ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року м. Чернівці

справа № 715/1360/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Вовкун Н.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

учасники справи

позивач ОСОБА_2

відповідач Кам`янська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство Кам`янської сільської ради «Кам`янське»

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2020 року, додаткове рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2020 року, головуючий у першій інстанції Маковійчук Ю.В.

постановила:

ОСОБА_2 у червні 2020 року звернувся до суду з позовом до Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» про визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним та скасування.

Зазначав, що є головою домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 .

Рішенням зборів уповноважених колгоспників колгоспу «40 років Жовтня» від 05 травня 1972 року йому виділено земельну ділянку під город розміром 0,10 га.

Засіданням правління колгоспу «40 років Жовтня» від 17 березня 1990 року рекомендовано земельній комісії виділити йому город поблизу житлового будинку.

За погосподарською книгою у домогосподарстві по АДРЕСА_1 , головою якого є ОСОБА_2 , перебуває у користуванні земельна ділянка площею 0,55 га.

Рішенням Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 25 квітня 2018 року №856-33/2018 припинено право користування земельними ділянками, які перебувають у користуванні громадян в межах існуючого кладовища с.Кам`янка Глибоцького району Чернівецької області та зараховано земельні ділянки, які знаходяться в межах існуючого кладовища, до запасу Кам`янської сільської ради.

Рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1254-43/2019 визнано рішення сесії сільської ради №21 протокол №13 від 12 грудня 2001 року про надання ОСОБА_2 у постійне користування земельної ділянки площею 0,03 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , таким, що втратило чинність.

Рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1255-43/2019 затверджено проект землеустрою щодо вдівеження земельної ділянки для передачі в постійне користування комунальному підприємству Кам`янської сільської ради «Кам`янське» площею 4,9 га для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування по АДРЕСА_1 . Передано комунальному підприємству Кам`янської сільської ради «Кам`янське» у постійне користування земельну ділянку площею 4,9 га для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування, кадастровий номер :01:008:0600.

Посилався на порушення права користування земельною ділянкою площею 0,10 га біля кладовища, яка включена до земельної ділянки площею 4,9 га кадастровий номер :01:008:0600, порядку припинення права користування земельною ділянкою за відсутності згоди землекористувача.

Просив визнати рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 25 квітня 2018 року №56-33/2018, рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1254-43/2019, рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1255-43/2019 недійсними та скасувати, припинити право Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» постійного користування земельною ділянкою площею 4,9 га кадастровий номер :01:008:0600.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2020 року позов задоволено частково, визнано рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1254-43/2019 незаконним та скасовано, а в решті відмовлено.

Додатковим рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2020 року стягнуто з Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 1500 грн.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2020 року в частині відмови у позові ОСОБА_2 до Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» про визнання рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 25 квітня 2018 року №56-33/2018, рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1255-43/2019 недійсними та скасування, припинення права Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» постійного користування земельною ділянкою скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Додаткове рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Зазначає, що не підлягають застосуванню Земельний кодекс України, Постанова Верховної Ради України від 13 березня 1992 року №2200-ХП «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі», Декрет Кабінету Міністрів України від 26 грудня №15-92, Порядок передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затверджений Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року №10, оскільки ОСОБА_2 отримано земельну ділянку на підставі рішення зборів уповноважених колгоспників колгоспу «40 років Жовтня» від 5 травня 1972 року під час дії Земельного кодексу Української РСР.

Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, наявності рішення колгоспу про надання земельної ділянки, витягу з по господарської книги про перебування у користуванні ОСОБА_2 земельної ділянки біля кладовища, довідки Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 30 січня 2008 року №380 про перебування у користуванні ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,10 га біля кладовища, визнання Кам`янською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області обставин перебування у постійному користуванні ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,10 га біля кладовища, яка включена до земельної ділянки площею 4,9 га кадастровий номер :01:008:0600.

Вказує, що судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення залишено поза увагою квитанцію про сплату судового збору при поданні позову в сумі 2500 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не надходило.

Відповідно до правила, встановленого ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», суд апеляційної інстанції при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги згідно з частинами третьою та четвертою статті 303 ЦПК України лише в разі, якщо буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення. За цих умов апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі й зобов`язаний мотивувати в рішенні вихід за межі доводів апеляційної скарги, проведення перевірки справи в повному обсязі.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

ОСОБА_3 рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2020 року в частині визнання рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року № 1254-43/2019 не оскаржується.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 до Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» про визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним та скасування частково, суд першої інстанції керувався положеннями ст.144 конституції України, п.34 ч.1 ст.26, ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.«а»- «г» ч.1 ст.12, ч.1 ст.19, ч.1 ст.22 ЗК України, п.3, 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня №15-92, п.7 перехідних положень ЗК України, Постановою Верховної Ради України від 13 березня 1992 року №2200-ХП «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі», Порядком передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затверджений Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року №10 та дійшов висновку про відсутність підстав для визнання рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 25 квітня 2018 року №56-33/2018, рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1255-43/2019 недійсними та скасування, припинення права Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» постійного користування земельною ділянкою.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на недоведеність порушення права ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,10 га біля кладовища, яка включена до земельної ділянки площею 4,9 га кадастровий номер :01:008:0600, оскільки сільською радою не приймалося рішення про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, межі земельної ділянки в натурі не виносились.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням зборів уповноважених колгоспників колгоспу «40 років Жовтня» від 05 травня 1972 року ОСОБА_2 виділено земельну ділянку під город розміром 0,10 га.

Засіданням правління колгоспу «40 років Жовтня» від 17 березня 1990 року рекомендовано земельній комісії виділити ОСОБА_2 город поблизу житлового будинку.

За погосподарською книгою у домогосподарстві по АДРЕСА_1 , головою якого є ОСОБА_2 , перебуває у користуванні земельна ділянка площею 0,55 га.

Відповідно довідки виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Глибоцькою району Чернівецької області від 30 січня 2008 року за господарством по АДРЕСА_1 , головою якого є ОСОБА_2 , значиться земельна ділянка площею 0,55 га. Земельна ділянка розташована по

АДРЕСА_1 від 25 квітня 2018 року №856-33/2018 припинено право користування земельними ділянками, які перебувають у користуванні громадян в межах існуючого кладовища с.Кам`янка Глибоцького району Чернівецької області та зараховано земельні ділянки, які знаходяться в межах існуючого кладовища, до запасу Кам`янської сільської ради.

Рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1254-43/2019 визнано рішення сесії сільської ради №21 протокол №13 від 12 грудня 2001 року про надання ОСОБА_2 у постійне користування земельної ділянки площею 0,03 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , таким, що втратило чинність.

Рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1255-43/2019 затверджено проект землеустрою щодо вдівеження земельної ділянки для передачі в постійне користування комунальному підприємству Кам`янської сільської ради «Кам`янське» площею 4,9 га для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування по АДРЕСА_1 . Передано комунальному підприємству Кам`янської сільської ради «Кам`янське» у постійне користування земельну ділянку площею 4,9 га для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування, кадастровий номер :01:008:0600.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 4,9 га, кадастровий номер :01:008:0600, яка включає в себе 0,10 га, є комунальною власністю та належить Територіальній громаді с. Кам`янка в особі Кам`янської сільської ради.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 ЦК України).

За змістом ч.1 та 2 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно із ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами та доповненнями) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

На підставі ч.2 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

Земельний кодекс України є, зокрема, тим актом цивільного законодавства, який передбачає, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З аналізу наведеного вбачається, що у зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Зокрема, у сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних правовідносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

При цьому згідно зі п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Відповідно до правил, встановлених п. 3 ч.2 ст.197 ЦПК України, суд заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них.

За змістом абз1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Предметом позову ОСОБА_2 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є визнання рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 25 квітня 2018 року №56-33/2018, рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1255-43/2019 недійсними та скасування, припинення права Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» постійного користування земельною ділянкою.

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, ОСОБА_2 зазначалися порушення права користування земельною ділянкою площею 0,10 га біля кладовища, яка включена до земельної ділянки площею 4,9 га кадастровий номер :01:008:0600, порядку вилучення земельної ділянки за відсутності згоди землекористувача, надання спірної земельної ділянки у користування Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське».

Фактично метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1255-43/2019 недійсним та скасування є оспорювання ОСОБА_2 права Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» користування земельною ділянкою, що виникло внаслідок реалізації рішення.

Позовна заява ОСОБА_2 не містить зазначення підстав позову ОСОБА_2 до Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» про припинення права Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» постійного користування земельною ділянкою.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 188 ЦПК України похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, позовна вимога ОСОБА_2 про припинення права Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» постійного користування земельною ділянкою є похідною, тобто визнання рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1255-43/2019 недійсним та скасування є підставою для припинення права Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» постійного користування земельною ділянкою.

Тому вирішення позовної вимоги ОСОБА_2 до Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» про припинення права Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» постійного користування земельною ділянкою залежить від вирішення позову визнання рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1255-43/2019 недійсним та скасування.

Ураховуючи наведене має місце спір між ОСОБА_2 та Кам`янською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, Комунальним підприємством Кам`янської сільської ради «Кам`янське» з правовідносин користування земельною ділянкою площею 0,10 га біля кладовища, яка включена до земельної ділянки площею 4,9 га кадастровий номер :01:008:0600.

Натомість, Комунальне підприємство Кам`янської сільської ради «Кам`янське» залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Правовий статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, визначений ст.53 ЦПК України, такі особи можуть вступити у справу чи бути залучені до участі у справі, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.

Виходячи із вимог ст.49 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не наділені процесуальними правами позивача чи відповідача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до пункту 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом,запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За змістом частини першої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

На підставі ч.2 наведеної норми якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Пунктом 4 ч.2 ст.197 ЦПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Разом з тим суд першої інстанції не визначився зі складом осіб, які беруть участь у справі, не роз`яснив право залучити до участі у справі співвідповідачем Комунальне підприємство Кам`янської сільської ради «Кам`янське».

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц.

Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На стадії апеляційного провадження суд позбавлений можливості вирішити питання про залучення до участі у справі співвідповідачем Комунальне підприємство Кам`янської сільської ради «Кам`янське».

У такому разі суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 25 квітня 2018 року №56-33/2018, рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1255-43/2019 недійсними та скасування, припинення права Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» постійного користування земельною ділянкою на порушення норм процесуального права.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи, що судом першої інстанції ухвалено правильне по суті рішення про відмову у позові ОСОБА_2 про визнання рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 25 квітня 2018 року №56-33/2018, рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1255-43/2019 недійсними та скасування, припинення права Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» постійного користування земельною ділянкою, судове рішення підлягає зміні в мотивувальній частині з підстав порушення норм процесуального права.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2020 року в частині відмови у позові ОСОБА_2 до Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» про визнання рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 25 квітня 2018 року №856-33/2018, рішення Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 листопада 2019 року №1255-43/2019 недійсними та скасування, припинення права постійного користування Комунального підприємства Кам`янської сільської ради «Кам`янське» земельною ділянкою площею 4,9 га, кадастровий номер :01:008:0600 змінити в мотивувальній частині, виклавши в редакції цієї постанови.

В решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 13 січня 2021 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М.І. Кулянда

О.О. Одинак