Провадження № 2/638/5141/21
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Котельникової А.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

треті особи - Шоста Харківська міська державна нотаріальна контора, Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради,

розглянувши в загальному позовному провадженні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, треті особи - Шоста Харківська міська державна нотаріальна контора, Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб - Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, в обґрунтування якого зазначила, що ознайомлюючись з документами, що залишилися після смерті ОСОБА_4 , їй стало відомо, що шлюб між батьками ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був розірваний за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року у справі № 638/9910/14-ц, що набрало законної сили 20 січня 2015 року. Проте, ОСОБА_4 , незважаючи на те, що її шлюб з ОСОБА_5 був судом розірваний, на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України успадкувала частку спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_5 , як його дружина. Державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л. видані свідоцтва про право на спадщину на майно ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за номером 1-477, що видане 17 серпня 2016 року ОСОБА_4 про право на спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ; свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за номером 1-478, що видане 17 серпня 2016 року ОСОБА_2 про право на спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 .

У даних свідоцтвах зазначено, що спадкоємцями майна ОСОБА_5 є його дружина - ОСОБА_4 на 1/2 частку та його дочка - ОСОБА_2 на 1/2 частку спадщини на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України.

Однак,у зв`язку з набранням рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/9910/14-ц законної сили, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 20 січня 2015 року припинився, а тому видачею ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом порушено спадкові права позивачки ОСОБА_2 , оскільки після розірвання шлюбу ОСОБА_4 до коло осіб, визначених ч. 1 ст. 1261 ЦК України, не входила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. За заявою її чоловіка ОСОБА_3 відкрито спадкову справу № 387. У першу чергу право на спадкування за законом мають донька ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , її чоловік - ОСОБА_3 та її батьки - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Батьки ОСОБА_4 відмовилась від своєї частки у спадщині на користь своєї онуки - позивачки ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 просила суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за номером 1-477, що видане 17 серпня 2016 року ОСОБА_4 про право на спадщину на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

У поясненнях третьої особиШоста Харківська міська державна нотаріальна контора проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Просила справу розглянути за відсутністю представника нотаріальної контори.

У поясненнях третьої особи Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради позовні вимоги підтримав. У заяві від 11 жовтня 2021 року просив суд справу розглянути без участі представника третьої особи.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено обставини про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 27 квітня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №480 (а.с. 73).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року у справі №638/9910/14-ц, провадження 2/638/4388/14, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано. Рішення набрало законної сили 20 січня 2015 року (а.с. 8-9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 07 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 71).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на майно, набутого подружжям за час шлюбу, а саме 1/2 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 44,9 кв. м, загальною площею 64,5 кв.м., та 1/2 частки автомобіля марки SKODA OCTAVІA А5 AMBIENTE, 2011 року випуску, кузов НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований 19 квітня 2012 року ВРЕР № 2 ГУМВСУ в м. Харкові.

10 грудня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Шостої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Заявниця діяла за себе особисто та за малолітню доньку ОСОБА_2 (а.с. 68).

Згідно з довідкою №1534/485 від 17 серпня 2016 року ОСОБА_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з ним на день його смерті були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 84).

17 серпня 2016 року державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л. видані свідоцтва на право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_5 , а саме:

- свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за номером 1-477, що видане 17 серпня 2016 року ОСОБА_4 про право на спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ;

- свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за номером 1-478, що видане 17 серпня 2016 року ОСОБА_2 про право на спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до виданих свідоцтв про право на спадщину спадкоємцями майна ОСОБА_5 є його дружина - ОСОБА_4 , та його дочка - ОСОБА_2 .

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Рідні брати спадкодавця мають право на спадкування у другу чергу (стаття 1262 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1268, 1270 ЦК України).

Судом встановлено, що до державного нотаріуса Шостої Харківської нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_4 , яка діяла як від імені малолітньої дочки ОСОБА_2 , так і від себе особисто як дружина померлого. Заявниця окрім свідоцтва про народження дочки, надала до нотаріальної контори свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 , видане повторно 25 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, чим підтвердила факт шлюбу зі спадкодавцем.

Водночас рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року у справі №638/9910/14-ц, провадження 2/638/4388/14, яке набрало законної сили 20 січня 2015 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

За приписами ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Частиною третьою ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Тобто у зв`язку з набранням рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/9910/14-ц законної сили, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 20 січня 2015 року припинився.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_5 з порушенням вимог діючого законодавства.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 не мала права на спадщину, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_5 , оскільки не входила до кола його спадкоємців відповідно до ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Крім того, згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п. 27 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 зроблено висновок, що у статті 1301 ЦК України як підставу визнання свідоцтва недійсним прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; немає юридичних фактів, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у разі, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини, тощо.

Отже, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, є самостійною підставою для визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними.

Суд зазначає, що з видачею ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , зменшилась спадкова маса майна, успадкованого спадкоємцем першої черги, а саме дочкою спадкодавця ОСОБА_2 . За таких обставин, суд приходить до висновку, що цим також порушено право на спадщину малолітньої ОСОБА_2 , яка в установленому законом порядку прийняли спадщину.

Таким чином, судом встановлено наявність одразу двох підстав передбачених ст. 1301 Цивільного кодексу України для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за номером 1-477, виданого 17 серпня 2016 року ОСОБА_4 , а саме: 1) оскаржуване свідоцтво видано особі, яка не мала права на спадкування; 2) видача оскаржуваного свідоцтва порушує права іншого спадкоємця щодо мирного володіння майном, оскільки для нього унеможливлюється оформлення прав на частину спадкового майна.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 23 лютого 2021 року (а.с. 19).

Спадкоємцями ОСОБА_4 у першу чергу право на спадкування за законом є її донька ОСОБА_2 , чоловік ОСОБА_3 та батьки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

За заявою чоловіка померлої ОСОБА_3 Шостою Харківською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 387.

Батьки ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відмовилися від своєї частки спадщини на користь своєї онуки - ОСОБА_2 (а.с. 136-143).

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 17 березня 2021 року № 150 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано статус дитини-сироти. Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 14 квітня 2021 року № 241 про встановлення опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, призначення фізичних осіб від їх опікунами, піклувальниками, звільнення фізичних осіб від обов`язків опікуна, піклувальника, встановлено піклування над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та призначено ОСОБА_1 піклувальником неповнолітньої дитини (а.с. 6-7).

11 червня 2021 року ОСОБА_2 , яка діє за згодою піклувальника ОСОБА_1 , подала до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 (а.с. 127).

Оскільки недійсність свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за номером 1-477, що видане 17 серпня 2016 року ОСОБА_4 , призводить до зменшення спадщини, що залишилася після її смерті, а спадщину на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України прийняли її чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_3 та її донька - ОСОБА_2 , позивачем правильно визначено відповідача у даній справі саме ОСОБА_3 .

Зазначення в прохальній частині позову вимоги про скасування свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку вказаної квартири суд вважає опискою, оскільки із досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за номером 1-477, що видане 17 серпня 2016 року ОСОБА_4 про право на спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією №28878 від 27 липня 2021 року.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі з відповідача на користь позивача, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню підтверджені понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, треті особи - Шоста Харківська міська державна нотаріальна контора, Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради, задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за номером 1-477, що видане 17 серпня 2016 року ОСОБА_4 про право на спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 листопада 2021 року.

Суддя І.П. Латка