ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/967/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 22-ц/817/772/21 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 302010000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Хома М. В., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника апелянта ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2020 року (ухвалене суддею Щербатою Г.Р., повний текст якого складено 18 грудня 2020 року) у цивільній справі № 598/967/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Збаразької міської ради Тернопільської області, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Державне підприємство центру ДЗК про визнання недійсним державного ату на право власності на земельну ділянку, скасування реєстрацію права власності за на земельну ділянку його державної реєстрації, скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Збаразької міської ради Тернопільської області, треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Державне підприємство центру ДЗК про скасування рішення сесії Збаразької міської ради № 738 від 29.07.2008 року «Про передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 », визнання недійсним Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №991301 виданого на ім`я ОСОБА_2 та скасування його державної реєстрації.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 29 вересня 2008 року вона (покупець) уклала з ОСОБА_2 (продавець) нотаріально посвідчений та зареєстрований за реєстром № 5423 договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за номером АДРЕСА_1 . Придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на спірній земельній ділянці по АДРЕСА_1 , призначеній для обслуговування вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що перебувала у користуванні ОСОБА_2 , про що зазначено у договорі купівлі - продажу від 29 вересня 2008 року. Право власності на зазначений вище житловий будинок із господарськими спорудами зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.10.2008 року. З моменту укладення договору купівлі - продажу вона із сім`єю проживає у вказаному житловому будинку та користується господарськими будівлями. Згодом їй стало відомо, що рішенням сесії Збаразької міської ради № 783 від 29.07.2008 року ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку загальною площею 0.0699 га для обслуговування вже належного позивачу на праві власності житлового будинку та господарських споруд. На підставі зазначеного рішення відповідач, після відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, отримала Державний акт на право власності на землю серії ЯК 991301 від 16.04.2009 року на спірну земельну ділянку. Позивач вважає, що ОСОБА_2 протиправно оформила право власності на земельну ділянку призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами який нею був відчужений 29.09.2008 року.

З урахуванням збільшених позовних вимог позивач просила: визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №991301, площею 0,0699 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 020030624, виданий на підставі рішення Збаразької міської ради від 29.07.2008 року № 783; скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Свиріпи-Депутат Вікторії Зіновіївни від 12.03.2013 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0.061 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4, кадастровий номер :02:003:0815, (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 1935061 від 24.04.2013 року на підставі свідоцтва про право власності номер 2875756 від 24.04.2013 року); скасувати рішення приватного нотаріуса Джули Оксани Максимівни від 26.09.2017 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0.0089 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4, кадастровий номер :02:003:0814 (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 37265700 від 26.09.2017 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину номер 3139 від 26.09.2017 року).

Збільшення позовних вимог позивач обґрунтовувала тим, що у 2012 році відповідач здійснила поділ спірної земельної ділянки на дві ділянки площею 0,061 га з присвоєнням кадастрового номера :02:003:0815 та 0,00089 га з присвоєнням кадастрового номера :02:003:0814. Земельну ділянку площею 0,0089 га 26 листопада 2015 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_5 після смерті якого (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) її успадкувала його дружина ОСОБА_4 .

Рішенням Збаразького районного суду від 18 грудня 2020 року позов задоволено. Вирішено:

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №991301, площею 0,0699 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 020030624, виданий на підставі рішення Збаразької міської ради від 29.07.2008 року № 783, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 34 та скасувати його державну реєстрацію.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Свиріпи-Депутат Вікторії Зіновіївни від 12.03.2013 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0.061 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4, кадастровий номер :02:003:0815, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 1935061 від 24.04.2013 року, на підставі свідоцтва про право власності номер НОМЕР_1 від 24.04.2013 року.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Джули Оксани Максимівни від 26.09.2017 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0.0089 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4, кадастровий номер :02:003:0814, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 37265700 від 26.09.2017 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину номер 3139 від 26.09.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 держави судовий збір в розмірі 1925 грн. 10 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апелянт вказав, що відповідач правомірно набула право власності на земельну ділянку шляхом її приватизації до укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Суд посилаючись на положення статті 120 ЗК України не обґрунтував в яких межах переходить право користування земельною ділянкою до ОСОБА_3 та безпідставно скасував Державний акт на право власності на земельну ділянку і подальшу державну реєстрацію земельних ділянок за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . При вирішенні спору суд не залучив до участі в справі державних реєстраторів і в рішенні не вказав у чому полягала незаконність дій приватного нотаріуса при видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 та не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 не отримала від позивача примірника позовної заяви із збільшеними позовними вимогами.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та зіслався на обставини викладені в ній.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційна скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Збаразькою міською радою 15.04.1994 року та зареєстрованого Збаразьким РБТІ 18.04.1994 року в реєстровій книзі за №14 за реєстровим №1655, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером АДРЕСА_1 .

Рішенням Збаразької міської ради Тернопільської області від 29 липня 2008 року № 783 вирішено передати ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0699 га, яка розташована по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд та видати державний акт на право власності на земельну ділянку, здійснити державну реєстрацію земельної ділянки .

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Джулою О.М. 29.09.2008 року та зареєстрованим за реєстром № 5423, ОСОБА_2 передала за плату, а ОСОБА_3 купила належний продавцю житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером АДРЕСА_1 , В договорі зазначено, що земельна ділянка необхідна для обслуговування відчужуваного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на момент відчуження житлового будинку з господарськими будівлями не приватизована.

16 квітня 2009 року ОСОБА_2 на підставі рішення Збаразької міської ради Тернопільської області від 29 липня 2008 року № 783 було видано Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №991301 на земельну ділянку площею 0.0699 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 .

17 грудня 2012 року ОСОБА_2 подала заяву про поділ належної їй земельної ділянки і на підставі розробленої технічної документації сформовано дві земельні ділянки з присвоєнням кадастрових номерів: площею 0,061 га з кадастровим номером :02:003:0815 та 0,0089 га з кадастровим номером :02:003:0814.

12 березня 2012 року державним реєстратором прав на нерухоме майно за відповідачкою зареєстровано право власності на вказані земельні ділянки: на земельну ділянку площею 0,061 га реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4, кадастровий номер :02:003:0815, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 1935061 від 24.04.2013 року та земельну ділянку площею 0,0089 га реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4, кадастровий номер :02:003:0814.

26 листопада 2015 року ОСОБА_2 подарувала належну їй на праві приватної власності земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0.0089 га ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) земельну ділянку площею 0,0089 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 вересня 2017 року приватним нотаріусом Збаразького нотаріального округу Джулою О.М., успадкувала ОСОБА_4 .

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що при переході до позивачки права власності на житловий будинок, що по АДРЕСА_1 до неї перейшло право на земельну ділянку на якій він розміщений для обслуговування будинку, господарських будівель або споруд.

Колегія погоджується з таким висновком суду.

Згідно ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України (в редакції на час укладення договору-купівлі продажу 29.09.2008 року) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки яка необхідна для її обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно положень статтей 125, 126 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Встановивши, що ОСОБА_2 28 вересня 2008 року відчужила житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на користь ОСОБА_3 , суд першої інстанції прийшов до вірного висновку що ОСОБА_2 не мала права на отримання державного акту на право власності на земельну ділянку призначену для їх обслуговування, оскільки до нового власника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами перейшло право на земельну ділянку відповідного цільового призначення.

Сама по собі наявність рішення Збаразької міської ради Тернопільської області №783 від 29 липня 2008 року про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 не свідчить про правомірність видачі державного акту на право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_2 на підставі вказаного рішення після відчуження останньою житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами позивачці.

Доводи апеляційної скарги про те, що на час прийняття Збаразькою міською радою рішення про передачу у власність відповідачці спірної земельної ділянки вона мала право на її приватизацію, оскільки була власником житлового з господарськими будівлями та спорудами, не спростовують висновків суду про неправомірність видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, тому що з урахуванням цільового призначення земельної ділянки відповідно до чинного законодавства попередні власники та користувачі земельних ділянок втрачають права на них на ту частини, на якій вони розміщені та частину ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно висновку судової-технічної експертизи №1330/17-22 від 07.05.2018 року площа земельної ділянки під будівлями та спорудами становить 0,0171 га і для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд необхідна земельна ділянка площею 692 кв.м.

За вказаних обставин видача ОСОБА_2 державного акта на право власності на земельну ділянку 0,0699 га є неправомірною та порушує права позивачки.

Та обставина, що державний реєстратор речових прав та приватний нотаріус не були залучені до участі в справі не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки предметом спору було порушення майнових прав позивача, а вимоги щодо реєстрації були похідними і суд не вирішував питання про їх права та обов`язки державних реєстраторів.

Доводи представника апелянта про те, що відповідач не отримала від позивача позовної заяви із збільшеними (зміненими) позовними вимогами спростовуються описами вкладення до листів з оголошеною цінністю.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Водночас колегія суддів не погоджується з формулюванням висновку суду першої інстанції щодо позовної вимоги про оскарження запису про реєстрацію права власності на земельні ділянки.

Оскільки, рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію, тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина друга статті 26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

До такого висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (провадження № 12-184гс18).

Так, при розгляді вказаної справи, з метою належного виконання судом покладеного на нього цивільним процесуальним законодавством обов`язку щодо здійснення захисту порушеного права заявника, необхідним є врахування конкретних обставин цієї справи, застосування загальних засад цивільного права принципу справедливості, добросовісності та розумності, а також застосування однієї з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Таку позицію висловив Верховний Суд у постановах від 20 лютого 2020 року у справі №759/20387/18 та від 20 листопада 2019 року у справі 802/1340/18-а

Таким чином, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги апеляційний дійшов висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції, зокрема вважає що абзаци 3 і 4 резолютивної частини рішення слід викласти в такій редакції:

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0.061 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4, кадастровий номер :02:003:0815, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 1935061 від 24.04.2013 року, на підставі свідоцтва про право власності номер НОМЕР_1 від 24.04.2013 року.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0.0089 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4, кадастровий номер :02:003:0814, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 37265700 від 26.09.2017 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину номер 3139 від 26.09.2017 року.

З вказаних мотивів апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає необхідним доповнити резолютивну частину рішення абзацом: припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0.061 га, кадастровий номер :02:003:0815 та ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0.0089 га, кадастровий номер :02:003:0814, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2020 року змінити.

Викласти третій і четвертий абзаци резолютивної частини рішення у такій редакції.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0.061 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4, кадастровий номер :02:003:0815, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 1935061 від 24.04.2013 року, на підставі свідоцтва про право власності номер НОМЕР_1 від 24.04.2013 року.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0.0089 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4, кадастровий номер :02:003:0814, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 37265700 від 26.09.2017 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину номер 3139 від 26.09.2017 року.

Доповнити резолютивну частину рішення наступним абзацом.

Припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0.061 га, кадастровий номер :02:003:0815 та ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0.0089 га, кадастровий номер :02:003:0814, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2021 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Хома М.В.

Шевчук Г.М.