УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

14 січня 2021 року

м. Харків

справа № 638/263/21

провадження № 2-н/638/75/21

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Яковлевої В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного Акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

у с т а н о в и в:

13 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного Акціонерного Товариства «Харківський підшипниковий завод» (далі - ПАТ «ХАРП») нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 50434,72 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, виходячи з такого.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до частини першої та другої статті 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною третьою статті 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

ОСОБА_1 просить суд стягнути із боржника заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі.

На підтвердження своїх вимог заявником до матеріалів справи додано розрахунковий лист за грудень 2020 року, який не засвідчений в установленому законом порядку, не скріплений гербовою печаткою підприємства, не зазначено яким підприємством видано даний розрахунковий лист, крім того в наданому розрахунковому листі відсутні відомості про наявну заборгованість по заробітній платі.

Водночас, в порушення вимог пункту 4 частини третьої статті 163 ЦПК України, заявником до заяви не додано належного документу або його копії, що підтверджує обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме довідку ПАТ «ХАРП» про нараховану, але не виплачену заробітну плату ОСОБА_1 .

Наведені вище обставини не дають можливості суду встановити фактичні обставини, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги, та дійсно встановити суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яка у безспірному порядку підлягає стягненню з ПАТ «Харківський підшипниковий завод».

За таких обставин, враховуючи, що до заяви не додано достатніх доказів обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ПАТ «Харківський підшипниковий завод» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Частиною першою статті 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділу, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 164, 165, 166, 258. 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного Акціонерного Товариства «Харківський підшипниковий завод» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року, ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 14 січня 2021 року.

Суддя В.М. Яковлева