БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1121/2021
Провадження № 2/497/508/2021
УХВАЛА

про розгляд заяви щодо відводу головуючому судді

15.11.2021 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

за участю: представника позивача - адвоката Артьомової Т.К.,

відповідача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Караівана К.І.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Болградського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна та визнання права власності.

Триває підготовче судове засідання, продовження якого було відкладено у зв`язку з витребуванням доказів на 15.11.2021р.

Проте перед судовим засіданням до матеріалів справи через канцелярію суду 15.11.2021р. надійшла заява позивача та її представника про відвід головуючому у справі судді.

У судовому засіданні учасники судового засідання вважали можливим почати судове засідання з розгляду заяви про відвід.

Головуючий оголосив текст заяви, оскільки представник відповідача пояснив, що він та відповідач з нею не ознайомлювалися.

Представник позивача підтримала доводи заяви, просила задовольнити, стверджуючи, що має обґрунтовані сумніви в тому, що головуючий суддя у даній справі належним чином і в повному обсязі, з урахуванням обставин справи розгляне дану справу, оскільки переконана щодо наявності підстав для підозри у неупередженості головуючого, посилаючись в обґрунтування доводів на те, що головуючий суддя Кравцова А.В., по-перше, - зацікавлена в розгляді даної справи; по-друге - виконувала роль адвоката, консультуючи відповідача щодо його права викликати до суду свідків, хоча адвокат Караіван К.І. не заявляв ані письмового, ані усного клопотань стосовно свідків, і це підтверджується журналом судового засідання від 22.10.2021р.; по-третє - цивільні справи №497/298/21 та №497/299/21, відповідно - щодо розірвання шлюбу між позивачем і відповідачем, а також - щодо стягнення аліментів - перебували також в цього ж головуючого судді; і по-четверте - під час ознайомлення представника позивача в кабінеті судді після судового засідання з матеріалами справи, вона, адвокат Артьомова Т.К., була свідком того, як адвокат Караіван К.І. намагався домовитися з головуючим стосовно іншої - адміністративної справи - де він мав брати участь також в якості представника.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення заяви про відвід, вважаючи необгрунтованими доводи представника позивача, а відповідач пояснив, що він сам пішов з минулого судового засідання роздратований, вважаючи, що суд не на його боці.

Вислухавши у судовому засіданні заявницю (представника позивача), яка підтримала доводи заяви, наполягала на її задоволенні, та думку відповідача і його представника, які вважали недоведеними доводи заяви, вчивши вищевказану заяву про відвід та ознайомившись з матеріалами даної справи, суд з`ясував наступне.

В провадженні судді Кравцової А.В. перебуває цивільна справа № 497/1121/2021 (пров.№2/497/508/2021) з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна та визнання права власності, судове засідання у справі триває, через канцелярію суду в день судового засідання - 15.11.2021р. надійшла заява позивача, що підписана її представником, про відвід головуючому у справі судді Кравцовій А.В..

Згідноч.ч.1-3,7,8ст.40 чинного ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. А, ч.5 цієї ж статті регламентовано, що в разі, "...якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються".

Оскільки на час подання вищезазначеної заяви про відвід судді у Болградському районному суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів (з чотирьох суддів, що є у штаті суду, судді Кравцова А.В. та Кодінцева С.В. - здійснюють правосуддя, та не здійснюють правосуддя судді Раца В.А., який перебуває у відпустці та суддя Висоцький С.О., в якого відсутні повноваження) - вирішення питання про вищевказаний відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу.

Крім того, статтею 41 ЦПК України визначається процедура розгляду заяви про відвід судді, згідно якої: "...в разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу".

А, статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: "...суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у даній справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. 2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді цієї ж справи). 3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя". Проте, ч.4 цієї статті регламентовано, що "Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу".

З обґрунтувань заяви представника позивача - адвоката Артьомової Т.К. про відвід мені, як головуючому, вбачається наявність в неї сумнівів в тому, що головуючий суддя у даній справі належним чином і в повному обсязі, з урахуванням обставин справи розгляне дану справу, оскільки вона, представник позивача, та, як вона стверджувала у судовому засіданні, і сама позивач, - переконані щодо наявності підстав для підозри у неупередженості головуючого, в якості доводів посилаючись на чотири підстави.

По-перше, - що головуючий суддя зацікавлена в розгляді даної справи, але доказів зацікавленості або ж будь-яких відомостей не повідомила: тобто, яким чином суддя прямо чи побічно заінтересована в результаті розгляду даної справи.

По-друге - що головуючий суддя виконувала роль адвоката, консультуючи відповідача щодо його права викликати до суду свідків, хоча адвокат Караіван К.І. не заявляв ані письмового, ані усного клопотань стосовно свідків, і це підтверджується журналом судового засідання від 22.10.2021р. Судом в ході судового засідання, у присутності усіх учасників судового засідання, під фіксацію, вивчено журнал судового засідання від 22.10.2021р. (а.с.80-83), згідно якого адвокат Караіван К.І. усно заявив клопотання про виклик свідка ОСОБА_3 (а.с.82зв.), з чого вбачається, що заявник помиляється щодо намірів відповідача та його представника, як і помиляється щодо права суду роз`яснювати сторонам права та обов`язки: так, з ухвали про відкриття провадження у даній цивільній справі та інших ухвал суду вбачається, що судом роз`яснювалися з самого початку права і обов`язки сторін, незважаючи на наявність в матеріалах справи ордеру адвоката Васюти (Цоєвої) В.В. від 24.06.2021р. (а.с.30), що була представником позивача.

Крім того, твердження заявниці щодо третьої підстави відводу головуючому - участь її в розгляді цивільних справ №497/298/21 та №497/299/21, відповідно - щодо розірвання шлюбу між позивачем і відповідачем, а також - щодо стягнення аліментів - взагалі є питанням лише чинному законодавству та комп`ютеру з канцелярії суду, який здійснює розподіл справ між суддями відповідно до ст.33 ЦПК України та інших відповідних законодавчих актів. До того ж, згідно ЄРСР, двома рішеннями Болградського районного суду Одеської області від 30.04.2021 року (у справах №497/298/2021 та №497/299/2021), у складі цього ж головуючого - судді Кравцової А.В., було розглянуто цивільні справи з позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів і позови були задоволені, щ не свідчить про упередженість головуючого та схильність її перебувати на боці відповідача ОСОБА_1 .

А посилання на четверту обставину як підставу для відводу - що під час ознайомлення представника позивача в кабінеті судді після судового засідання з матеріалами справи, вона, адвокат Артьомова Т.К., була свідком того, як адвокат Караіван К.І. намагався домовитися з головуючим стосовно іншої - адміністративної справи - де він мав брати участь також в якості представника, - свідчить лише про надання представнику її законного права -реалізувати можливість ознайомлення з матеріалами справи, а також про те, що головуючий не спілкується зі сторонами конфедиційно, що є дотриманням вимог чинного законодавства, а не підставою вбачати з цього порушення головуючим суддею Кравцовою А.В. будь-чиїх прав; щодо твердження заяви про те, що адвокат Караіван К.І. намагався домовитися з головуючим стосовно іншої - адміністративної справи - де він мав брати участь також в якості представника, то заявниця пояснила, що докази цьому твердженню відсутні, сам адвокат Караіван К.І. та відповідач ОСОБА_1 , на яких, як на свідків цього факту послалася заявниця - не підтвердили наявність такого факту, з чого вбачається. що заявниця помилилася в оцінці обставин та фактів.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов наступного висновку.

Виходячи з норм чинного відчизняного законодавства, право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Навіть статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Проте, Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Так, ще Пленумом Вищого господарського суду України №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" ще 26.12.2011 року (абз.2 п.1.2.1 Постанови) було визначено, що: не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з ухваленням суддями рішень в інших справах.

Відповідно до ст.2,3,10 чинного ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Цивільні справи вирішуються судом на підставі чинного законодавства за умов, що виключають сторонній вплив на нього.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду.

А метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді, підстави ж для відводу судді - можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Об`єктивною підставою для відводу судді є його попередня участь у справі, а саме те, що під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання - зазначені обставини є безумовними підставами для відводу, і в разі її наявності суддя має заявити самовідвід. Під визначенням "попереднє вирішення справи" слід розуміти усі випадки, коли дана справа розглядалася у судовому засіданні незалежно від того, чи завершився її розгляд постановленням рішення суду. Підставою для відводу може бути лише безпосередня участь судді, про відвід якого йдеться, у цій справі.

Об`єктивною та безумовною підставою для відводу головуючому є також родинні стосунки з особами, які беруть участь у справі.

Перелік родичів є виключний. Не має правового значення та не може бути підставою для відводу за п.1 ч.1 статті 36 ЦПК України кумівство та інші форми соціальної спорідненості осіб, але, водночас, ці обставини є іншими обставинами, які обґрунтовано можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, та є самостійною підставою для відводу судді, оскільки формулювання п.5ч.1ст.36 ЦПК України свідчить про те, що підстави для заявлення клопотання про відвід не носять вичерпного характеру.

Таким чином, пряма чи побічна заінтересованість судді в результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу.

Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер.

Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору в нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки.

Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими. Наприклад, суддя може заявити самовідвід з цієї підстави, якщо він або його близькі родичі у тій чи іншій мірі залежні від однієї з сторін.

Якщо заяву про відвід з цієї підстави подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Чинним законодавством не передбачено, якими саме засобами доказування можуть бути доведені підстави для відводу, зокрема, чи допускається доведення обґрунтованості відводу показаннями свідків. Виходячи із сутності судового доказування, яке має на меті переконати суд в існуванні певних фактів, вважається, що доказування підстав для відводу, який вирішується самим суддею, не має практичного сенсу, оскільки докази оцінює суддя, якому заявлено відвід.

Так, обставинами, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, можуть бути також незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді, тощо. Для того щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони також мають бути доведеними.

Спеціальною підставою для відводу судді є також й порушення порядку визначення судді для розгляду справи, який встановлений частиною третьою статті 14,33 цього Кодексу. Отже, якщо суддя чи колегія суддів сформована без дотримання встановленого порядку, відвід підлягає задоволенню.

Чинними нормами ЦПК України, а зокрема, його ст.ст.12 і 13 визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона має довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Але суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, - керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Представником позивача - адвокатом Артьомовою Т.К. в обгрунтування заяви на відвід не надано суду відомостей і доказів того, що головуючий суддя Кравцова А.В. є прямо чи побічно заінтересованою в розгляді справи про розділ майна подружжя - позивача і відповідача. Також заявником не надано суду відомостей і доказів упередженості головуючого судді Кравцової А.В., а саме, доказів того, що головуючий є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших осіб, які будуть брати участь у даній справі.

Крім того, заявником відводу не доведено, що суддя Кравцова А.В. має стосунки в розумінні кумівства та інших форм соціальної спорідненості з учасниками даної справи, а також, що існують інші обгрунтовані підстави, що можуть бути визнаними як обставини, що обґрунтовано можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, та є самостійною підставою для відводу судді. Також заявником не вказано й інших підстав, що можуть бути визнані будь-ким як пряма чи побічна заінтересованість судді в результаті розгляду справи, що може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу - юридичного або побутового характеру - якщо від результату вирішення спору в судді Кравцової А.В. виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки; а також, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими, зокрема, наприклад, якщо вона або її близькі родичі в тій чи іншій мірі залежні від однієї з сторін; так як і не надано доказів і відомостей того, що суддя вчиняла незаконні дії під час розгляду справи, ігнорувала законні вимоги сторони, створювала перешкоди для реалізації процесуальних прав, нерівне ставилася до сторін, нетактовно себе поводила, тощо.

Відсутні також й докази, що при автоматичному розподілі справи для розгляду були ввчинені будь-які будь-ким порушення вимог чинного законодавства.

Таким чином, головуючий суддя, що був визначений автоматичним розподілом для розгляду вищевказаного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про озділ майна подружжя та визнання права власності, - встановивши, що заявником відводу - позивачем не надано певних доказів на доведення факту наявності неупередженості головуючого у даній справі, та, враховуючи вищевикладене, дійшов висновку, що позивач помилився у своїх висновках щодо наявності підстав для відводу головуючому судді Кравцовій А.В. у даній справі з необгрунтованих та недоведених причин.

Тому, дійшовши висновку, що заява ОСОБА_2 про відвід головуючому судді є необґрунтованою вона, з урахуванням вимог ч.5ст.40 ЦПК України, суд дійшов висновку, що дана заява про відвід головуючому судді не підлягає вирішенню іншим суддею, а також не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.21-3,7,8,10,33, 36,40, 41,261 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_2 та її представника - адвоката Артьомової Тетяни Костянтинівни про відвід судді Кравцовій Аллі Валентинівні щодо участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна та визнання права власності, - визнати необґрунтованою та залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає чинності відповідно до ст.261 ЦПК України відразу після підписання її суддею, що її постановив.

Суддя А.В.Кравцова