Провадження № 2-з/752/913/21
У Х В А Л А

15 листопада 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Олійник Юлії Романівни про застосування зустрічного забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 про повернення авансу та сплату неустойки, в якій просила стягнути на її користь аванс за попереднім договором від 28.11.2019 року в розмірі 75 139 350,00 грн. (еквівалент 2 750 000,00 доларів США) та штраф в розмірі 54 646 800,00 грн. (еквівалент 2 000 000,00 доларів США).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.11.2019 року у письмовій формі між продавцем ОСОБА_1 та покупцем ОСОБА_2 укладено попередній договір, за умовами якого сторони зобов`язались протягом певного строку - до 31.08.2020 року укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

На виконання обов`язків покупця, визначених умовами укладеного попереднього договору, ОСОБА_2 були передані грошові кошти в якості авансу та вчинено всі необхідні дії, що залежали від неї для укладення основного договору, проте, продавець ОСОБА_1 не виконав умов укладеного попереднього договору, ухилився від укладення основного договору та не здійснив будь-яких заходів щодо укладення основного договору з власної ініціативи, що зумовило звернення ОСОБА_2 до суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.08.2021 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

07.09.2021 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 та заборони вчиняти будь-які дії по його відчуженню на користь третіх осіб, а саме:

-земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231, кадастровий номер :03:032:0047, площа 0,1286 га (адреса: АДРЕСА_1 );

-64/100 приміщення, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальна площа 54,4 м2, за адресою: АДРЕСА_2 ;

-нежитлове приміщення, І поверх, літ. А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальна площа 31,6 м2, за адресою: АДРЕСА_3 ;

-садовий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30467842, загальна площа 675,1 м2, житлова площа 107,5 м2, за адресою: АДРЕСА_4 ;

-дачний будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35519313, загальна площа 1 096,5 м2, житлова площа - 151,5 м2, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30891075, загальна площа 123,90 м2, житлова площа - 67,90 м2, за адресою: АДРЕСА_5 ;

-машиномісце № НОМЕР_1 в підвалі 2підземного дворівневого паркінгу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30848528, загальна площа - 13,7 м2, номер запису 66374 в книзі 410-66, за адресою: АДРЕСА_6 ;

-частку корпоративних прав у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Студіопак Технології», ідентифікаційний код юридичної особи - 36756925, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 01133, місто Київ, вул. Лесі Українки, буд. 21, розмір частки в статутному фонді товариства становить 2 326 850,00 грн.;

-частку корпоративних прав у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Джерман Пауер Груп», ідентифікаційний код юридичної особи - 35033658, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 04050, місто Київ, вул. Тургенівська, буд. 82-А, розмір частки відповідача в статутному фонді товариства становить 20 400,00 грн.;

-частку корпоративних прав у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Студіопак Україна Лімітед», ідентифікаційний код юридичної особи - 34414815, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 01133, місто Київ, бул. Лесі Українки, буд. 21, розмір частки відповідача в статутному фонді товариства становить 631 334,86 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 9.09.2021 року заява про вжиття заходів забезпечення позову була задоволена.

04.11.2021 року до суду від ОСОБА_1 через представника - адвоката Олійник Ю.Р. надійшло клопотання про застосування зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва грошові кошти у розмірі 6 000 000,00 доларів США.

В обґрунтування поданого до суду клопотання відповідачем наголошено, що в результаті вжитих судом ухвалою від 9.09.2020 року заходів забезпечення позову, котрі є неспівмірними із заявленими позивачем вимогами, відповідач зазнає збитків, оскільки вжиті заходи забезпечення позову обмежують права та інтереси відповідача, позбавляючи його права розпоряджатися належним йому майном на праві власності, що впливає на його матеріальний стан як власника нерухомого майна та призводить до понесення додаткових витрат внаслідок їх застосування.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 9.09.2021 року задоволена заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 та заборону вчиняти будь-які дії по його відчуженню на користь третіх осіб.

В обґрунтування поданого до суду клопотання про застосування зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва грошові кошти у розмірі 6 000 000,00 доларів США, відповідачем було наголошено на тому, що в результаті вжитих судом ухвалою від 9.09.2020 року заходів забезпечення позову, котрі є неспівмірними із заявленими позивачем вимогами, відповідач зазнає збитків, оскільки вжиті заходи забезпечення позову обмежують права та інтереси відповідача, позбавляючи його права розпоряджатися належним йому майном на праві власності, що впливає на його матеріальний стан як власника нерухомого майна та призводить до понесення додаткових витрат внаслідок їх застосування.

Посилаючись на викладені обставини, відповідач звернувся до суду із відповідною заявою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частиною другою вищевказаної статті передбачено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення.

З аналізу вказаних положень слідує, що зустрічне забезпечення застосовується з метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову; зустрічне забезпечення завжди носить майновий характер, що полягає в необхідності вчинення позивачем активних дій майнового характеру, спрямованих на фінансове забезпечення покриття можливих збитків, завданих забезпеченням позову. Як правило, зустрічне забезпечення здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. І лише якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення може бути здійснене в інший майновий спосіб (до прикладу, наданням гарантії, поруки, іншого фінансового забезпечення, вчиненням інших дій щодо усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову). Зустрічне забезпечення, яке повинен здійснити (виконати) позивач, завжди визначається судом у певному розмірі та має бути здійснене (виконане) позивачем в строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо (ч. 11 ст. 154 ЦПК України).

Отже, з наведеного вбачається, що зустрічне забезпечення є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів, а невжиття заходів як забезпечення позову, так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відтак, в контексті вказаних положень закону, особа, звертаючись до суду із заявою про зустрічне забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами в порядку ст. ст. 76-81 ЦПК України наявність можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про зустрічне забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторін, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про зустрічне забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до зустрічного забезпечення позову. У вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до зустрічного забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обставин, які б свідчили про необхідність обов`язкового зустрічного забезпечення позову, визначених положеннями ч. 3 ст.154 ЦПК України, представник відповідача не навів.

Посилання представника відповідача на те, що позивач на сьогодні припинила здійснення підприємницької діяльності згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і внаслідок погіршення майнового стану не здійснила два платежі в загальній сумі 2 000 000,00 доларів США відповідно до умов попереднього договору від 28.11.2019 року, бо в неї відсутні грошові кошти, достатньому для відшкодування збитків у разі відмови у задоволенні позову, оскільки вартість наявного у позивача майна становить 1 748 000,00 доларів США, судом оцінюється критично, оскільки припинення підприємницької діяльності позивача мало місце ще у 2012 році, а посилання на погіршення майнового стану позивача та відсутність у неї грошових коштів не доведені належними та допустимими доказами. Окрім того, визначення вартості майна позивача, здійснена відповідачем, є орієнтовною та не доведена доказами в розрізі положень ст. ст. 76-80 ЦПК України.

Посилання представника відповідача на те, що відповідач зазнає збитків, оскільки вжиті заходи забезпечення позову обмежують права та інтереси останнього, позбавляючи його права розпоряджатися належним йому майном на праві власності, судом також до уваги не приймаються, з огляду на те, що самі по собі заходи забезпечення позову є тимчасовим обмеженням прав особи тією мірою та таким чином, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволення позову. А тому, суд розцінює такі твердження відповідача, а також твердження про те, що вжиті заходи забезпечення позову впливають на матеріальний стан відповідача як власника нерухомого майна та призводять до понесення додаткових витрат внаслідок їх застосування, як висловлення відповідачем своєї незгоди із вжитими судом заходами забезпечення позову, оскільки останні не призводять до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, гарантованих ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, оскільки майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Твердження представника відповідача про те, що накладення арешту на корпоративні права відповідача є неправомірним свавільним втручанням суду у здійснення підприємницької діяльності ТОВ «Студіопак Технології», ТОВ «Джерман Пауер Груп», ТОВ «Студіопак Україна Лімітед», судом також оцінюються критично з огляду на те, що обрані заходи щодо забезпечення позову не є втручанням у господарську діяльність товариств, не мають наслідком припинення господарської діяльності суб`єктів господарювання і не призводять до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості, а обмежують лише корпоративні права відповідача саме в частині їх майнового вираження, зокрема, щодо їх відчуження, оскільки за своєю правовою природою корпоративні права є оборотоздатними та можуть переходити від однієї особи до іншої.

Отже, приймаючи до уваги, що позивач має зареєстроване місцезнаходження на території України, враховуючи зміст правовідносин, що виникли між сторонами, з огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, враховуючи відсутність доказів завдання відповідачу збитків, внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, а також те, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про застосування заходів зустрічного забезпечення позову.

Вищенаведене у сукупності є підставою для відмови у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 149-153, 154, 247, 259, 260,0 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Олійник Юлії Романівни про застосування зустрічного забезпечення -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.С. Хоменко