Справа № 405/715/20
Провадження №2/405/112/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі Нетесі С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу № 405/715/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3 , який являвся власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі Акту готовності від 28.12.1964 року №996, зареєстровано 14.01.1975 року. Земельна ділянка за вказаною адресою знаходилась в його (діда) користуванні на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 01.10.1958 року №2-5410. Спадщину після смерті діда ОСОБА_3 прийняла його дружина, її (позивача) бабуся, ОСОБА_4 , оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач вказала, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою №1 заведена спадкова справа №325/2012 за заявою про прийняття спадщини сина ОСОБА_2 та сина ОСОБА_5 , який являється її (позивача) батьком. Свідоцтва про право на спадщину ні її (позивача) батько, ні дядько не отримали.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її (позивача) батько ОСОБА_5 , та після його смерті, дотримуючись строку прийняття спадщини, вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна.

Коли вона (позивач) звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину та нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на відсутність у неї (позивача) правовстановлюючих документів.

Позивач зазначила, що на сьогоднішній день її дядько ОСОБА_2 проживає в будинку, який входить до спадкового майна, користується ним одноособово, і саме у нього знаходяться правовстановлюючі документи на житловий будинок по АДРЕСА_3 та на земельну ділянку, на якій розташований вищевказаний житловий будинок, при цьому, вона (позивач) неодноразово зверталася до нього (відповідача) з проханням, щоб останній надав документи для оформлення спадкового майна, але він відмовляється в добровільному порядку вирішити вказаний спір, що змушує її (позивача) звернутися до суду з даним позовом.

Відділ у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надав інформацію, що відповідно до наявної у Відділі земельно-кадастрової інформації на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,0367 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстровано право власності за ОСОБА_3 .

Позивач вказала, що оскільки її батько ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після смерті своїх батьків, але не оформив свідоцтво про право на спадщину і не зареєстрував своє право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку, а також той факт, що відповідач відмовляється надати їй правовстановлюючі документи, чинить їй (позивачу) перешкоди в користуванні спадковим майном та не визнає її (позивача) право на спадщину, все це не дає їй можливості, як спадкоємцю, після смерті свого батька, отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку, та стало підставою для її звернення до суду за захистом порушених та невизнаних прав.

З посиланням на ст. ст. 1217, 1218, 1261, 1268, 1269 ЦК України позивач ОСОБА_1 просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частини садиби, яка складається з 1/2 частини житлового будинку та надвірних будівель та 1/2 частину земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , стягнути з відповідача всі понесені судові витрати по справі.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 18 березня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено по справі підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, зареєстрований в суді 05.06.2020 року за вх.№12793, за яким, відповідач не визнає пред`явлені до нього позивачем позовні вимоги, в задоволенні позовних вимог просив відмовити, зазначивши на обґрунтування заперечень, що незважаючи на те, що він ніколи не заперечував проти права позивача на 1/2 частки житлового будинку та 1/2 частки земельної ділянки по АДРЕСА_3 , вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в зв`язку з недоведеністю тих обставин, на які позивач посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог. Вказав, що позивач ОСОБА_1 має право на спадщину, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач не врахувала, що спадкова маса, на яку мав право ОСОБА_5 складається з 1/6 частки житлового будинку та 1/3 частки земельної ділянки після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/3 частки житлового будинку та 1/6 частки земельної ділянки після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, позивачем не підтверджено факт смерті бабусі ОСОБА_4 , а так само позивачем не надано документи, які б підтверджували її ступінь спорідненості зі спадкодавцями. Відповідач вказав, що відсутність документів, які підтверджують її (позивача) родинні відносини з батьком та бабусею не дають їй права на спадкування. Крім того, позивачем належним чином не з`ясовано коло спадкоємців після кожного померлого. Поряд з цим, архівна довідка №23273, видана ОКП «Кіровоградським ООБТІ» 25.03.2016 року, на яку посилається позивач, втратила свою дійсність в зв`язку з тим, що вона видана ще 25.03.2016 року.

Відповідач також зазначив, що твердження позивача про те, що він відмовляється надати їй правовстановлюючі документи не відповідає дійсності, оскільки позивач в період з 26.07.2015 року по теперішній час жодного разу не зверталась до нього з пропозицією надати їй правовстановлюючі документи на спадкове майно. Посилання на ту обставину, що він (відповідач) нібито відмовляється надати їй правовстановлюючі документи спростовується тим фактом, що після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановлений законом шестимісячний термін він (відповідач) та його брат ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулись із заявами про прийняття спадщини до Кіровоградської міської нотаріальної контори №1 та була заведена спадкова справа за №325/2012. При зверненні до нотаріальної контори ним (відповідачем) були надані нотаріусу всі необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно. З усіх наданих ним правовстановлюючих документів та побудинкової книги нотаріусом були зняті та завірені копії, та копії документів були долучені до матеріалів спадкової справи за №325/2012. Крім того, після смерті брата ОСОБА_5 , він (відповідач) на прохання позивача два рази приходив до Кіровоградської міської нотаріальної контори №1 та надавав нотаріусу всі необхідні документи та побудинкову книгу. Вважає, що вказана обставина спростовує твердження позивача про те, що він (відповідач) не визнає права позивача на спадщину та відмовляється надати позивачу правовстановлюючі документи, тому для нього є не зрозумілим взагалі факт звернення позивача до суду з даною позовною заявою. Твердження позивача про те, що він (відповідач) користується будинком одноособово та чинить їй перешкоди в користуванні спадковим майном не відповідають дійсності. Позовна вимога про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки задоволенню не підлягає з тих підстав, що позивач не врахувала, що вимога носить майновий характер, не визначила її дійсну ринкову вартість та не сплатила судовий збір. Крім того, позивач не звернула уваги на те, що при визначенні дійсної вартості житлового будинку з господарськими будівлями, суб`єктом оціночної діяльності визначена дійсна вартість житлового будинку АДРЕСА_4 , а не спадкового будинку АДРЕСА_3 . Позовна вимога стосовно стягнення з нього (відповідача) на користь позивача всіх понесених нею витрат по справі не підлягає задоволенню, оскільки позивач стверджує про те, що він (відповідач) відмовляється в добровільному порядку вирішити спір та надати їй правовстановлюючі документи, проте позивачем не надано до суду жодного доказу її звернення до нього. Він (відповідач) ніколи не оспорював права позивача на оформлення спадщини. Вважає, що позивач не надала суду жодного доказу, передбаченого ч. 2 ст. 76 ЦПК України в обґрунтування заявлених нею позовних вимог в частині стягнення судових витрат, які б встановлювали наявність або відсутність обставин (фактів).

Ухвалою суду від 24 липня 2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Романюк О.В. про витребування доказів, - витребувано у Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 належним чином завірені копії спадкової справи № 325/2012, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та спадкової справи № 583/2015, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шинкарьов О.О. (діє на підставі ордеру серії КР №111787 від 16.09.2020 року) подав в судове засідання заяву за вх. №14177 від 09.06.2021 року про проведення судового розгляду справи без його як представника позивача та позивача участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Також просив стягнути з відповідача витрати по справі, у тому числі, на правову допомогу, розмір яких згідно розрахунку витрат за надання правничої допомоги складає 5 800 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Романюк О.В. (діє на підставі ордеру серії КР №105004 від 20.05.2020 року ) подала в судове засідання заяву за вх. №14179 від 09.06.2021 року про розгляд справи у її відсутність, в задовленні позовних вимог просила відмовити з підстав, зазначених у відзиві.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкових справ за №325/2012 (за номером реєстрації у Спадковому реєстрі за №53205458) та за № 583/2015 (за номером реєстрації у Спадковому реєстрі за №58215745), з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спадкові правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно від 29 вересня 1958 року, посвідченого державним нотаріусом 1-ої Кіровоградської нотаріальної контори Костіною О.Г. 01 жовтня 1958 року за р. №2-5410, ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому міської ради депутатів трудящих від 06 грудня 1957 року, виділено в безстрокове користування для будівництва житлового будинку земельну ділянку площею 375 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 .

Актом №299 про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 09.07.1964 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 прийнято в експлуатацію.

Судом також встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14 березня 1996 року № 164 Кіровоградською міською радою на ім`я ОСОБА_3 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку від 26 серпня 1996 року серія КР № 00005498, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2582, та за яким останньому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0367 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території АДРЕСА_3 .

З копій спадкових справ судом також встановлено, що 11 липня 1953 року ОСОБА_3 , 1923 року народження уклав шлюб з ОСОБА_6 , 1928 року народження, про що 11 липня 1953 року складено відповідний актовий запис №483 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

При цьому, судом встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис за №1242 та серії НОМЕР_3 , актовий запис №1477 відповідно.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 27 листопада 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис за №3288.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 10 травня 2012 року міським відділом по державній реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1257.

За інформацією в.о. завідуючої Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Кушнір В.П. від 18.09.2020 року за вих. №1369/01-16 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 06 серпня 2012 року заведена спадкова справа за №325/2012.

При цьому, з копії зазначеної спадкової справи вбачається, що з заявами (надійшли 07.08.2012 року, зареєстрована під №689 та 07.08.2012 року, зареєстрована під №690) про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулися її сини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які є спадкоємцями І-ої черги за законом, та відповідно до даних копії спадкової справи, свідоцтва про право на спадщину, - не видавались.

Відповідно до ч. 1ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, при цьому судом не встановлено вчинення спадкоємцями дій, визначених ч. 3 ст. 1267 ЦК України щодо зміни розміру частки у спадщині щодо нерухомого майна когось із них.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , її батьками в свідоцтві про народження серії НОМЕР_5 , виданого 17 червня 1992 року, зазначені в графі «Батько» - ОСОБА_5 , в графі «Мати» - ОСОБА_7 , актовий запис за № 1615.

22 липня 1997 року шлюб між батьками позивача, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , актовий запис № 304.

ІНФОРМАЦІЯ_5 батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданого повторно 28 жовтня 2015 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1983 та після смерті останнього відкрилася спадщина.

При цьому, як вбачається з копії спадкової справи №583/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , заведеної 16.11.2015 року, наданої Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 на виконання ухвали суду від 24.07.2020 року, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_3 звернулася донька спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_1 , яка, відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

Інші спадкоємці відсутні.

Судом також встановлено, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №476/02-31 від 07 квітня 2016 року, державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 Вишня І.В. відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . При цьому, підставами для відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в постанові зазначено про те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ, а отже, неможливо встановити склад спадкового майна, а також будинкова книга для прописки громадян по вказаному будинку, у зв`язку з чим неможливо встановити коло спадкоємців після смерті власника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

При цьому, згідно вказаної постанови вбачається, що заявником ( ОСОБА_1 ) надано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . За даними спадкового реєстру, спадкова справа після ОСОБА_3 не заводилась, будинкову книгу з місця останньої реєстрації місця проживання померлого не надано, а отже, неможливо встановити коло спадкоємців відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Зі слів заявника спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_4 , оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті ОСОБА_4 Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою №1 заведена спадкова справа №325/2012 за заявою сина ОСОБА_5 та сина ОСОБА_2 про прийняття спадщини.

18 березня 2016 року державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 Кушнір В.П. на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , було видано свідоцтво про право на спадщину за закономпісля смерті батька ОСОБА_5 , 1954 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видано зазначене свідоцтво складається з 1/3 частки квартири під номером АДРЕСА_5 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Експедицією 37 03 березня 1997 року за №334, зареєстрованого Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 05 березня 1997 року та записано в реєстрову книгу за №5434/18. Квартира загальною площею 54,0 кв.м., житловою площею 28,70 кв.м. Спадкова справа №583/2015, зареєстровано в реєстрі за №2-87.

Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 25.03.2016 року №23273 будинок за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 01.10.1958 року №2-5410 (Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора); Акту готовності від 28.12.1964 року №996. Зареєстровано 14.01.1975 року. Реєстрова книга №94 запис №17466. Дата останньої технічної інвентаризації 01.03.1988 року. Площа земельної ділянки 365 кв.м. За зазначеною адресою знаходиться житловий будинок літ. АА1, загальною площею 54,93 кв.м., житловою площею 42,73 кв.м., Б-сарай, В-убиральня, Г-літня кухня, Д-погріб, Ж-зливна яма, к-козирок, NN1-огорожа.

Судом також відзначається, що на підставі постанови Верховної Ради України від 14.07.2016 року №1468-VIII місто Кіровоград перейменовано на місто Кропивницький.

Згідно листа Відділу у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 24.01.2020 року вих. №23/113-20 вбачається, що відповідно до наявної у Відділі земельно-кадастрової інформації, на земельну ділянку, яка знаходиться за адреосю: АДРЕСА_3 площею 0,0367 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія КР №00005498, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2582 від 26 серпня 1996 року.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями, земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 складеного 30.01.2020 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 вбачається, що оціночна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки відповідає ринковій вартості і складає станом на 30.01.2020 року: 200 500 грн.

На 3-ій сторінці вказаного Звіту є відмітка про виправлення, а саме: замість будинок АДРЕСА_6 , про що суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_8 зазначила: «виправленому вірити», та поставила свій підпис та печатку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, яка є публічною і здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Як роз`яснив в п.6 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в постанові Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав №5 від 07 лютого 2014 року незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень підставою для реєстрації права власності є рішення суду відносно прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина 1 ст.328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, яке відповідно до ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

З огляду на викладене вище, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача ОСОБА_1 та їх (позовних вимог) задоволення в частині визнання за ОСОБА_1 , як спадкоємцем першої черги за законом, права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину садиби, яка складається з 1/2 частини житлового будинку і надвірних будівель, та 1/2 частини земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та якому, за життя належало майнове право, в порядку спадкування, на 1/2 частину житлового будинку і надвірних будівель та 1/2 частину земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , власником яких був спадкодавець ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після його смерті зазначені об`єкти нерухомого майна успадковано дружиною останнього ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, також враховуючи заявлені позовні вимоги, що становлять 1/2 частину від загальної вартості житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду судовий збір в розмірі 1003 грн. 00 коп., що документально підтверджується квитанцією №0.0..1 від 31.01.2020 року, - залишити по фактично понесеним позивачем.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ( ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Матеріалами справи встановлено, що повноваження адвоката Шинкарьова О.О., як представника позивача ОСОБА_1 підтверджуються ордером серія КР №111787 від 16.09.2020 року.

Згідно наданого представником позивача адвокатом Шинкарьовим О.О. розрахунку витрат вартість правничої допомоги адвоката позивача складає 5 800 грн.

При цьому, ані позивачем, ані представником позивача суду не надано документально підтверджених доказів понесення витрат на правову допомогу, а саме не надано договору про надання правової допомоги, акту приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі і під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обгрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2010, № 33210/07 і 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010, № 37246/04).

Виходячи з наведеного, а також враховуючи той факт, що фактичі витрати позивача на професійну правничу допомогу не підтверджені доказами, суд прийшов до висновку про відмову в задовленні вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-80, 81, 89, 263-265, 268, ст.ст.315-316 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_8 , в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину садиби, яка складається з 1/2 частини житлового будинку і надвірних будівель, та 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,0367 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати по справі, - залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова