Провадження № 2/325/46/2021
Справа № 325/1657/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Приазовське Запорізької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Ковальов Дмитро Валерійовича, до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковальов Д.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив усунути перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_1 будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування зазначеним будинком.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку № 1325 від 24.11.1999 року. До 06 серпня 2013 року позивач і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Приазовського районного суду Запорізької області (справа № 325/1013/13-ц). Після розірвання шлюбу відповідач ще мешкала в будинку позивача до 20 листопада 2017 року, після чого виїхала з будинку і з того часу мешкає в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області Запорізької області. Реєстрація відповідача в будинку надає їй право безперешкодно користуватися цим житлом, що суттєво порушує права власника будинку, оскільки перешкоджає ОСОБА_1 вільному користуванню будинком на власний розсуд.

Ухвалою судді від 22 грудня 2020 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання на 14 січня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, його представник адвокат Ковальов Д.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, відзив на позовну заяву не надіслала, 14.01.2021 року надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Частина 4 статті 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку серії АВА № 826817 від 24.11.1999 року, посвідченим приватним нотаріусом Приазовського районного нотаріального округу Запорізької області Коверзнєвим С.В. (зареєстровано в реєстрі за № 1325).

Згідно Технічного паспорту на житловий будинок від 26.01.1995 року (реєстровий номер 103), розташований по АДРЕСА_1 , власником будинку є ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення № 1 сьомої сесії 7 скликання Чкаловської сільської ради від 04.03.2016 року проведено перейменування вулиць по Чкаловській сільській раді, зокрема, вулицю Леніна перейменовано на вул. Вишнева.

За даними довідки Чкаловської сільської ради № 101 від 29.01.2018 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з дітьми дійсно мешкали до 20 листопада 2017 року в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство.

Заочним рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 06 серпня 2013 року (справа № 2/325/196/2013, 325/1013/13-ц) шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до наданих позивачем копій сторінок з домової книги, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.11.2015 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , і до цього часу не знята з реєстрації.

В силу того, що місце проживання відповідача зареєстроване за вказаною адресою у будинку, що належить позивачу, але вона не проживає там близько трьох років, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Оскільки відповідач мешкала за однією адресою разом з позивачем як член його сім`ї, суд приходить до висновку про застосування при вирішенні спору норм ст. 156ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Відповідно до ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України сам факт припинення сімейних відносин з власником (власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його (їх) сім`ї права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, виходячи з зазначених положень закону, член сім`ї власника зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах, на яких він поселився в житлове приміщення і користується ним нарівні з власником, а втрачає член сім`ї власника право користування цим будинком лише з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Оскільки, як було встановлено судом, відповідач як член сім`ї власника будинку не мешкає в будинку АДРЕСА_1 без поважних причин, понад три роки, інше не встановлено домовленістю між ними, тому на підставі статті 405 ЦК України, відповідач може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, і тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 247, 265 ЦПК України, ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Ковальов Дмитро Валерійовича, до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області.

Рішення складено і підписано 14 січня 2021 року.

Суддя Є.В. Діденко