ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 685/1100/20
Провадження № 22-ц/4820/75/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.

секретар Дубова М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2020 року, суддя Самойлович А.П., у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2008 року №2-174/08 за нововиявленими обставинами,

встановив:

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12.05.2008 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 20.03.2008 року та до досягнення ними повноліття.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з заявою про перегляд рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12.05.2008 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви вказав, що на виконання вищевказаного судового рішення Теофіпольським РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснюється виконавче провадження у ході якого з нього на користь ОСОБА_2 стягуються грошові кошти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з тим, рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23.07.2020 року, яке набрало законної сили 26.08.2020 року, про нього як про батька виключено відомості з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, враховуючи, що він не є батьком неповнолітнього ОСОБА_5 , що є істотною обставиною, яка не була встановлена судом при прийнятті рішення у справі про стягнення аліментів та не була і не могла бути відома йому під час розгляду вказаної справи у 2008 році, ОСОБА_1 просив рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12.05.2008 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову щодо стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12.05.2008 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги викладені у його заяві поданій до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, навівши мотиви, які є аналогічними доводам заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

В судове засідання учасники справи, будучи повідомлені належним чином про дату, час і місце слухання справи, не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Перевіривши матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходив з того, що посилання заявника на відомості щодо відсутності свого батьківства, які містяться в іншому рішенні суду, ухваленому після прийняття рішення про стягнення аліментів, є новим доказом, а не нововиявленою обставиною, оцінка якого не була проведена судом при ухваленні спірного рішення.

Вказаний висновок є необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Дана норма закону надає можливість перегляду судом рішення у зв`язку з виявленням істотних обставин, що існували, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику на час вирішення справи, тобто перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставин про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Відповідно до постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.04.1993 року по 23.11.2006 року. Відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Актовий запис про батька здійснено 04.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану ТРУЮ Хмельницької області на підставі свідоцтва про шлюб (а.с. 6-7).

Згідно з рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12.05.2008 року, починаючи з 20.03.2008 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9).

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23.07.2020 року, яке набрало законної сили 26.08.2020 року, виключено запис про ОСОБА_1 як про батька з актового запису про народження неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6-7).

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, заява № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Як роз`яснено судам у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 140 СК України стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір`ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що факт батьківства ОСОБА_1 , який в подальшому був спростований рішенням суду від 23.07.2020 року, був покладений в основу судового рішення від 12.05.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосувавши норми процесуального права дійшов помилкового висновку про те, що виключення відомостей про ОСОБА_1 як про батька з актового запису про народження неповнолітнього ОСОБА_6 є новим доказом, а не нововиявленою обставиною, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню.

Як роз`яснено в пункті 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нормами ЦПК України не передбачено права апеляційного суду постановляти ухвалу про задоволення такої заяви і скасування ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи із зазначених положень процесуального закону, зважаючи на відсутність повноважень на розгляд заяви по суті, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 січня 2021 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко