Справа №479/905/21
Провадження №2/479/425/21
У Х В А Л А

10 листопада 2021 року смтКриве Озеро

Суддя Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевська О.В., перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, при пред`явленні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" про розірвання договорів оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати, штрафних санкцій та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Адвокат Непокульчицький В.С. звернувся до Кривоозерського районного суду Миколаївської області в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ТОВ "Агрофірма Корнацьких" про розірвання договорів оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати, штрафних санкцій та моральної шкоди.

Перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України при пред`явленні даної позовної заяви приходжу до наступних висновків.

Заява містить п`ять позовних вимог, а саме: дві вимоги немайнового характеру - розірвання двох договорів оренди землі, три вимоги майнового характеру - стягнення заборгованості за двома договорами та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до положень ч.3 ст.6 Закону № 3674-VI Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За подання заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01 січня 2021 р. - 908,00 грн.).

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для позовів немайнового характеру встановлена ставка судового збору для фізичної особи в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01 січня 2021 р. - 908,00 грн.)

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Згідно положень ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, таким чином позовна вимога про відшкодування моральної шкоди полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Нормативно правовий аналіз перелічених норм законодавства свідчить про те, що вимога про стягнення моральної шкоди грошима, підлягає оплаті судовим збіром як за позовну вимогу майнового характеру згідно абз.3 пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", який складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, як за позовну вимогу майнового характеру, у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позивачем було заявлено позовну вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., сплаті підлягає судовий збір у розмірі 908 грн.

Крім того, у порушення вищезазначених вимог, представником позивача не надано обґрунтованого розрахунку суми у розмірі 10 000 грн., яку він просить стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди позивачу.

Згідно даних квитанції, доданої до позовної заяви судовий збір сплачений лише в сумі 908,00 грн., недоплаченою сумою судового збору є 3 632,00 грн..

За положеннями ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу (ч.3 ст.185 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" про розірвання договорів оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати, штрафних санкцій та моральної шкоди, - залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

У разі подання уточненої позовної заяви чи додаткових документів у звязку з виконанням ухвали судді, надати їх у кількості відповідно до вимог ст.177 ЦПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області з підстав, визначених положеннями п.13 ч.1 ст.353 ЦПК України протягом 15 днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: