ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року м. Чернівці

справа № 722/982/13-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2020 року в справі за поданням старшого державного виконавця Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Злого Романа Миколайовича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа

встановив:

Описова частина

Короткий зміст подання

Старший державний виконавець Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Злий Р.М. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Подання мотивував тим, що на виконанні Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №40017218 з виконання виконавчого листа №722/982/13-ц виданим 19.09.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 346064,60грн.

Вказує, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. В ході виконавчого провадження накладено арешт на причіп, оголошено його у розшук, накладено арешт на квартиру по АДРЕСА_1 , що належить боржнику на праві власності. Однак боржник рішення не виконує.

Посилаючись на зазначені обставини, виконавець просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до виконання ним боргових зобов`язань.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2020 року подання задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до виконання ним боргових зобов`язань за рішенням суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2020 року скасувати та відмовити у задоволенні подання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що державним виконавцем не було подано жодних доказів того, що він умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Звертає увагу на те, що матеріалами виконавчого провадження підтверджується наявність у нього майна, на яке виконавцем накладено обтяження, зокрема арешт на автомобіль та заборона відчуження на квартиру.

Обмеження апелянта у праві виїзду за межі України позбавить його можливості займатися єдиним для нього на теперешній час видом діяльності, що також не сприятиме виконанню судового рішення.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.08.2013р. видано виконавчий лист 19.09.2013р. №722/982/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в розмірі 316420грн, 3% річних в сумі 26104,65грн., 3539,95грн. судового збору, а всього 346064,60грн.

Постановою державного виконавця Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції 03.10.2013р. відкрито виконавче провадження №40017218 за вказаним виконавчим листом.

25.05.2020р. державний виконавець Злий Р.М. виніс постанову про прийняття виконавчого провадження.

Постановою від 18.06.2020р. накладено арешт на транспортні засоби боржника ОСОБА_1 та постановою від 18.06.2020р. накладено арешт на кошти боржника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , також у його власності є причіп.

Поштова кореспонденція, яка була направлена на адресу боржника ОСОБА_1 повернута без вручення, оскільки за вказаною адресою адресат відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 протягом 2020 року неодноразово перетинав кордон України, що підтверджується інформацією Державної прикордонної служби України наданою на запит щодо перетинання боржником державного кордону.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_1 в добровільному порядку рішення суду не виконав та ухиляється від його виконання, отже є підстави для обмеження його у праві виїзду за межі країни.

Колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у виконанні Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №40017218 з виконання виконавчого листа №722/982/13-ц виданим 19.09.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 346064,60грн.

В ході виконавчого провадження накладено арешт на причіп, оголошено його у розшук, накладено арешт на квартиру по АДРЕСА_1 , що належить боржнику на праві власності.

03.10.2013р. державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

В матеріалах справи міститься копія поштового конверту направлених на адресу боржника документів з відміткою про їх невручення адресату та повернення. 25.05.2020р. державний виконавець Злий Р.М. виніс постанову про прийняття виконавчого провадження.

Постановою від 18.06.2020р. накладено арешт на транспортні засоби боржника ОСОБА_1 та постановою від 18.06.2020р. накладено арешт на кошти боржника.

18.06.2020р. виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника.

З матеріалів справи вбачається, що вся поштова кореспонденція, яка була направлена на адресу боржника ОСОБА_1 повернута без вручення.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , також у його власності є причіп. З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 протягом 2020 року неодноразово перетинав кордон України, що підтверджується інформацією Державної прикордонної служби України наданою на запит щодо перетинання боржником державного кордону.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань. Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом, і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Задовольняючи подання, суд першої інстанції не врахував норми цього Закону щодо підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду.

Зі змісту п.5 ст.6 зазначеного Закону, вбачається, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і ухилення від їх виконання.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Тобто право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобов`язань.

Із матеріалів справи вбачається, що державний виконавець, звертаючись до суду з вказаним поданням, не надав жодних доказів щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань по сплаті заборгованості за рішенням суду.

Зокрема, при розгляді подання суду необхідно було переконатися: чи має місце ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду; причини непогашення боргу в добровільному порядку та після вжитих заходів виконавчою службою; чи дійсно він має. Наявність же одного статусу боржника не є підставою для тимчасового обмеження виїзду за кордон.

Також сам факт невиконання боржником самостійно зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.

Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Колегія суддів вважає, що державним виконавцем не доведено, а судом не встановлено факт умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, отже, відсутні підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження особи в праві виїзду за межі України.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Судом першої інстанції неповно встановлені всі обставини справи та зроблено помилковий висновок про наявність підстав для задоволення подання, що відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та відмови у задоволенні подання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а у задоволенні подання старшого державного виконавця Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Злого Р.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України слід відмовити.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1, п.2 ч.1 ст.376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2020 року скасувати.

В задоволенні поданням старшого державного виконавця Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Злого Романа Миколайовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді : Н.К. Височанська

І.Н. Лисак