Постанова

Іменем України

13 січня 2021 року

м. Київ

справа № 638/15576/16-ц

провадження № 61-9990св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мусієнко Олена Іванівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2020 року у складі судді Подус Г. С. та постанову Харківського апеляційного суду від 29 травня 2020 року у складі колегії суддів: Котелевець А. В., Тичкової О. Ю., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мусієнко О. І. про визнання неправомірною (незаконною) нотаріальної дії.

Позовна заява мотивована тим, що 26 жовтня 2012 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мусієнко О. І. посвідчила заяву її колишнього чоловіка - ОСОБА_2 до компетентних органів, в якій містяться відомості, які є недостовірними та порочать її честь та гідність, принижують ділову репутацію.

Вказувала, що, засвідчуючи підпис на такій заяві, нотаріус порушила статтю 78 Закону України «Про нотаріат» у редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії, якою встановлені правила справжності підпису на документах.

Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд: визнати дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мусієнко О. І. щодо засвідчення підпису ОСОБА_2 на заяві від 26 жовтня 2012 року неправомірними (незаконними); скасувати дану нотаріальну дію та направити інформацію про це та процесуальні документи до Міністерства юстиції України для виключення заяви ОСОБА_2 від 26 жовтня 2012 року з реєстру нотаріальних дій.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при засвідченні заяви ОСОБА_2 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мусієнко О. І. було дотримано всі вимоги Закону України «Про нотаріат.

Щодо порушень нотаріусом статті 78 Закону України «Про нотаріат» позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 29 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2020 року - без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи і правильно застосував норми права, дійшовши обґрунтованого висновку, що позивачем належними й допустимими доказами не підтверджено неправомірність (незаконність) дій нотаріуса при посвідченні спірної заяви. Також суд указав, що засвідчуючи справжність підпису на документах, нотаріус не посвідчує факти, викладені в документах.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позов.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди формально розглянули спір, пославшись на загальні норми Закону України «Про нотаріат», у той час, як позов заявлявся конкретно щодо порушення норми статті 78 Закону України «Про нотаріат» у редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії. Суди не надали оцінки тому, що спірна заява, яку засвідчила нотаріус, містить дані, які порочать її честь і гідність, тому вона, на той час, не могла бути засвідчена.

Вважає, що належно довела обґрунтованість своїх позовних вимог, а суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, безпідставно відмовив їй у задоволенні позову.

Також посилається на порушення судами норм процесуального права, а саме те, що нею був заявлений обґрунтований відвід судді районного суду, який задоволено не було, а суд апеляційної інстанції незаконно розглянув справу без її участі.

Відзив на касаційну скаргу відповідач до суду не подав.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2020 відкрито провадження у справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2020 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

26 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мусієнко О. І. за реєстровим № 2906 була посвідчена заява колишнього чоловіка позивача - ОСОБА_2 до компетентних органів.

У заяві ОСОБА_2 зазначив наступне: «Я, ОСОБА_2 , перебуваючи у ясному розумі та твердій пам`яті, маючи повну цивільну дієздатність, заявляю, що всі дії, вчинені адвокатом ОСОБА_3 відносно моїх прав та інтересів, а також відносно мого майна, зокрема моєї особистої квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вчинені ним за моїм дорученням, в моїх інтересах і повністю схвалені мною. Ніяких претензій до його роботи та його дій, що стосуються мене, я ніколи не мав, та не маю зараз.

Свою колишню дружину ОСОБА_1 , яка намагалася відібрати моє майно, в тому числі зазначену квартиру, я ніколи не уповноважував діяти від мого імені, в тому числі писати будь-які скарги від мого імені чи в моїх інтересах. До того ж наші з нею інтереси є протилежними.

Хочу заявити, що ОСОБА_1 є дуже непорядною людиною: викрала мої документи на квартиру, мій паспорт та інші особисті документи, переховує від мене поштову кореспонденцію, отриману на моє ім`я. Також ОСОБА_1 намагалася безпідставно визнати мене недієздатним та призначитися моїм опікуном з ціллю заволодіння вказаною квартирою та притягнути мене до кримінальної відповідальності за надуманими підставами з цією ж ціллю.

Всі скарги, написані нею на адвоката ОСОБА_3 є цілком безпідставними та переслідували спочатку мету примусити адвоката ОСОБА_3 відмовитися від захисту моїх прав та інтересів, а коли це їй не вдалося, зараз переслідує мету помститися адвокату за мій належний захист, що не дало їй можливості заволодіти моїм майном».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, що передбачено пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки в ухваленні судового рішення місцевим судом брав участь суддя, якому було заявлено відвід; апеляційну скаргу розглянуто за її відсутності та належним чином не повідомлено про дату, час і місце судового засідання; суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно із частиною першою статті 78 Закону України «Про нотаріат» у редакції, чинній на час засвідчення нотаріусом спірної заяви від 26 жовтня 2012 року, нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, начальник установи виконання покарань засвідчують справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить законові і які не мають характеру угод та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на порушення нотаріусом саме вказаної норми права, у частині того, що заява від 26 жовтня 2012 року містила відомості, що порочать її честь і гідність.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не забезпечив повного та всебічного розгляду справи, на вказану обставину та доводи ОСОБА_1 уваги не звернув, не надав правової оцінки вказаній нормі права щодо спірних правовідносин та, фактично, не розглянув обґрунтованість її позовних вимог

Зазначене є порушенням пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України, в якому зазначено, що апеляційний суд у постанові має зазначити мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

При цьому, суд апеляційної інстанції застосував частину першу статті 78 Закону України «Про нотаріат» у редакції, яка набула чинності після вчинення нотаріусом оспорюваної нотаріальної дії.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості під час розгляду справи в касаційному порядку встановлювати нові обставини або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, суд апеляційної інстанції не провів належного апеляційного перегляду рішення районного суду по суті позовних вимог, тому усунути вказані недоліки розгляду справи на стадії касаційного перегляду неможливо, у зв`язку із чим справу необхідно передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Отже прохання ОСОБА_1 про ухвалення Верховним Судом власного рішення є передчасним.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що апеляційний суд незаконно розглянув справу без її участі, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд, оскільки ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 квітня 2020 року було відкрито апеляційне провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами, встановленими для розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (частина перша статті 369 ЦПК України).

Не заслуговують на увагу й доводи заявника щодо заявленого нею відводу судді районного суду, оскільки підстав для задоволення відводу судді, передбачених статтею 36 ЦПК України, не було, про що правильно зазначено в ухвалі.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 29 травня 2020 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк