Справа № 405/5416/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

за участю: державного виконавця Гуржини І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Кропивницького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гуржини Іллі Ігоровича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Кропивницького ВДВС у Кропивницькому районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гуржина І.І. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 . На обґрунтування подання зазначив, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавчий лист № 405/5416/20, виданий 26.07.2021 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у розмірі 227325 грн. Зазначив, що під час виконання було виявлено, що боржник отримує пенсію, має земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Державний виконавець здійснював виходи за відомими місцями проживання боржника, однак двері ніхто не відчинив. При цьому, 08.09.2021 року боржник з`явився до виконавця, однак надавати пояснення з приводу несплати боргу відмовився. Заборгованість станом на 13.09.2021 року боржником не виплачується. Вважає, що без проникнення до домоволодінь, де знаходиться майно боржника, неможливо перевірити його майновий стан та встановити обсяг майна, на яке може бути звернено стягнення, а тому з метою забезпечення своєчасності, правильності та повноти виконавчого провадження просить вирішити питання про проникнення в домоволодіння боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Державний виконавець у судовому засіданні подання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, та пояснив, що боржник ОСОБА_1 з`явився до відділу ДВС, ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та вказав свою адресу: АДРЕСА_1 . При цьому, домоволодіння за вказаною адресою належить дружині боржника. Вказав, що на виконання рішення суду стягується 20% пенсії боржника, що складає близько 800 грн. в місяць. Також, було накладено арешт на земельну ділянку, належну боржнику.

Згідно ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання про примусове проникнення до житла боржника негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання про примусове проникнення до житла боржника, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 09.08.2021 року на виконанні у Кропивницькому ВДВС у Кропивницькому районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 66414609 з примусового виконання виконавчого листа № 405/5416/20, виданий 26.07.2021 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у розмірі 227325 грн. (а.с. 69). При цьому, у виконавчому документі, вказано, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а стягувач у своїй заяві вказав, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 67, 68).

В ході примусового виконавчого провадження державним виконавцем здійснено ряд заходів щодо встановлення майнового стану боржника, за наслідками яких встановлено, що боржник отримуєпенсію у ГУ ПФУ у Кіровоградській області (а.с. 70, 72).

Постановою державного виконавця від 11.08.2021 року накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення даної постанови (а.с. 73).

08.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відділу ДВС із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 66414609. В даній заяві боржник вказав свою адресу: АДРЕСА_4 (а.с. 78).

09.09.2021 року боржник ОСОБА_1 викликався до державного виконавця на 10.09.2021 року (тобто на наступний день) за адресою, вказаною стягувачем (а.с. 74).

Як вбачається з акту державного виконавця від 07.09.2021 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_5 , однак боржник вдома не перебував, перевірити його майновий стан не було можливості (а.с. 75).

Згідно акту державного виконавця від 08.09.2021 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_5 , однак двері ніхто не відчинив, хоча в будинку горіло світло (а.с. 75).

Відповідно до акту державного виконавця від 09.09.2021 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , однак двері ніхто не відчинив (а.с. 76).

Суд відзначає, що недоторканість житла чи іншого володіння особи гарантується ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд також відзначає, що примусове проникнення до житла боржника є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій і може застосовуватися лише у тих обставинах, коли виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Ухвала суду про проникнення до володіння боржника має бути вмотивована, що вказує на те, що суб`єкт такого подання має надати суду належні, допустимі, достовірні докази, що свідчать про те, що дане житло перебуває у володіння боржника, а виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до володіння боржника. Також, виконавець має надати докази, які підтверджують перешкоджання вільному доступу виконавця до володіння боржника.

Крім того, вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини вчинення перешкод у проведенні виконавчих дій. Виконавець може звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду.

Однак, у матеріалах подання відсутні будь-які докази, що підтверджують той факт, що житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у володінні саме боржника ОСОБА_1 .

Більш того, державний виконавець здійснював виходи до квартир та будинків за адресами, належність яких боржнику не була підтверджена належним чином. Поряд з цим, суд критично розцінює акти державного виконавця про виходи, оскільки вони підписані лише державним виконавцем без участі інших осіб.

Крім того, державний виконавець не надав жодних доказів, які підтверджують перешкоджання державному виконавцю у вільному доступу саме до володіння боржника. Також, державний виконавець не надав доказів, що ним направлялося повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій за певною адресою, що також свідчить відсутність перешкоджання державному виконавцю у вільному доступі до житла з боку боржника.

Слід вказати, що ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, тяжкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання, - тобто він має змогу виконання зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, а обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює питання про проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Водночас, як вбачається з пояснень державного виконавця, наданих ним у судовому засіданні, боржник отримує пенсію, у зв`язку з чим державним виконавцем здійснюється стягнення з неї, накладено арешт на земельну ділянку належну боржнику, що свідчить про те, що рішення суду боржником виконується в примусовому порядку. Відтак, у матеріалах справи відсутні докази ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду.

Також, суд відзначає, що державний виконавець не вичерпав всіх можливостей виконати рішення без примусового проникнення до володіння боржника, оскільки в матеріалах подання відсутні відомості про те, що державний виконавець вжив у повному обсязі заходи для встановлення майнового стану боржника, зокрема наявності чи відсутності в боржника рухомого або нерухомого майна, відкритих рахунків у банках, зареєстрованого місця проживання, тощо.

Таким чином, враховуючи, що державний виконавець не вичерпав усіх можливих шляхів для забезпечення виконання судового рішення в порядку Розділу VII Закону України «Про виконавче провадження», а рішення суду боржником виконується в примусовому порядку, докази перешкоджання вільному доступу виконавця до володіння боржника відсутні, суд вважає, що у задоволенні подання про примусове проникнення до житла боржника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 260, 439 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Кропивницького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гуржини Іллі Ігоровича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27.09.2021 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний