Справа №220/1989/21
Провадження № 2/220/562/21
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2021 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заяву ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщин.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що вона підлягає поверненню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч.7 ст.177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява підписана представником позивача Галашовою С.С. та на підтвердження повноважень надана довіреність від 30.03.2021 року, посвідчена нотаріусом Таганрогського нотаріального округу Ростовської області Плотніковою Р.В., зареєстрованої в реєстрі за № 61/64-н/61-2021-2-480.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. ч.1, 3 ст.237 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Згідно ст.59 Конституції України кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Відтак, з 1 січня 2019 року представництво в судах першої інстанції, за винятком трудових спорів, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) здійснюється виключно адвокатами та законними представниками.

За змістом ч. 6 ст.19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 ст.274 ЦПК України чітко визначені категорії справи, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Таким чином, з врахуванням п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, ця справа не є малозначною, так як стосується спадщини.

Оскільки спір по цій справи не виник з трудових відносин та справа не є малозначною, представником по ній, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, може бути тільки адвокат.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст.185 ЦПК України позовна заява повертається зокрема у випадках, коли позов не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки заява підписана представником позивача Галашовою С.С. за довіреністю, доказів того, що вона є адвокатом та зареєстрована в Єдиному реєстрі адвокатів України або законним представником позивача, не надано, вважаю, що її слід повернути позивачу.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.185 ч.4 п.1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі у 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя О.М. Якішина