Дата документу 11.11.2021
Справа № 334/6875/21
Провадження № 2/334/3961/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Козлової Н.Ю., при секретарі Зоріній С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Морозова Вікторія Миколаївна про визнання прва власності на спадкове майно

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшов позов, в яком позивач просив суд визнати право власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 та після смерті ОСОБА_3 .

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (дід Позивача). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (бабця Позивача).

За своє життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували своєму онуку ОСОБА_1 (позивачу) кв. АДРЕСА_1 .

На час смерті вказаних осіб , позивач мешкав разом з ними та був зареєстрований за однією адресою: АДРЕСА_2 .

У 2013 році ОСОБА_1 отримав у дар, від бабці та діда вказану квартиру розташовану у котеджі. Однак земельну ділянку на якій вона розташована не подарували. Це було пов`язано з тим фактом, що вони за життя не змогли знайти (загубили) оригінали документів, що підтверджують право власності на землю. (Квартира розташована на одній ділянці яка має чотирі кадастрових номера і частково належить померлим діду та бабці, разом з іншими власниками квартир котеджу по АДРЕСА_3 ). Тобто, у власності ОСОБА_2 спільна власність ділянок: :04:025:0103 (11,66%, від 0,1000 Га, чи 0,01165 Га) та -.04;025:0220, -.04-.025-.0221, :04:025:0222 та мають спільний державний акт. У власності ОСОБА_3 залишилась часткова спільна власність ділянок: :04:025:0103 (11,66%, від 0,1000 Га, чи 0,01165 Га) та :04;025:0220, :04:025:0221, :04:025:0222 та мають спільний державний акт.

Батько Позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Інших спадкоємців не має.

З метою оформлення ділянок, у вигляді відкритої спадщини, на яких знаходиться квартира позивача, ОСОБА_1 звернувся до Приватного нотаріуса Запорізького міського округу Морозової В.М. Було відкрито спадкові справи № 14 за 2021 рік та 15 за 2021 рік. Але незважаючи на те, що інших спадкоємців не має а він є єдиним претендентом на спадщину у вигляді часток від земельних ділянок :04:025:0103, :04;025:0220, :04:025:0221, :04:025:0222. отримав нотаріальну відмову.

У своїй нотаріальній відмові нотаріус вказує, що не дивлячись на те, що ОСОБА_1 є єдиним та законним претендентом на спадщину він не надав нотаріусу правовстановлюючих документів, а саме оригінали державних актів на право власності на земельну ділянку. Витяги з державного кадастру, які могли були надані нотаріусу та підтверджують право власності, нотаріус не може визнати. Вказані документи можуть бути визнані тільки в судовому порядку.

Від адвоката Янковського Я.О., який є представником позивача по справі, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника ЗМР та ухвалити рішення на розсуд суду з урахуванням обґрунтованості позову.

Приватний нотаріус Морозова В.М. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (дід Позивача), а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (бабця Позивача).

За своє життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували своєму онуку ОСОБА_1 (позивачу) кв. АДРЕСА_1 .

На час смерті вказаних осіб , позивач мешкав разом з ними та був зареєстрований за однією адресою: АДРЕСА_2 .

У 2013 році ОСОБА_1 отримав у дар, від бабці та діда вказану квартиру розташовану у котеджі. Однак земельну ділянку на якій вона розташована не подарували. Це було пов`язано з тим фактом, що вони за життя не змогли знайти (загубили) оригінали документів, що підтверджують право власності на землю. (Квартира розташована на одній ділянці яка має чотирі кадастрових номера і частково належить померлим діду та бабці, разом з іншими власниками квартир котеджу по АДРЕСА_3 ). Тобто, у власності ОСОБА_2 спільна власність ділянок: :04:025:0103 (11,66%, від 0,1000 Га, чи 0,01165 Га) та -.04;025:0220, -.04-.025-.0221, :04:025:0222 та мають спільний державний акт. У власності ОСОБА_3 залишилась часткова спільна власність ділянок: :04:025:0103 (11,66%, від 0,1000 Га, чи 0,01165 Га) та :04;025:0220, :04:025:0221, :04:025:0222 та мають спільний державний акт.

Батько Позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Інших спадкоємців не має.

Згідно Статті 1266. Цивільного кодексу України, Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно вимог п. З Статті 1268. Цивільного кодексу України, Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України спадщину складають всі права та обов`язки, які б належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що при вирішенні справи приймає до уваги наявність у матеріалах справи належних і достатніх доказів належності померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права на земельні ділянки :04:025:0103 (11,66%, від 0,1000 Га, чи 0,01165 Га) та -.04;025:0220, -.04-.025-.0221, :04:025:0222 та :04;025:0220, :04:025:0221, :04:025:0222 відповідно.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за законом, а також відсутність у нотаріальному порядку практичної можливості оформити спадщину після смерті діда та бабці через втрату оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, суд уважає необхідним з метою ефективного захисту права позивача на спадщину визнати за ним право в порядку спадкування на належну за життя спадкодавців земельні ділянки.

Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки підтверджено письмовим повідомленням нотаріуса щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про визнання права власності у порядку спадкування за законом відповідає вимогам закону та грунтується на отриманих у справі доказах.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

За викладеного, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожен отриманий у справі доказ зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов грунтується на отриманих у справі доказах та вимогах закону, тобто є обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує практиу Європейського суд з прав людини, який вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. статтями ст..12, 13, 81, 76, 259, 263-265 ЦПК України, ст.. 11, 15, 16, 1168, 1261,1267,1268,1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Морозова Вікторія Миколаївна про визнання прва власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельні ділянки кадастровий номер :04:025:0103 (в якому у власності 11,66%, від 0,1000 Га, чи 0,01165 Га); :04;025:0220, :04:025:0221, :04-.025:0222 (мають спільний державний акт, в якому у власності 9,735%, від 0,2424 Га чи 0,0236 Га) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельні ділянки кадастровий номер :04:025:0103 (в якому у власності 11,66%, від 0,1000 Га, чи 0,01165 Га); :04;025:0220, :04:025:0221, :04:025:0222 (мають спільний державний акт, в якому у власності 9,735%, від 0,2424 Га чи 0,0236 Га) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.Ю.Козлова