КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №2-4255/2011 Головуючий у І інстанції - Захарчук С.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23 січня 2021 року

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , Подільський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

встановив:

У квітні 2020 року ТОВ «АНСУ» звернулося до Подільського районного суду м. Києва із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в сумі 12137,54 доларів США та 1270,48 грн., а також 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 981,37 грн. судового збору.

Згідно з рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2012 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2010 року скасовано та ухвалено нове.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №42-40/08-А в сумі 101451,44 грн. та судові витрати у вигляді державного мита в сумі 1014,51 грн., 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 102585,95 грн.

12 вересня 2012 року Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у вищевказаній справі.

Згідно з постановою Правління НБУ від 17 грудня 2015 року №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року №230 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року замінено сторону стягувача у виконавчому листі по цивільній справі №2-4255/11 з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «АНСУ».

Згідно з листом Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27 березня 2020 року на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №36855883 з примусового виконання виконавчого листа №2-4255/11 від 12 вересня 2012 року, виданого Подільським районним судом м. Києва.

23 грудня 2016 року керуючись п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Станом на 27 березня 2020 року вищезазначений документ повторно до відділу не надходив.

Оригінал виконавчого листа на адресу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не надходив.

Посилаючись на те, що втрата виконавчого листа призвела до пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, ТОВ «АНСУ» просило поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року, заяву ТОВ «АНСУ» задоволено.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого Подільським районним судом м. Києва 12 вересня 2012 року у справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №42-40/08-А в сумі 101451,44 грн. та судові витрати у вигляді державного мита в сумі 1014,51 грн., 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 102585,95 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що в матеріалах справи не міститься жодного доказу від заявника та/або стягувача, що ними вчинялись будь-які дії щодо отримання дублікату виконавчого листа в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Також, стягував не скористався своїм правом на видачу дублікату виконавчого листа в разі його втрати в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Просила скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити заявнику у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На апеляційну скаргу ТОВ «АНСУ» подало відзив, який обґрунтовувало тим, що заявник офіційно звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі по справі за позовом ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 21 травня 2019 року.

Відповідно до повідомлення Подільського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) від 27 березня 2020 року за вих. №36855883/8, у відділі перебувало виконавче провадження ВП №36855883 з примусового виконання виконавчого листа №2-4255/11 від 12 вересня 2012 року виданого Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором.

23 грудня 2016 року державним виконавцем за вищевказаним виконавчим провадженням було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Строк повторного пред`явлення до виконання вищевказаного виконавчого документа закінчувався 23 грудня 2019 року.

Фактично заявник ТОВ «АНСУ» звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні задовго до закінчення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Подільський районний суд м. Києва розглянув заяву ТОВ «АНСУ» про заміну сторони стягувача 11 вересня 2019 року.

При цьому, ухвала Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року про заміну сторони стягувача у виконавчому листі з незрозумілих заявнику причин набрала чинності лише 26 березня 2020 року, а копія зазначеної ухвали фактично надійшла на адресу заявника 14 квітня 2020 року.

Саме з цієї дати ТОВ «АНСУ» змогло користуватися всіма правами стягувача, передбаченими нормами чинного законодавства.

Просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2010 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в сумі 12137,54 доларів США та 1270,48 грн., 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 981,37 грн. судового збору.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Згідно з рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2012 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - задоволено.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2010 року скасовано та ухвалено нове.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №42-40/08-А в сумі 101451,44 грн. та судові витрати у вигляді державного мита в сумі 1014,51 грн., 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 102585,95 грн.

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року замінено сторону стягувача у виконавчому листі по цивільній справі №2-4255/11 з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «АНСУ».

Згідно з листом Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27 березня 2020 року, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №36855883 з примусового виконання виконавчого листа №2-4255/11 від 12 вересня 2012 року, виданого Подільським районним судом м. Києва.

23 грудня 2016 року керуючись ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем Ясінською К.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Станом на 27 березня 2020 року вищезазначений документ повторно до відділу не надходив.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ТОВ «АНСУ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції врахував поважність причин пропуску строку для його пред`явлення, а також те, що судове рішення не виконано.

Проте, з такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Положеннями ст.263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст.12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст.81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

У відповідності до положень ч.1 ст.433 ЦПК України передбачено, що пропуск строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання може бути поновлений лише за умови пропуску такого строку з поважних причин. При цьому один лише факт втрати виконавчого листа сам по собі не може вважатися безумовною підставою для поновлення такого строку.

В якості підстав для поновлення пропущеного строку заявник ТОВ «АНСУ» посилався на процедуру ліквідації банку, а також укладення Договору про відступлення прав вимоги, що в свою чергу унеможливило вчасне пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року, чинній на момент видачі виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути пред`явленні до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Наявність жодної поважної обставини, яка б об`єктивно завадила банку з грудня 2016 року повторно пред`явити виконавчий лист до виконання протягом встановленого законом строку, заявником до суду представлено не було, а посилання на процедуру ліквідації Банку, та як наслідок скорочення його персоналу, що унеможливлювало контролювати хід кредитної справи не заслуговують на увагу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», а після укладення Договору про відступлення прав вимоги і ТОВ «АНСУ» достеменно володіючи інформацією про втрату виконавчого листа, не вчиняв дії щодо його поновлення протягом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, відтак колегія суддів не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що в свою чергу виключає наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «АНСУ».

Колегія суддів апеляційного суду зауважує на те, що безпідставне поновлення судом першої інстанції строку пред`явлення виконавчих листів до виконання в даному випадку є порушенням права на справедливий суд та принцип юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним і при вирішенні цього питання і не може застосовуватися автоматично.

При цьому колегія суддів зважає і на те, що договір про відступлення права вимоги між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «АНСУ» було укладено в листопаді 2018 року, що в свою чергу свідчить про наявність правосуб`єктності банку принаймні на вказану дату. Зазначене спростовує посилання заявника про невчинення банком вищезгаданих дій у зв`язку з процедурою ліквідації.

Зважаючи на невірне вирішення справи судом першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «АНСУ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.374,376,382-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 11 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба