подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вразі належного підтвердження такого факту, виключає необхідність визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Також звертається увага позивача на зміст долученого до позовної заяви судового рішення від 11.08.2020 року, а саме постанови Запорізького апеляційного суду, в якій заявнику було роз`яснено, що «він не позбавлений можливості звернутися до суду із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно із використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження до інших спадкоємців які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем має бути відповідний орган місцевого самоврядування, що також узгоджується із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на недоведеність позовних вимог на підставах викладених у позовній заяві, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2,4,5,81,89,261,263-265,268,273 ЦПК України ,

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_3 в особі представника адвоката Бабенко Юрія Сергійовича до Запорізької міської ради, треті особи ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Абрамов Максим Олександрович про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 15.01.2021 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова