Дата документу 13.01.2021
Справа № 334/6223/20
Провадження № 2/334/890/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участі секретаря судового засідання Косаренко А.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лелікова Сергія Олеговича про забезпечення судових витрат,

за участю: представника позивача - адвоката Хілька А.С., представника відповідача - адвоката Лелікова С.О.,-

встановив:

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Леліков С.О. звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд забезпечити судові витрати відповідача у сумі 96 856,34 гривень.

Клопотання обґрунтовує тим, що позовні вимоги охоплюють період з 08.05.2013 до 27.10.2020, при тому що позов пред`явлено до суду 02.11.2020. Таким чином є очевидним те, що позивач не дотримався строків загальної та спеціальної позовної давності, що свідчить про зловживання ним правом. Стягненню підлягає виключно 3% річних відповідно до положень ст. 625 ЦК України, ще й межах строку позовної давності, а отже стягнення з відповідача можливе лише 35 762,63 гривень. Відповідач має понести витрати за договором про надання правової допомоги, яким передбачено оплата послуг адвоката, яка включає у себе в тому числі, гонорар «успіху» у розмірі 5% від суми, яка не буде стягнута з ОСОБА_1 від заявлених позовних вимог. Таким чином, із заявлених 1 812 889,48 грн. заявлених вимог у відношенні 1 777 126,85 грн. може бути відмовлено, отже гонорар «успіху» адвоката складатиме 88 856,34 грн. Також, до цієї суми потрібно додати гонорар за підготовку до ведення справи в розмірі 5 000 грн. та 1 500 грн. за принаймні два судові засідання, що загалом може скласти 96 856,34 грн.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомили.

Представник відповідача - адвокат Леліков С.О. у підготовчому засіданні клопотання підтримав.

Представник позивача - адвокат Хілько А.С. у підготовчому засіданні проти задоволення клопотання заперечив через його необґрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст. 135 ЦПК України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Відповідно до ч. 4 ст. 135 ЦПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу). Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо: (1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або (2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові. Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Представник відповідача обґрунтовує клопотання тим, що позивач не дотримався строків загальної та спеціальної позовної давності, що свідчить про зловживання ним правом.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: (1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; (2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; (3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; (4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; (5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Таким чином, ознаками зловживання правом на позов є подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою (п. 2 - 4 ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Але, вказаний позов не є безпідставним та не містить інших ознак зловживання правом на позов, а отже представником позивача не доведено наявність підстав, визначених у ч. 4 ст. 135 ЦПК України для забезпечення судових витрат.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки під час пред`явлення позову не передбачено застосування позовної давності, то і дії позивача при пред`явленні позову за межами позовної давності не містять ознак зловживання правами.

Керуючись ст. 135, 260 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лелікова Сергія Олеговича про забезпечення судових витрат відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Копії ухвали направити учасникам справи.

Повний текст ухвали складений 13.01.2021.

Суддя: