справа №619/1605/21
провадження №2/619/1553/21
Повторне заочне рішення
11 листопада 2021 року
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/1605/21,
ім`я (найменування) сторін:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вимоги позивача: про стягнення 3% річних за невиконання грошового зобов`язання,
представники позивача: Дивисенко Т.О. , Тіхоміров О.Б .
Виклад позиції позивача.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 13.09.2021 заяву ОСОБА_3 задоволено, заочне рішення по справі № 619/1605/21 від 09.07.2021 скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 11.10.2021, яке відкладено на 11.11.2021 у зв`язку з неявкою відповідачів.
У судове засідання відповідачі повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.
Представник позивача в судове засідання не з`явився матеріали справи містять клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою суду від 11.11.2021 постановлено ухвалити повторне заочне рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
25.05.2007, між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №6/4/2007/840-К/377, відповідно до якого банк надав кредит в сумі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) доларів США зі строком повернення до 24.05.2022.
З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором 25.05.2007, між банком та ОСОБА_2 , укладено Договір поруки №6/4/2007/840-П/379 згідно якого ОСОБА_2 поручається перед банком за виконання ОСОБА_1 зобов`язання за Кредитним договором.
25.05.2007, між банком та ОСОБА_3 укладено Договір поруки №6/4/2007/840-П/378, згідно якого ОСОБА_3 поручається перед банком за виконання ОСОБА_1 зобов`язання за Кредитним договором.
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Відповідно до статті 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
За статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).
Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Така позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 14-10цс18.
Постановою Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі №375/998/15-ц роз`яснено, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Таким чином якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний повернути суми передбачені статтею 625 ЦК України.
Під час розгляду справи було встановлено, що строк виконання основного зобов`язання згідно умов договору був встановлений до 24.05.2022 року, що підтверджується змістом кредитного договору та договору поруки. З позовом до суду ТОВ «ФК «Гефест» звернулося 26.03.2021.
Крім того, матеріали справи не містять доказів про те, що кредитор використав своє право на зміну строку виконання основного зобов`язанням, відповідно до положень розділу 4 Кредитного договору, через порушення позичальником строків погашення кредиту та направлення відповідачам вимоги про повне дострокове виконання зобов`язань до закінчення строку дії договору, а саме до 24.05.2022.
Позивач звернувся до суду з позовом 26.03.2021, тобто до спливу строку кредитування, а тому не має право на стягнення відсотків нарахованих на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України. У даних правовідносинах з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредиту).
З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення відсотків за невиконання грошового зобов`язання, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, отже позов задоволенню не підлягає у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в позові відмовляється повністю, сплачений судовий збір залишається за рахунок позивача.
Частиною 3 ст. 288 ЦПК України передбачено, що повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-288, 354 ЦПК України, суд
У позові товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення 3% річних за невиконання грошового зобов`язання відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (Ім`я) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», , місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, буд. 3;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 15.11.2021.

Суддя І. М. Нечипоренко