ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року м. Чернівці

справа № 725/2114/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши апеляційну скаргу Чернівецької міської ради, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 12 листопада 2020 року в справі за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради про скасування запису про реєстрацію права комунальної власності та вилучення його з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В травні 2020 року Чернівецька міська рада звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Позовні вимоги обґрунтувала слідуючими обставинами.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.02.2020р. №202102116, на підставі ухвали Першотравневого районного суду від 20.12.2005р. за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на приміщення складу літ «Б» площею 247,0кв.м., приміщення складу літ «Г» площею 60,3кв.м., виробничі приміщення в літ «Е» площею 471,9 кв.м. Дата реєстрації - 31.05.2007р. 20.02.2008р. на підставі рішення Чернівецької міської ради від 27.12.2007р. №480 (пункт 28.6.) між міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди землі №4547, згідно якого останньому надано в орендне користування земельну ділянку на АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1201га (кадастровий номер :31:001:0087)для обслуговування виробничих будівель до 01.01.2012р.

Як вбачається З Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.12.2019р. НВ-019, реєстрація зазначеної вище земельної ділянки в Державному земельному кадастрі відбулась 09.04.2008р.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.04.2020р. №207304693, право власності на зазначену вище земельну ділянку за Чернівецькою міською радою зареєстровано 08.02.2014р.

На підставі рішення міської ради від 23.02.2012р. №427, додатковим договором від 19.03.2012р., договір оренди поновлений до 23.02.2017р.

В подальшому, у зв`язку із незгодою ОСОБА_1 та припиненням його підприємницької діяльності, договір оренди землі від 20.02.2008р. №4547 поновлений не був.

У зв`язку із не оформленням ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою на правах оренди, що потягнуло за собою фактичне безоплатне використання земельної ділянки, виконавчим органом Чернівецької міської ради - департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради було спрямовано землекористувачу листа від 02.03.2020р. №04/1-08/3-04/4/604 з пропозицією сплатити кошти за її використання.

Однак, відповідач кошти не сплатив. Відповідно до витягу з технічної документації, нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1201 м2, кадастровий номер :13:001:0087, що розташована на АДРЕСА_1 , становить 2291556грн..

Згідно розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, який здійснений департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, недоотримана Чернівецькою міською радою сума орендної плати за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою площею 0,1201 га за період з 24.02.2017р. по 25.02.2020р. становить 206 587,87 грн.

До моменту оформлення власником об`єктів нерухомості права оренди земельних ділянок, на яких ці об`єкти розташовані, відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладених договорів їх оренди та недоотримання їхнім власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними.

Фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 206 587,87 грн. та понесені судові витрати.

10.07.2020 р. ОСОБА_1 звернувся в суд із зустрічним позовом до Чернівецької міської ради та відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права комунальної власності та вилучення його з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позов обгрунтував наступним. Відповідно до ухвали Першотравневого районного суду м.Чернівців від 20.12.2005р. за адресою АДРЕСА_1 за ним зареєстровано право власності на приміщення складу літ. «Б» площею 247,0м , приміщення складу літ. «Г» площею 60,3м2, частину виробничого приміщення літ. «Е» площею 471,9 м2. Дата реєстрації - 31.05.2007. Вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці загального площею 0,1201га, кадастровий номер :31:001:0087, з цільовим призначенням для обслуговування виробничих будівель. Вважає, що право комунальної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 зареєстровано державним реєстратором з порушенням положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV. Зазначає, що підставою для внесення запису про право власності 4612949 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який підтверджує право комунальної власності Чернівецької міської ради на земельну ділянку по АДРЕСА_1 є рішення 20 сесії VI скликання Чернівецької міської ради №427, від 23.02.2012 року.

Однак, відповідно до зазначеного вище рішення сесія Чернівецької міської ради вирішувала питання щодо надання юридичним особам та підприємцям земельних ділянок в оренду та внесення змін в рішення міської ради з цих питань. Вказане рішення органу місцевого самоврядування не вирішувало питань пов`язаних з правом власності на земельну ділянку площею 0,1201га, кадастровий номер :31:001:0087, з цільовим призначенням для обслуговування виробничих будівель, що розташована по АДРЕСА_1 .

А тому вважав, що запис з номером №4612949 про реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку площею 0.1201га по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :31:001:0087, вчинено державним реєстратором на підставі документу, який не надавав змоги встановити відповідність заявленого права документу, що його посвідчує.

Окрім цього зазначав, що ТзОВ "Чернівецький фурнітурно-механічний завод" на підставі договору купівлі-продажу №КП-13 від 30.12.1993 року набуло у приватну власність нерухоме майно (будівлі і споруди) разом з земельною ділянкою державного підприємства "Чернівецький фурнітурний завод", який знаходився в м. Чернівцях по вул. Руській 126. Єдиний майновий комплекс державного підприємства Чернівецький фурнітурний завод" разом з земельною ділянкою по АДРЕСА_1 на якій він знаходився, було набуто в процесі малої приватизації державного майна товариством з обмежено відповідальністю "Чернівецькій фурнітурно-механічний завод" шляхом викупу у відповідності до положень ст. 3 Закону України №2171-XII від 06.03.1992 року на підставі договору купівлі-продажу№КП-13 від 30.12.1993 року. На момент укладання договору купівлі-продажу №КП-13 від 30.12.1993 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебувала у простійному користуванні державного підприємства "Чернівецький фурнітурний завод".

24.11.2000 року на підставі договору купівлі-продажу нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скутар С.В. за реєстровим №2918, майно ТзОВ "Чернівецький фурнітурно-механічний завод" перейшло у спільну часткову власність по 25/100 ідеальної частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 кожному.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.12.2005 року у цивільній справі №2-36/2005 було поділено в натурі нерухоме майно по АДРЕСА_1 між співвласниками та припинено право спільної часткової власності

Зазначав, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 на якій знаходиться належне йому на праві власності нерухоме майно, не належить до земель комунальної власності Територіальної громади м.Чернівців, оскільки право на постійне користування даною земельною ділянкою державної власності перейшло внаслідок приватизації державного майна до ТзОВ "Чернівецький фурнітурно-механічний завод", та в подальшому у відповідності до положень ст. 30 ЗК України ( в редакції від 12.07.2000 року) внаслідок переходу права власності на будівлі перейшло і право постійного користування землею до нього та інших співвласників нерухомого майна, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Просив скасувати у Державному реєстрі речових прав та майно запис №4612949 від 08.02.2014 року про реєстрацію права комунальної власності за Чернівецькою міською радою на земельну ділянку площею 0,1201га по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :31:001:0087 та вилучити його з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 12 листопада 2020 року в задоволенні позову Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 4612949 від 08.02.2014 року про реєстрацію права комунальної власності за Чернівецької міською радою на земельну ділянку площею 0,1201 га. по АДРЕСА_1 та вилучення його з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Чернівецька міська рада просить рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 12 листопада 2020 року в частині відмови в задоволенні первісного позову Чернівецької міської ради скасувати, позов Чернівецької міської ради задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 206 587,87 грн., та стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 7747,05 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні його зустрічного позову та ухвалити постанову якою зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі та скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №4612949 від 08.02.2014 року про реєстрацію права комунальної власності за Чернівецькою міською радою н земельну ділянку площею 0,1201 га по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :31:001:0087,та вилучити його з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Чернівецька міська рада в апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду в частині відмови у задоволені позову Чернівецької міської ради, є незаконним, та необґрунтованим, прийнятим з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди та неотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки та залишено по за увагою спеціальну норму - статтю 206 Земельного Кодексу України, згідно якої використання землі в Україні є платним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що рішення суду першої інстанції рішення суду в частині відмови у задоволені його зустрічного позову є незаконним, та необґрунтованим та прийнятим з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, в іншій частині рішення суду є законним та мотивованим, ухваленими відповідно з нормами матеріального права, з дотриманням норм процесуального права.

Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 на якій знаходиться належне йому на праві власності нерухоме майно, не належить до земель комунальної власності територіальної громади м.Чернівці, оскільки право на постійне користування даною земельною ділянкою державної власності перейшло внаслідок приватизації державного майна до ТзОВ «Чернівецький фурнітурно -механічний завод» а в подальшому у відповідності до положень ст.30 ЗК України (в редакції 1990 року) внаслідок переходу права власності на будівлі і споруди перейшло до нього, ОСОБА_1 та інших співвласників нерухомого майна.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу Чернівецької міської ради. Вважає доводи апеляційної скарги Чернівецької міської ради в частині відмови Чернівецькій міській раді у задоволенні позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, необґрунтованими, посилаючись на обставини, зазначені в позові.

Від представника Чернівецької міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій він зазначив, що позивачем невірно визначено спосіб захисту, оскільки Чернівецька міська рада жодних рішень про реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_1 не приймала. Твердження ОСОБА_1 про те, що право постійного користування землею в силу ст. 30 ЗК України ( в редакції від 12.07.2000 року) перейшло до нього від ТзОВ "Чернівецький фурнітурно-механічний завод" є хибним, оскільки наявність у товариства права постійного користування землею не підтверджується належними доказами, ст. 30 ЗК України не передбачала безумовного переходу прав на землю.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.02.2020р. №202102116, на підставі ухвали Першотравневого районного суду м.Чернівців від 20.12.2005р., 31.05.2007 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на приміщення складу літ «Б» площею 247,0кв.м., приміщення складу літ «Г» площею 60,3кв.м., виробничі приміщення в літ «Е» площею 471,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Чернівецької міської ради від 27.12.2007р. №480 (пункт 28.6.) приватному підприємцеві ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_2 , площею 0,1201 до 01.01.2012 року для обслуговування виробничих приміщень.

20.02.2008р. на підставі рішення Чернівецької міської ради від 27.12.2007р. №480 (пункт 28.6.) між міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди землі №4547, згідно якого, останньому надано в орендне користування земельну ділянку на АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1201га (кадастровий номер :31:001:0087)для обслуговування виробничих будівель до 01.01.2012р.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.12.2019р. НВ-019, реєстрація зазначеної вище земельної ділянки в Державному земельному кадастрі відбулась 09.04.2008р.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.04.2020р. №207304693, право власності на зазначену вище земельну ділянку за Чернівецькою міською радою зареєстровано 08.02.2014р.

Рішенням Чернівецької міської ради від 23.02.2012р. №427, та додатковим договором укладеним між Чернівецької міською радою та ОСОБА_1 від 19.03.2012р., договір оренди поновлений до 23.02.2017р.

Згідно листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 03.01.2017р. ОСОБА_1 було повідомлено щодо наміру повідомлення ним про продовження договору оренди земельної ділянки.

Договір оренди землі від 20.02.2008р. №4547 поновлений не був.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1201 м2, кадастровий номер :13:001:0087, що розташована на АДРЕСА_1 , становить 2 291 556грн.

Згідно розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, який здійснений департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, недоотримана Чернівецькою міською радою сума орендної плати за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою площею 0,1201 га за період з 24.02.2017р. по 25.02.2020р. становить 206 587,87 грн.

У зв`язку із не оформленням ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою на правах оренди, що потягнуло за собою фактичне безоплатне використання земельної ділянки, виконавчим органом Чернівецької міської ради -департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради було спрямовано землекористувачу листа від 02.03.2020р. №04/1-08/3-04/4/604 з пропозицією сплатити кошти за її використання.

Згідно договору купівлі-продажу від 24.11.2000 року нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скутар С.В. за реєстровим №2918, майно ТзОВ "Чернівецький фурнітурно-механічний завод" перейшло у спільну часткову власність по 25/100 ідеальної частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 кожному.

Згідно листа від 12.02.2018 року Департаментом агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрацією в період з 15.07.2016 року і по 12.02.2018 року рішення про передачу у комунальну власність територіальній громаді м.Чернівців земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , не приймалось.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг та перевіривши матеріали справи, суд апеляційний інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга Чернівецької міської ради підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 - залишенню без задоволення з наступних підстав.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Предметом позову Чернівецької міської ради є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів - орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою без належних правових підстав, на якій ці об`єкти розміщені.

Відмовляючи у позові Чернівецької міської ради, суд першої інстанції зробив висновок, що ОСОБА_1 як власник об`єкта нерухомості законно користується земельною ділянкою на які розташовані ці об`єкти нерухомого майна, а тому підстави для стягнення з нього безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати відсутні.

Однак, такі висновки є помилковими, не відповідають обставинам справи, та не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційних скарг.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 182 ЦК України встановлені такі ж вимоги щодо здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку.

Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Отже, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).

Аналогічний висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16 (провадження № 14-77цс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19).

Згідно з положеннями частини першої статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. Новий власник будинку (будівлі, споруди) у зв`язку з цим не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень».

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України).

Таким чином, з огляду на те, що речові права відповідача ОСОБА_1 на земельну ділянку не реєструвались, правовстановлюючі документи відсутні, останній не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому він використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що право постійного користування землею в силу ст. 30 ЗК України ( в редакції від 12.07.2000 року) перейшло до нього від ТзОВ "Чернівецький фурнітурно-механічний завод" є безпідставними, оскільки наявність у товариства права постійного користування землею не підтверджено належними та допустимими доказами, ст. 30 ЗК України не передбачала безумовного переходу прав на землю.

Встановлено, що з 24.02.2017 року по 25.02.2020 року ОСОБА_1 використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення належного йому об`єкта нерухомого майна.

Відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1201 м2, кадастровий номер :13:001:0087, що розташована на АДРЕСА_1 , становить 2 291 556грн.

Згідно розрахунку представленого департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, недоотримана Чернівецькою міською радою сума орендної плати за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою площею 0,1201 га за період з 24.02.2017р. по 25.02.2020р. становить 206 587,87 грн.

Враховуючи зазначене, є підстави для задоволення позову Чернівецької міської ради та стягнення з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 206 587,87 грн.

Доводи апелянта ОСОБА_1 щодо незаконності рішення суду в частині відмови у його позові є безпідставними та спростовуються наступним.

Суд першої інстанції керуючись положеннями Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зазначив, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, до яких відноситься право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Державна реєстрація, відповідно до ст.3 Закону проводиться на засадах гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Судом встановлено, що державним реєстратором 08.02.2014 року реєстровано право власності на земельну ділянку площею 1201 м2, кадастровий номер :13:001:0087, що розташована на АДРЕСА_1 за Чернівецькою міською радою.

Реєстратором дотримано вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, оскільки вказана земельна ділянка належить до комунальної власності.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо позовних вимог до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, керуючись ч.2 ст.48 ЦПК України, враховуючи, що Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради не є юридичною особою, а тому не може бути стороною у справі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться фактично до непогодження з рішенням суду, однак висновків суду першої інстанції не спростовують.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення. Апеляційну скаргу Чернівецької міської ради слід задовольнити, рішенням суду в частині відмови в позові Чернівецької міської ради скасувати, позов Чернівецької міської ради задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 206 587,87 грн. (двісті шість тисяч п`ятсот вісімдесять сім грн. 87 коп.). В решті рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Згідно частин 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Чернівецької міської ради, з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради слід стягнути судовий збір в розмірі 7747,05 грн. (3098,82грн. - за подання позову та 4648,23грн. - за апеляційну скаргу).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Чернівецької міської ради задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 12 листопада 2020 року в частині відмови в позові Чернівецької міської ради скасувати.

Позов Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 206 587,87 грн. (двісті шість тисяч п`ятсот вісімдесять сім грн. 87 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради судовий збір в розмірі 7747,05 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови - 18 січня 2021 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк