Справа № 392/599/21
Провадження № 2/392/605/21
04 жовтня 2021 року м. Мала Виска
Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Березія Ю.А.,
при секретарі Рудій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлової квартири АДРЕСА_1 . У квартирі зареєстрована відповідач, яка фактично не проживає на протязі останніх десяти років та не користується за призначенням жилим приміщенням. Тому, позивач вважає, що відповідач втратила право на користування жилим приміщенням, що належить їй на праві приватної власності.
26 квітня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі (а.с. 21).
9 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 29).
Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.
Згідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником житлової квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією технічного паспорту догоровом обміну та архівною довідкою (а.с. 8-11).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в житловій квартирі, яка належить на праві власності позивачеві, але фактично не проживає на протязі останніх десяти років. Факт проживання без реєстрації відповідача підтверджується, актом перевірки факту проживання та актом встановлення факту не проживання (а.с. 6-7).
Таким чином, відповідачем порушено вимоги частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Враховуючи, що відповідач на протязі десяти років фактично не проживає в житловій квартирі, яка належить позивачеві на праві власності, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 особою, що втратила право на користування житловою квартирою АДРЕСА_1 .
Керуючись статтями 264, 265 ЦПК України,
ОСОБА_2 визнати особою, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заява про перегляд заочного рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , дані паспорта відсутні, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Головуючий

суддя