РІШЕННЯ

іменем України

12 січня 2021 року ,

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Половинки В.О.,

за участю секретаря Концур А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду у місті Сватове матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту що має юридичне значення, представник заявника - адвокат Богуш Володимир Данилович,-

встановив:

Представник, Богуш Володимир Данилович , звернувся до суду в інтересах заявника ОСОБА_1 , із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту смерті особи, в якій зазначив, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Луганськ, Луганської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо,оскільки лікарське свідоцтво про смерть не має юридичної сили та не створює правових наслідків, через те, що видане установою, що не має повноважень для видачі легітимних документів.

Крім того, при оформленні документів з`ясувалося, що необхідно також підтвердити родинні відносини між заявником ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_3 , оскільки в їх особистих правовстановлюючих документах не повною мірою підтверджується родинний зв`язок. Так, свідоцтво про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Луганськ - втрачено, а свідоцтво про шлюб, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відсутнє у зв`язку з тим, що 08.09.2005 року позивач отримала свідоцтво про розлучення, видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Після розлучення позивач залишила прізвище чоловіка, « ОСОБА_1 » та не має можливості належним чином підтвердити дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 », і тим самим довести, що ОСОБА_3 є її матір`ю.

В інтересах заявника, адвокат Богуш В.Д. звернувся до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) з метою отримання відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо підтвердження родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Представнику було надано відповідь, у якій роз`яснено, що за даними з Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_3 . Відомостей щодо наявності актового запису про шлюб відносно ОСОБА_1 - не виявлено. Тому заявник вимушений звернутися до суду із вказаною заявою.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Просять вирішити справу на розсуд суду. Також повідомили, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до інформації наданої Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) повідомлено, що за даними з Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_3 . Відомостей щодо наявності актового запису про шлюб відносно ОСОБА_1 - не виявлено.( а.с. 10)

З повторно виданого ОСОБА_1 свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, 08.06.2019, вбачається, що її матірю є ОСОБА_3 , батьком є ОСОБА_9 (а.с.11).

Згідно копії довідки про укладення шлюбу № 26.1/82.10-03 виданої відділом урочистої реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції 06.06.2019, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали шлюб 21 листопада 1998 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 800» ( а.с.12).

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 08 вересня 2005 року шлюб між чоловіком ОСОБА_5 і дружиною ОСОБА_1 розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис № 203, після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище дружині « ОСОБА_1 » (а.с.10).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини Верховний суд у своїй постанові від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17, в якій надавалася оцінка довідкам, які видані органами, так званої «ДНР», дійшов висновку що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмежуваному контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Також до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН. Названі винятки передбачають, що документи які видаються на окупованих територіях чи окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Практика Європейського суду з прав людини також підтверджує принцип визнання рішень окупаційної влади, якщо вони впливають на інтереси громадян. Зокрема, у справах "Лоізіду проти Туреччини", "Кіпр проти Туреччини" - зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів окупаційної влади далеке від абсолютного, - для людей, які проживають на цій території, життя триває. Дії цієї влади, які стосуються сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами чи міжнародними організаціями, особливо судами, якщо вони позбавляють людей, які проживають на цій території, їхніх прав.

Таким чином,труднощі з підтвердженн родинних відносин між заявником та її матір`ю ОСОБА_3 виникли внаслідок неможливості отримати свідоцтво про шлюб ОСОБА_1 .

Встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, так як необхідно отримати свідоцтво про смерть державного зразка.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог, оскільки дошлюбне прізвище заявника « ОСОБА_1 » підтверджується встановленими та дослідженими судом матеріалами справи та доводить родинний зв`язок з її матір`ю.

Що стосується встановлення факту смерті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Луганськ, Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане заявнику Ленінським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції, серії НОМЕР_3 від 07.10.2020( а.с. 13)

Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 у відповідності до вимог чинного законодавства на тій підставі, що до заяви про державну реєстрації смерті не додано документів встановленої форми про смерть, які передбачені ч. 1ст.17 ЗаконуУкраїни «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Встановлення факту смерті матері необхідно для отримання свідоцтва про смерть державного зразку.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до абз. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Суд приходить до висновку, що копія свідоцтва про смерть, яке видане на тимчасово непідконтрольній українській владі території слід вважати таким, що створює правові наслідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживанням померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянки України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки міста Барнаул, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Луганськ, Луганської області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 258, 259, 263-265, 293-294, 315, 317, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту що має юридичне значення, представник заявника - адвокат Богуш Володимир Данилович.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт смерті громадянки України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки міста Барнаул, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Луганськ, Луганської області.

Рішення в частині встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сватівський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя : Половинка В.О.