УХВАЛА
про відмову у видачі судового наказу
15 січня 2021 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., ознайомившись із матеріалами заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат,
ВСТАНОВИВ:
29.12.2020 до суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат.
Відповідно до частини п`ятої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.
Оскільки в заяві про видачу судового наказу боржником вказана фізична особа, судом здійснено запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з метою з`ясування зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи боржника.
З відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, яка надійшла до суду 14.01.2021 випливає, що інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.
Частиною дев`ятою статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Крім того, за вимогами пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Однак, стягувач, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, крім основної суми боргу, індексу інфляції та 3 відсотків річних, також просив стягнути з боржника пеню в розмірі 242,34 грн., що не узгоджується з приписами пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України.
При цьому, вважаю, що всі заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий.
Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.
За таких обставин, доходжу висновку про відмову у видачі судового наказу, роз`яснивши заявникові, що відповідно до частини другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 36 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суддя
Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Соболєва