Справа № 182/8758/19
Провадження № 2-во/182/3/21
У Х В А Л А

Іменем України

13.01.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретаря Іванової Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та територіальної громади м.Нікополя в особі Нікопольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та територіальної громади м.Нікополя в особі Нікопольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю.

30 грудня 2020 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просить суд виправити описку у вищевказаному рішенні, посилаючись на наступні обставини. 11 червня 2020 року Нікопольським міськрайоним судом Дніпропетровської області прийнято рішення по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 , третя особа - територіальна громада м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Звернувшись, до державного реєстратора щодо реєстрації права власності на квартиру дізналась, що у вищевказаному рішенні суду була допущена описка. А саме: відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24 вересня 1993 року, кв. АДРЕСА_1 належала на праві спільної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порівну. Згідно заповіту мати ОСОБА_3 на випадок своєї смерті належну їй двох кімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 заповіла позивачці та її брату ОСОБА_4 в рівних частках (по 1/2 частки). ІНФОРМАЦІЯ_1 її брат ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 14 грудня 2009 року виконавчим комітетом Могилевської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 45. Після смерті брата заповіт не змінювався та не відмінявся. Вважає, що спадкування майна після смерті матері відбувається за заповітом, а брат, на користь якого також складено заповіт, помер до відкриття спадщини, і згідно з положенням ст.1245 ЦКУ, частка у спадщині, яку мав би прийняти брат за заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем його частки став його син ОСОБА_2 , тобто, відповідач по даній справі, який, відповідно до заяви від 04 жовтня 2019 року, зареєстрованої в реєстрі за № 271, відмовився від спадщини на її користь та не претендує на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак, при виготовлені рішення, у ньому була допущена описка, а саме в абз. 3 резолютивної частини зазначено: «Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 », замість вірного «Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Зазначена описка унеможливлює виконання судового рішення, щодо реєстрації права власності. Тому, на підставі викладеного, ОСОБА_1 просить суд виправити описку, допущену у рішенні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- територіальна громада м.Нікополя в особі Нікопольської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, вказавши резолютивну частину рішення у наступній редакції: «Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 », померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.219 ЦК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність. Проте, якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, підстав для виправлення арифметичних помилок немає (п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі»).

Виходячи з правової позиції Верховного Суду України, суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився. Якщо такі помилки наявні у висновку експерта або в письмових доказах, однак стороною не було уточнено зміст позовних вимог, такі помилки судом не виправляються.

Як встановлено судом, 21 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та територіальної громади м.Нікополя в особі Нікопольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом (а.с.1-6). Як вбачається з матеріалів справи, дана позовна заява 10 січня 2020 року позивачкою була уточнена. При цьому, прохальна частина первісного та уточненого позову ОСОБА_1 змінена не була. Остання просила суд встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнати за нею право власності на Ѕ частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . А також визнати за нею право власності на Ѕ частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому, Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області 11 червня 2020 року, в межах заявлених позивачкою вимог було ухвалено рішення про задоволення позову. Тобто, суд, у відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, розглянув справу не інакше, як за зверненням осіб, поданим, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Викладені вимоги, на які посилається заявниця в своїй заяві, не вказують на допущення судом описок в розумінні ст.219 ЦПК України. Доводи заяви фактично направлені на уточнення відомостей про предмет спору, що суперечить вимогам ст.11 ЦПК України, щодо диспозитивності цивільного судочинства і не підпадають під дію ст.219 ЦПК України. Суд зазначає, що вимоги заявника про виправлення описки зводяться до доповнення резолютивної частини відповідного рішення додатковими відомостями щодо визнання права власності на частину спадкового майна, та які, в свою чергу, в судовому засіданні дослідженні не були.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що описки в ухваленому рішенні не було, а тому й підстави для задоволення заяви про виправлення описки відсутні.

Керуючись ст. 219 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та територіальної громади м.Нікополя в особі Нікопольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал