КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/376/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року місто Київ

справа №2-3856/11

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду, постановлену під головуванням судді Пономаренко Н.В., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Яна Анатоліївна про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2010 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останньогона свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 133486,65 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 квітня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №07-586/07-А від 04 квітня 2007 року, а саме: по тілу кредиту в сумі 4203,14 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 33235,07 грн.; по відсоткам за користування тілом кредиту - 283,88 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2244,70 грн.; щомісячної комісії - 672,03 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, щомісячної комісії - 33235,07 грн.; судовий збір в розмірі 1334,87 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з заявою, в якій просив відстрочити виконання рішення суду на один рік по виконавчому провадженні №60728153, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляр Я.А., яке відкрито на підставі виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 01 серпня 2011 року по цивільній справі №2-3856/11.

Заяву обґрунтовував тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляр Я.А. знаходиться виконавче провадження відносно нього, яке відкрито на підставі виконавчого листа по цивільній справі №2-3856/11 від 01 серпня 2011 року, що виданий Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказував, що він є пенсіонером, інвалідом 2 групи по зору, загальне захворювання. Відповідно до висновку про умови та характер праці він має працювати на роботі у відповідно створених умовах.

Зазначав, що на його утриманні знаходиться мати пенсіонерка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він отримує пенсію в розмірі 1600 грн., іншого доходу не має, у зв`язку з тим, що не може повноцінно працювати за станом здоров`я.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосуванням норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його заяву про відстрочення виконання рішення суду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував на те, що судом першої інстанції не було враховано, що він на сьогоднішній день має інвалідність по зору, на його утриманні знаходиться мати пенсійного віку, він не працює, тому не має можливості сплатити борг одразу в повному обсязі.

Зазначав, що відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вказаних підстав.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Я.А. у судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність приватного виконавця на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено виняткових випадків у розумінні ст.435 ЦПК України, які можуть стати підставою для розстрочення виконання рішення суду, при цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин на які посилається заявник.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 квітня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №07-586/07-А від 04 квітня 2007 року, а саме: по тілу кредиту в сумі 4203,14 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 33235,07 грн.; по відсоткам за користування тілом кредиту - 283,88 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2244,70 грн.; щомісячної комісії - 672,03 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, щомісячної комісії - 33235,07 грн.; судовий збір в розмірі 1334,87 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року замінено стягувача з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні №49907637, що відкрите на підставі виконавчого листа №2-3856/11, виданого Шевченківським районним судом міста Києва.

На виконання вищевказаного рішення суду, 01 серпня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист №2-3856/11, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляр Я.А.

27 листопада 2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Я.А. в межах виконавчого провадження №60728153 виніс постанови про: арешт майна боржника; стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження; стягнення з боржника основної винагороди.

Звертаючись до суду з заявою про надання відстрочки виконання рішення суду, ОСОБА_1 посилався на те, що він є пенсіонером, інвалідом 2 групи по зору, отримує лише пенсію, іншого доходу не має, у зв`язку з тим, що не може повноцінно працювати та те, що на його утриманні перебуває мати пенсіонерка, що ускладнює виконання рішення суду.

На підтвердження своїх доводів заявник до заяви додав: копію свого паспорта, копію своєї картки платника податків, копію пенсійного посвідчення інваліда 2 групи по зору від 29 травня 2019 року серія НОМЕР_1 , копію довідки до акта МСЕК від 22 квітня 2019 року, копію довідки ГУПФУ в місті Києві від 25 липня 2019 року №8653 про отримання пенсії, копію паспорта своєї матері ОСОБА_2 , копії постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляр Я.А. від 27 листопада 2019 року про арешт майна боржника; про стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження; про стягнення з боржника основної винагороди.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (ст.129-1 Конституції України).

Виконання рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід'ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Як вбачається з роз'яснень, які викладені у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання» суду потрібно мати на увазі, що відповідно до норм цивільного та господарського процесуальних кодексів України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Виходячи із вимог ст.435 ЦПК України та ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, спосіб виконання судового рішення не може змінюватись без наявності законних на це підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Представник стягувача у судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що з відповідача на виконання рішення суду стягується лише 30% від його пенсії.

Разом з тим, заявником не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували виняткові випадки, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Посилання заявника на те, що він є пенсіонером, інвалідом 2 групи по зору, на його утриманні знаходиться мати пенсійного віку, він не працює, тому не має можливості сплатити борг одразу в повному обсязі не є тими виключними обставинами, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані в заяві про відстрочку виконання рішення суду обставини, у розумінні статті 435 ЦПК України, не можуть бути віднесені до виняткових і таких, що істотно ускладнюють та роблять неможливим виконання рішення суду та дають підстави для відстрочення виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам заяви, на які ОСОБА_1 вказував у суді першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів, яким суд надав відповідну правову оцінку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 рокупостановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 січня 2021 року.

Головуючий:

Судді: