Номер справи 623/4056/21
Номер провадження 2/623/1062/2021
РІШЕННЯ

іменем України

15 листопада 2021 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря Довгополої І. В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Ізюмі цивільну справу № 623/4056/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи втратившою право користування житлом,-

в с т а н о в и в :

06.10.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій зазначила, що їй ОСОБА_1 на праві Свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом, виданим 30.03.2021 року, а також Витягом з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Зазначене житло отримано нею в спадщину від умерлого чоловіка - ОСОБА_3 , який номер ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 03.05.2017 року). Водночас із тим в даному домоволодіння зареєстрований, але не проживає її колишній зять - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відповідач по даній справі. 24.12.2005 року між відповідачем, та її донькою - ОСОБА_4 - було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Ізюмського міськрайонного суду 31.08.2017 року у справі № 623/1625/17. В згадуваному будинку згідно відомостей, що містяться в Домовій книзі було зареєстровано 16.05.2006 року відповідача (Запис Домової книги, копія додається). Станом: на сьогодні відповідач продовжує бути зареєстрованою за даною адресою, що підтверджується змістом Довідки, виданої головою квартального комітету №16 від 28.06.2021 р. (копію додано до позовної заяви), згідно якої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно зареєстрований за даною адресою, а фактично проживає в іншому місці з січня 2013 року по даний час. Відповідно ОСОБА_2 (відповідач) не є членом її родини, не має відношення до права власності на житловий будинок. Таким чином вона є одноосібним власником житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 . В даному будинку вона проживає з моменту моєї реєстрації 24.12.2001 року. Відповідач в належному Позивачу будинку з 2013 року по теперішній час не проживає та не з`являється, що підтверджується згадуваною вище довідкою. Комунальних платежів відповідач не сплачує, участі в утриманні, ремонті та обслуговуванні житла не бере. Однак позивач змушений оплачувати надмірні комунальні послуги і за особу, яка фактично не проживає і не користується житлом, а також Позивач не може оформити субсидію, що ставить Позивача у скрутне матеріальне становище, чим порушуються її права. Так Позивач потребує соціальної допомоги від держави, яку не в змозі отримати через наявність зареєстрованої належному її приміщенні особи. Реєстрація місця проживання Відповідача в будинку обмежує права Позивача у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном.

Просить суд усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування житлом в даному житловому будинку та зняти останнього з реєстрації. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідача у справі, на користь позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 - суму сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. На адресу суду повернулося поштове повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення 22.10.2021 року, наявне в матеріалах справи.

Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2021 року посвідченого державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області та зареєстровано в реєстрі за № 164 позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 4)

Згідно довідки від 02.10.2021року Голови квартального комітету № 16 ОСОБА_5 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно зареєстрований за даною адресою, але фактично проживає в іншому місці з січня 2013 року по даний час. (а.с. 10)

Відповідно до рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31 серпня 2017 року № 623/1625/17 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с.70

Оскільки будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, до правовідносин, що виникли між сторонами у зв`язку з користування цим житлом, зокрема, при розгляді спору щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мають бути застосовані положення Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач втратив в установленому законом порядку право користування вказаним вище жилим приміщенням так як з січня 2013 року по день розгляду справи у суді в будинку не проживає.

Відповідач порушують права позивача тим, що не знявся з реєстрації як такий, що не проживає і не користується жилим приміщенням.

В зв`язку з тим, що відповідачем ОСОБА_2 не надано до суду заперечень проти позову, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в сумі 908,00 гривень стягнути з відповідача на користь позивача, згідно квитанції від 02 липня 2021 року.

Керуючись ст. ст.10, 11,12,13,19, 77,141, 258,263, 268, 273,274, 354 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 виданий Ужгородським МВ 29.01.1996 року таким що втратив право користування жилим приміщенням у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 виданий Ужгородським МВ 29.01.1996 року, тел. НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду

Харківської області Т. Д. Бєссонова