н/п 2/490/2580/2021 Справа № 490/9738/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
27 жовтня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєві в складі:
головуючого судді Гуденко О.А.,
за участю секретаря Дудник Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Мегабанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-
12.11.2019 року АТ «Мегабанк» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 179 408 грн. 49 коп. та стягнення судових витрат.
Позов мотивовано тим, що 18.09.2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК», було укладено кредитний договір №84-006-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами). Відповідно до вказаного кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі, шляхом видачі з каси банку готівкою, а Відповідач зобов`язався на умовах, передбачених Договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. Загальний розмір кредиту складав 112 107, 62 грн. терміном повернення 17 вересня 2020 року зі сплатою 15,00 % річних за користування кредитом. Позивач зазначає, що 18.09.2017 р. кошти в сумі 112 107, 62 грн. були видані позивачем відповідачу.
В порушення умов кредитного договору, відповідачем не сплачуються вчасно та в повному обсязі ануїтетні платежі за кредитом, внаслідок чого станом на 07.10.2019 року утворилася заборгованість, що становить 179 408, 49 грн. та складається з: суми заборгованості за кредитом в розмірі - 112 107, 62 грн.; суми прострочених процентів за користуваннякредитом за період з 01.10.2017 року по 30.09.2019 р. включно в розмірі - 5 641, 68 грн.; суми прострочениої комісійної винагороди за період з жовтня 2017 року по січень 2018 р. в розмірі - 11 210, 76 грн.; суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.3 розділу 6 кредитного договору в розмірі - 50 448, 43 грн.
Відповідач не виконує свої зобов`язання, тому позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2019 року визначено головуючого по справі суддю Чулуп О.С.
Згідно частини 6 статті 187 ЦПК України, в порядку досудової підготовки 14.11.2019 року судом надіслано запити до відповідних органів щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, відповідь на який надійшла 05.12.2019 року.
Ухвалою від 23.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження по справі без виклику сторін.
Розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.02.2021 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі Рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя України від 25.11.2020 р. №3242/3дп/15-20.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.
15.02.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.
Ухвалою від 17.02.2021 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення судом.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив суду не надав.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що 18.09.2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК», було укладено кредитний договір №84-006-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами).
Відповідно до п.п.1.1., 1.2. Кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі, шляхом видачі з каси банку готівкою, а відповідач зобов`язався на умовах, передбачених договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками.
Згідно до п.п.2.2., 2.3., 2.4. Кредитного договору, загальний розмір кредиту складав 112 107, 62 грн. та надавався на строк з 18.09.2017 р. до 17.09.2020 р. включно, зі сплатою 15,00 % річних за користування кредитом.
18.09.2017 року кошти в розмірі 112 107, 62 грн. передбачені кредитним договором були видані позивачем відповідачу, що підтверджується випискою з рахунку.
Відповідно до п.4.1 Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором.
Згідно з п.3.2.3 кредитного договору, відповідач зобов`язаний своєчасно, та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідну комісійну винагороду) за договором на передбачених договором умовах.
Пунктом 2.9 кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу становить 6 710, 00 грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, що сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.
В порушення умов п.п.1.1, 2.9, З.2.3, 4.1 Кредитного договору, відповідачем не сплачуються вчасно та в повному обсязі ануїтетні платежі за кредитом. Станом на 07.10.2019 р. заборгованість за кредитом складає 179 408, 49 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором та випискою з рахунку.
Згідно п.4.4 Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту Позивач припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п.2.11 цього Договору (0,1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород відповідач, сплачує штраф у розмірі, передбаченому п.6.3. цього Договору.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Уклавши договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.
У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені умовами договору або законом.
Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.
За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві.
Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи, а також враховуючи, що ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконує свої зобов`язання перед Банком, що є істотним порушенням договору внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, вважає, що даний позов в частині стягнення з відповідача залишку заборгованості за кредитом в розмірі 112 701, 62 грн.; суми прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.10.2017 року по 30.09.2019 року в розмірі 5 641, 68 грн. та суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.3 розділу 6 кредитного договору в розмірі - 50 448, 43 грн. - є обґрунтований та доведений належними доказами, тому підлягає до задоволення.
Разом з тим, вирішуючи питання в іншій частині позовних вимог, а саме в частині стягнення із відповідача на користь позивача простроченої комісійної винагороди за період з жовтня 2017 року по січень 2018 року в розмірі 11 210, 76 грн., то суд зазначає наступне.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо правомірності включення умови про сплату щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд виходить з того, що в силу вимог ст.47,55 «Про банки та банківську діяльність» (в редакції, чинній на час укладання між сторонами кредитного договору) Банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в законі. Банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
При цьому, за змістом п.17 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою визнається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
За змістом ст.1054 ЦК України надання грошових коштів за укладеним кредитним договором є обов`язком Банку із зустрічним обов`язком Позичальника повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Оскільки послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, тому встановлення кредитором будь-яких зборів, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, не відповідають змісту кредитних відносин. Така дія як обслуговування кредитної заборгованості не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Така операція відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Вказаний висновок узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі №369/9293/15-ц, від 02 вересня 2019 року у справі №361/7528/17, від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц.
Позивачем не надано інформації які конкретно послуги включає обслуговування кредитної заборгованості крім встановлених частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», що надаються безоплатно, а також які здійснюються на власну користь банку.
Враховуючи наведене, оскільки відповідачу встановлено плату за управління кредиту, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд констатує, що положення пункту 4 ( в межах позовних вимог) кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію в терміни та у розмірах, є нікчемними. Адже обслуговування кредитної заборгованості само по собі не є окремою послугою в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», тому встановлення Банком в кредитному договорі комісії за обслуговування кредитної заборгованості обмежує права споживача-фізичної особи порівняно з правами, встановленими вказаним Законом, у зв`язку з чим така умова є нікчемною (недійсною в силу ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Отже, вимога Банку про стягнення суми заборгованості за простроченої комісійної винагороди у сумі 11 210, 76 грн. не підлягає задоволенню.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на його користь грошових коштів в загальній сумі 168 197, 73 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 2 522, 97 грн. ((168 197, 73 грн. - сума задоволених вимог:179 408, 49 грн.=0,937 х 2691, 13 грн.).
Керуючись ст.ст. 12,13, 18, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» заборгованість за Кредитним договором №84-006-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами) від 18.09.2017 року, яка станом на 07 жовтня 2019 року становить 168 197 (сто шістдесят вісім тисяч сто дев яносто сім) гривень 73 копійку, з яких: сума заборгованості за кредитом - 112 107, 62 грн.; сума прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.10.2017 року по 30.09.2019 року - 5 641, 68 грн.; сума штрафу, нарахованого відповідно до п.6.3 розділу 6 кредитного договору - 50 448, 43 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» 2 522, 97 гривень витрат по оплаті судового збору.
В частині інших позовних вимог відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08.11.2021 року.

Інформація про сторони

Позивач - Акціонерне товариство «МЕГАБАНК», адреса: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд.30, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Гуденко О.А.