Справа № 316/22/21
Провадження № 2-з/316/1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2021 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.,

за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Енергодара, без повідомлення учасників справи, заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сухенко Юлія Миколаївна, про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

06.01.2021 р. позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника за письмовим ордером про надання правової допомоги: адвоката Сухенко Юлії Миколаївни, звернулася до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович, в якій просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №298 від 13.02.2020 р. вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (, місцезнаходження: 04053, м.Київ, шевченківський район, вул.Січових Стрільців, буд.37) заборгованості в розмірі 34583 грн. 22 коп.

Разом з зазначеною позовною заявою, ОСОБА_1 (далі - заявник) в особі її представника: адвоката Сухенко Юлії Миколаївни (далі представник заявника) було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій сторона заявника просить суд: зупинити стягнення за виконавчим написом №298 від 13.02.2020 р. виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 34583 грн. 22 коп.

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову стороною заявника зазначено, що у грудні 2020 року ОСОБА_1 стало відомо про те, що відносно неї 13.02.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мажугою Владиславом Юрійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61683527 у якому з ОСОБА_1 стягується на користь ТОВ « Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість в розмірі 34583 грн. 22 коп. Не розуміючи підстав для проведення такого стягнення, ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Мажуги В.Ю., однак відповіді на запит не отримала. Скориставшись власною зарплатною банківською карткою, ОСОБА_1 отримала відмову у проведенні платежу та від представників банку, у якому відкритий рахунок дізналася про накладення арешту на рахунок боржника саме за постановою приватного виконавця Клименко Р.В. Далі із телефонної розмови з представником ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», ОСОБА_1 дізналася, що між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір факторингу, за яким відступлено право вимоги ТОВ «Діджі Фінанс» до ОСОБА_1 за договором № 200168856 від 15.12.2014 р. розмір заборгованості згідно виконавчого документа 34583,22 грн. Однак ОСОБА_1 не укладала кредитного договору, а тільки мала в ПАТ «Банк Михайлівський» платіжну картку типа: Visa Platinum. З встановленням кредитним лімітом 1000 грн. та має квитанції про внесення коштів для поповнення цієї картки ПАТ «Банк Михайлівський».

З постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. було встановлено, що підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий документ - виконавчий напис №298 від 13.02.2020 р., який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем. На якій підставі зроблений виконавчий напис нотаріуса, ОСОБА_1 не відомо, жодні відомості, крім зазначених постанов, у неї відсутні. Відкриття спірного виконавчого провадження зумовлює примусове звернення стягнення на доходи позивача та тягне за собою негативні фінансові наслідки у формі стягнення не лише суми заборгованості, а й витрат виконавчого провадження.

З метою захисту прав та законних інтересів ОСОБА_1 та уникнення ризику того, що виконавче провадження буде виконано ще до того, як суд висловиться з приводу правомірності його відкриття, що може істотно ускладнити поновлення прав позивача у разі задоволення позовних вимог, вважає, що є необхіднім застосування заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом №298 від 13.02.2020 р., який оспорюється. Вважаючи також, що обраний захід забезпечення позову відповідає предмету позову, є співмірним із заявленими вимогами, необхідний і достатній для забезпечення виконання судового рішення, просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Враховуючи, що на підставі ч.1 ст.153 ЦПК України, розгляд заяви про забезпечення позову відбувається без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, позовну заяву, суд дійшов наступного висновку.

Зі змісту позовної заяви по цивільній справі №316/22/21, провадження №2/316/520/20 та заяви про забезпечення позову встановлено, що сторона позивач вважає дії відповідача такими, що порушили права та інтереси позивача, оскільки, у тому числі, з відповідачем позивач не укладала договорів які б встановлювали її зобов`язання перед відповідачем, відповідач не повідомляв позивача будь-якими відомостями про наявність заборгованості, її розмір. Приватним нотаріусом вчинено спірний виконавчий напис за відсутності відомостей про безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, не повідомлено ОСОБА_1 про те, що буде відбуватися стягнення заборгованості та посвідчуватися виконавчий напис.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на необхідність забезпечення основного завдання правосуддя ефективного поновлення в правах. Так, в пункті 9 рішення від 30.01.2003 р. №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 Конституційний Суд України зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Однією з існуючих гарантій ефективного судового захисту слугує запроваджений нормами ЦПК України інститут забезпечення позову, який є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Відповідно до змісту частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, яке допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов може бути забезпечений шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9, (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №2 від 12.06.2009 р.) (далі - Постанова №9) під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 10 Постанови №9 визначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи зазначене, а також те, що стороною заявника доведено суду існування реальної загрози ускладнення виконання можливого рішення суду в разі задоволення вимог його позову, проаналізувавши, у тому числі, відповідність виду забезпечення позову про який просить заявник та співмірність заявлених вимог (ч.3 ст.150 ЦПК України), суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову обґрунтована у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.158 ЦПК України, в разі незгоди із заходами забезпечення позову, застосованими судом, суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до положень ст.158 ЦПК України, в разі незгоди із заходами забезпечення позову, застосованими судом, суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вирішуючи питання щодо застосування зустрічного забезпечення (ст.154 ЦПК України), слід зазначити наступне.

Вказаною статтею 154 ЦПК України, зокрема, передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Разом з цим, підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає, оскільки матеріали справи не містять даних, з яких би вбачалось, що застосування заявленого стороною заявника такого заходу забезпечення позову як зупинення стягнення за виконавчим написом, може завдати збитків відповідачу та в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст.154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-154, 157, 247, 258-261, 352, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сухенко Юлія Миколаївна, про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом №298 від 13.02.2020 р. вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем про стягнення з боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (, місцезнаходження: м.Київ, Шевченківський район, вул. Січових Стрільців буд.37-41) заборгованості в розмірі 34583 (тридцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят три) гривні 22 копійки, до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №316/22/21.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Відповідно до ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Відповідно до положень ч.10 ст.153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

За клопотанням учасника суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим або скасувати заходи забезпечення позову.

Копію ухвали направити учасниками справи.

Суддя О. М. Бульба