Справа №718/2077/20
Провадження №2/718/595/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

15.01.2021 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Нерушка Т.І.

секретаря - Пентелюк І.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2 , Запаскіна М.Р.

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Фонду державного майна України, Державного підприємства «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів», третьої особи - ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 04.09.2020р. № 1475 "Про звільнення виконувача обов`язків директора державного підприємства "Неполоковецький комбінат хлібопродуктів"; поновити його на посаді виконувача обов`язків директора державного підприємства "Неполоковецький комбінат хлібопродуктів"; стягнути з ДП "Неполоковецький комбінат хлібопродуктів", середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.09.2020р. по дату ухвалення рішення.

Представником відповідача - Фонду державного майна України Беніцькою А.В. заявлено клопотання про закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України як такої, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

На правовідносини з приводу працевлаштування позивача поширюються загальні норми законодавства про працю, а також особливості регулювання відносин щодо дії трудового договору, визначені контрактом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 310/2284/17 (провадження № 61-3146св18).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 КАС визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 17 частини першої вказаної статті публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, у яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні й у якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Позивач оскаржує наказ про звільнення, виданий Фондом державного майна України.

Після укладення контракту між Фондом державного майна України і позивачем виникли трудові відносини, тобто фактично позовні вимоги стосуються підстав та умов звільнення позивача на підставі п.8 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України.

Такого правового висновку дійшла Велика Плата Верховного Суду у постанові від 28.10.2020р. у справі № 826/12819/18.

Таким чином, даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.255, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника Фонду державного майна України Беніцькою А.В. про закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.І.Нерушка