14.01.2021 227/5305/20
УХВАЛА

14 січня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі

Головуючого судді Левченка А.М.

за участі секретаря судового засідання Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивач ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права сумісної власності та поділ спільного майна, -

ВСТАНОВИВ

30 грудня 2020 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про визнання права сумісної власності та поділ спільного майна, зокрема, автомобіля марки Nissan Leaf 2013 року випуску, НОМЕР_1 .

14 січня 2021 року через канцелярію суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом арешту спірного автомобіля марки Nissan Leaf 2013 року випуску, НОМЕР_1 , який є предметом визнання права спільної сумісної власності та поділу між сторонами.

В обгрунутування заяви про забезпечення позову представником позивача зазначено, що 14 січня 2021 року стороні позивача стало відомо, що відповідач має наміри продати спірний автомобіль до вирішення цивільної справи по суті, що підтверджується розміщеним оголошенням про продаж автомобіля на задньому склі автомобіля, з вказівкою номеру мобільного телефону відповідача ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 5 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, за змістом якої позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2)забороною вчиняти певні дії; 3)встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4)забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5)зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7)передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9)арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10)іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п.1-9 цієї частини.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача,щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідальність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Застосовані заходи забезпечення позову не повинні перевищувати обсягу пред`явлених позивачем позовних вимог, тобто мають бути співмірними.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, зокрема, автомобіля марки Nissan Leaf 2013 року випуску, НОМЕР_2 , який придбаний у період шлюбу, а тому відповідно до положень Сімейного кодексу України підпадає під визначення об`єкту спільної сумісної власності.

Представником позивача адвокатом Макєєвим О.В. до заяви про забезпечення позову додано засвідчу ним роздруківку фотознімків автомобіля марки Nissan Leaf 2013 року випуску, НОМЕР_2 , на задньому склі якого розміщено оголошення про продаж автомобіля, з вказівкою номеру мобільного телефону відповідача ОСОБА_3 , який указаний у позовній заяві.

Враховуючи те, що зазначене майно зареєстроване за відповідачем ОСОБА_3 , що підтверджується копією технічного паспорту на її ім`я, та існує ризик його відчуження на користь третіх осіб, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову.

При цьому, немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки спірне майно залишається в володінні та користуванні позивача, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд також має враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно із п. 43 рішення у справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності з положеннями статті 150 ЦПК України суд вбачає підстави для забезпечення позову для захисту матеріально-правових інтересів позивача, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ

Заяву представника позивач ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права сумісної власності та поділ спільного майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки Nissan моделі Leaf, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження.

Копію цієї ухвали надіслати відповідачу та Територіального сервісного центру № 1442 МВС в Донецькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя А.М. Левченко

14.01.21