У Х В А Л А Справа № 932/9497/21

Провадження № 2/932/5142/21

11 листопада 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Куцевола В.В., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання відновити газопостачання, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

09.11.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання відновити газопостачання, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 11.11.2021 року відкрито провадження у справі.

Одночасно із позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, у якій прохає зобов`язати відповідача здійснити ремонтні роботи запірного (вимикаючого) пристрою, який був знятий 04.08.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його встановлення, підключення до труби газопостачання будинку та проведення пусконалагоджувальних робіт у відповідності до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування заяви посилається на те, що є власницею квартири АДРЕСА_2 , уклала договір з відповідачем на газопостачання та має особовий рахунок № НОМЕР_1 . 04.08.2021 року працівниками АТ «Дніпрогаз» було здійснено відключення від газопостачання будинку АДРЕСА_3 , відрізана частина металевої труби. Причиною припинення газопостачання стало нібито аварійна ситуація, для усунення якої і поновлення газопостачання відповідач, за приписами Кодексу ГРМ, мав вжити невідкладних заходів. Проте, до цього часу відповідач газопостачання не поновив. Вона має двох малолітніх дітей, які мешкають разом з нею у квартирі. У квартирі встановлено газове індивідуальне опалення, яке вона не може використовувати, через неправомірні дії відповідача по припиненню газопостачання. Неможливість опалення квартири призводить до захворювань дітей. Відсутність газопостачання унеможливлює нормальне приготування їжі та здійснення гігієнічних процедур. Відповідач, припинивши газопостачання, не здійснив дій із опломбування встановленої заглушки, не надав акту про припинення газопостачання, не здійснив ремонтно-відновлювальні дії на місці витоку газу. На місці встановленої заглушки має бути запірний пристрій, його відсутність створює загрозу життю мешканців будинку та їх власності. Фактично газова труба заткнута ганчіркою на стіні будинку, може бути демонтована збирачами металобрухту, як це сталось у сусідньому будинку. У разі зняття транспортної труби до під`їзду будинку стане неможливим підключення газопостачання, невідомо за чий кошт буде встановлюватись викрадена труба, яка перебуває на балансі відповідача, який намагається нав`язати її ОСББ.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про залишення її без задоволення за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язані із предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що є узагальненням судової практики з розгляду цивільних справ певної категорії, яку імплементовано у державі, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу. Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

ОСОБА_1 прохає вжити заходи забезпечення позову у вигляді зобов`язання відповідача здійснити ремонтні роботи запірного (вимикаючого) пристрою, який був знятий 04.08.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його встановлення, підключення до труби газопостачання будинку та проведення пусконалагоджувальних робіт у відповідності до вимог чинного законодавства.

Обраний позивачкою спосіб забезпечення позову вимогам ч. 1 ст. 150 ЦПК України не відповідає, оскільки встановлення обов`язку вчинити певні дії можливе тільки у сімейних спорах, а вжиття інших, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, заходів повинно відповідати вимогам Закону, тоді як Кодекс ГРМ, Закон України «Про захист прав споживачів» не передбачають можливості вжиття такого заходу забезпечення позову.

Окрім того, наслідком вжиття заходів забезпечення позову, про застосування яких прохає позивачка, матиме наслідком поновлення газопостачання, тобто фактичне вирішення по суті, без проведення змагального розгляду, позовної вимоги про зобов`язання відновити газопостачання, що згідно з вимогами ч. 10 ст. 150 ЦПК України є недопустимим.

Внаслідок невідповідності обраного позивачкою способу забезпечення позову вимогам процесуального законодавства, у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 158, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання відновити газопостачання, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.В. Куцевол