Ухвала

15 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 234/4524/15-ц

провадження № 61-17277ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, третя особа - Приватне підприємство «Владі»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 жовтня 2021 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у вказаній вище справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

До касаційної скарги додано квитанцію № 1-1060К від 22 жовтня 2021 року на суму 9 618,30 грн.

Заявник у касаційній скарзі просить суд звільнити його від сплати судового збору посилаючись на те, що протягом 2018-2021 року він не працює, доходів не отримує взагалі. Господарська діяльність ПП «Владі», засновником якого він є, припинена у зв`язку з подіями, які сталися на території Донецької області. На підтвердження чого надає копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 3 кварталу 2020 року по 2 квартал 2021 року, в якій зазначено, що доходи відсутні.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Наведені у клопотанні доводи не дають підстав для його задоволення, оскільки заявником не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у встановленому законом розмірі, зокрема, довідки про доходи чи відсутність їх у 2020 році, про склад сім`ї, банківських документів про відсутність на рахунку коштів, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Долучена до касаційної скарги копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 3 кварталу 2020 року по 2 квартал 2021 року не свідчить про скрутне матеріальне становище заявника, оскільки з неї неможливо встановити його майновий стан на день звернення до суду із касаційною скаргою.

Тому, наведені заявником доводи не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, тому не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на зазначене, заявнику необхідно надати докази на підтвердження зазначених ним обставин щодо майнового стану, якими можуть бути: довідка про розмір річного доходу за попередній календарний рік (2020 рік), довідки про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо, або документи що підтверджують сплату судового збору.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, з подальшими змінами.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

У квітні 2015 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ПП «Владі», в якому просило стягнути солідарно з відповідачів суму боргу за кредитним договором від 26 грудня 2013 року № 26-15-23/13, що утворилася станом на 30 березня 2015 року в розмірі 5 091 736,86 грн.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду - квітень 2015 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі була встановлена у розмірі 1 218 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду - квітень 2015 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми ((1 218 грн * 3) * 200 %) = 7 308 грн.

У червні 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просило стягнути солідарно з відповідачів суму боргу за кредитним договором від 26 грудня 2013 року № 26-15-23/13, що утворилася станом на 12 травня 2017 року в розмірі 8 015 226,63 грн.

Тобто, у червні 2017 року позивач збільшив позовні вимоги, з якими звернувся у квітні 2015 року, на 2 923 489,77 грн.

У абзаці другому частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час збільшення позивачем позовних вимог - червень 2017 року) визначено, що у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»(у редакції, чинній на час збільшення позивачем позовних вимог - червень2017 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України«Про судовий збір» (в редакції, чинній на час збільшення позивачем позовних вимог - червень 2017 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми ((2 923 489,77 грн *1,5 %) * 200 %) = 87 704,66).

Таким чином, судовий збір за подання касаційної скарги становить 95 012,66 грн (87 704,66 грн + 7 308 грн).

Отже, з урахуванням сплаченої суми судового збору у розмірі 9 618,30 грн, заявник має доплатити судовий збір у розмірі 85 394,36 грн.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Окрім цього, пунктами 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується та клопотання особи, яка подає скаргу.

Особа, яка подає касаційну скаргу, у клопотанні (прохальній частині касаційної скарги) просить скасувати постанову апеляційного суду та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Разом з тим, аналіз судових рішень у справі, які оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень свідчить, що постановою Донецького апеляційного суду від 15 вересня 2021 року рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 грудня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» пені, несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань та заборгованості з комісійної винагороди банку - скасовано, а в іншій частині - змінено. При цьому, ОСОБА_1 не зазначає чи погоджується він з рішенням суду першої інстанції.

Особі, яка подала касаційну скаргу, (у разі непогодження також із рішенням суду першої інстанції) необхідно уточнити клопотання касаційної скарги щодо рішення суду першої інстанції та викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження буде вирішено касаційним судом після уточнення ОСОБА_1 судових рішень, які ним оскаржуються.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, третя особа - Приватне підприємство «Владі» залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 15 грудня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко