Справа № 466/5564/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 листопада 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Едера П. Т.

при секретарі с/з Репеті К. М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом адвоката Галайського Ореста Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,-

в с т а н о в и в:

18 червня 2021 року на адресу Шевченківського районного суду надійшла позовна заява адвоката Галайського Ореста Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності, у якій просив суд ухвалити рішення, яким визначити частки у спільній сумісній власності на квариру АДРЕСА_1 : визначити за ОСОБА_2 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ; визначити за ОСОБА_3 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ; визначити за ОСОБА_4 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.10.2020.

Після смерті ОСОБА_4 її дочка ОСОБА_2 звернулась до Третьої львівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Факт того, що померла є матір`ю позивача підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.03.2021 та копією паспорта позивача.

У позовній заяві адвокат Галайський О. В. зазначив, що спадковим майном є частка померлої у квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва по право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 19.03.1997, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Згідно листа Третьої львівської державної нотаріальної контори № 1737/02-14 від 10.06.2021, ОСОБА_2 відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутись до суду для визначення того, що частка померлої ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/3.

Визначення часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності позивачу необхідно для оформлення факту прийняття спадщини за заповітом, а тому просить суд визначити 1/3 частку кожному із співвласників квартири АДРЕСА_1 .

Обґрунтування заперечень відповідача.

Відзив на позовну заяву відповідачем, в порядку ст. 178 ЦПК України, у встановлений судом строк до суду подано не було не подано. Заяв чи клопотань на адресу суду подано не було.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова 22 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова 05 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні уповноважений представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Галайський О. В. надав пояснення, покликаючись на підстави та мотиви, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням про його виклик, яке розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, причин неявки не повідомив.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

У судовому засіданні, поясненнями представника позивача, перевіркою його доводів і обставин справи та дослідженням письмових доказів у справі встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_3 , виданого 19.03.1997 Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження № 187 від 19.03.1997, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено актовий запис за № 1115, копія якого долучена до матеріалів справи ( а. с. 7).

Померла ОСОБА_4 являлася матір`ю позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 12.03.2021 Залізничним районним у місті Львові відділом відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 1605, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 6).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла частка у квартирі АДРЕСА_1 .

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звернулась до Третьої львівської державної нотаріальної контори, проте листом Третьої львівської державної нотаріальної контори за № 1737/02-14 від 10.06.2021, позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутись до суду для визначення того, що частка померлої ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/3.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити її право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

У статті 356 ЦК України зазначається, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співмешканців у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами, законом або рішенням суду.

Статтею 372 ЦК України передбачено: майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , тому необхідно визначити за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/3 ідеальної частки за кожним у праві спільної сумісної власності.

Щодо визначення 1/3 частки за померлою ОСОБА_4 , суд дійшов наступного висновку.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 по справі № 570/997/19 провадження № 61-16257св20, позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Колегія суддів звернула увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Так як дієздатність та правоздатність фізичної особи припиняється з її смертю, то обраний позивачем спосіб судового захисту про визначення частки за померлою ОСОБА_4 є неефективним та суд роз`яснює, що у такому випадку спадкоємець - позивач ОСОБА_2 не позбавлена можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов адвоката Галайського Ореста Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності - задовольнити частково.

Визначити частки у спільній сумісній власності на квариру АДРЕСА_1 : визначити за ОСОБА_2 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ; визначити за ОСОБА_3 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , паспортні дані та ІПН суду невідомий, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , паспортні дані та ІПН суду невідомий, останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 листопада 2021 року.

Суддя П. Т. Едер