Справа № 523/4865/18
Провадження №2/523/640/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2021 р. Суворовський районний суд м. Одеси в складі :

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Вовкович І.В.,

розглянувши клопотання представника позивача адвоката Островської Л.Л. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Четверта Одеська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання заповіту частково недійсним, визнання свідоцтва по право на спадщину за заповітом частково недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Четверта Одеська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання заповіту частково недійсним, визнання свідоцтва по право на спадщину за заповітом частково недійсним. Згідно позовної заяви позивач просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_3 , визнати заповіт частково недійсним, визнати свідоцтва по право на спадщину за заповітом частково недійсним.

11 листопада 2021 року до суду від представника позивача адвоката Островської Л.Л. надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої вона просить постановити ухвалу якою накласти арешт на майно відповідача, а саме на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що предметом спору є вищезазначене спадкове майно яке належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і на теперішній час існує загроза того, що він може переоформити майно на іншу особу. Відчуження вищезазначеного нерухомого майна може ускладнити виконання рішення.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, всебічно з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підстави вимог своєї заяви, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При розгляді заяви про забезпечення позову, судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо прийняття спадщини за заповітом, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, дослідивши матеріали позовної заяви з додатками, а також заяви про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що представником позивача не доведено та не надано будь-яких належних і достовірних даних, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок, може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, предмет позову, а також викладені у заяві доводи представника позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із цим заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,157, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Островської Л.Л. про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Четверта Одеська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання заповіту частково недійсним, визнання свідоцтва по право на спадщину за заповітом частково недійсним відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи, до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги, з моменту оголошення ухвали.

Ухвала виготовлена та підписана 12.11.2021 року.

Суддя: Аліна С.С.