Справа №431/75/21
Провадження №2-з/431/2/21
У Х В А Л А

06 січня 2021 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Кудрявцев І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою про забезпечення позову, в якій посилався на те, що ним було передано у борг ОСОБА_2 грошові кошти на суму 28 700 доларів США, на підтвердження відповідачем було написано розписку від 30.11.2019р, незважаючи на тривалий час користування позикою відповідач не повернув отримані кошти, станом на 15.12.2020р. борг складає у перерахунку в національній валюті 564 896,20грн., прохання про повернення коштів відповідачем ігноруються та він змушений звернутися до суду. У зв`язку з чим, враховуючи що сума боргу значна та відповідач може здійснити дії що ускладнюватимуть виконання рішення суду про повернення боргу, просив вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно, а також банківські рахунки відповідача ОСОБА_2 .

На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України заяву розглянуто без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи неповинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи положення ч.3 ст.150 ЦПК України і роз`яснення у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», приймаючи до уваги, що у провадженні Старобільського районного суду Луганської області перебуває цивільна справа №431/75/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, ціна позову у якій складає 565 429грн., суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, та враховуючи надані заявником докази на обґрунтування заяви про забезпечення позову, а саме: витяг з Державного реєстру речових прав від 23.12.2020р., згідно якого ОСОБА_3 належить будинок АДРЕСА_1 вартістю 209 184грн., та копію нотаріально посвідченої довіреності від 12.07.2017р., якою ОСОБА_2 уповноважує розпоряджатися з правом продажу автомобілем Dodge, суд вважає заявлені ОСОБА_1 до вжиття заходи забезпечення позову такими, що не у повному обсязі є співмірними з позовними вимогами та вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити частково та накласти арешт на належний відповідачу будинок за вказаною адресою, оскільки належність будинку відповідачу і його вартість підтверджена належним доказом, а у накладенні арешту на інше майно відповідача, у тому числі на автомобіль та банківські рахунки слід відмовити, оскільки надана заявником копія нотаріально посвідченої довіреності від 12.07.2017р. не підтверджує належність відповідачу автомобіля станом на дату подачі заяви про забезпечення позову, а також оскільки заявником не доведено наявність у відповідача іншого майна.

Керуючись ст.153, ч.1 ст.157, ч.3 ст.431 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_2 .

У задоволенні заяви про накладення арешту на інше майно відмовити.

Копію ухвали направити заявнику для відома, до Старобільського РВ ДВС Східного МРУ Мінюсту (м.Харків), до відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської ради для виконання.

Відомості про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Сєвєродонецьк Луганської області, зареєстрований: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відомості про боржника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про місце народження відсутні, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 виданий 15.11.2011р. Старобільським РВ УМВС України в Луганській області.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Луганського апеляційного суду в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя І.В. Кудрявцев