У Х В А Л А

Іменем України

10 листопада 2021 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Зотько Т.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі до ОСОБА_2 про часткове розірвання договору дарування у частині Ѕ квартири та визнання права власності на Ѕ квартири, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове розірвання договору дарування у частині Ѕ квартири та визнання права власності на Ѕ квартири.

Ухвалою судді від 13.07.2021 року позовну заяву було залишено без руху та визначено позивачу термін для усунення недоліків.

09.07.2021 року від ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі до ОСОБА_2 про часткове розірвання договору дарування у частині Ѕ квартири та визнання права власності на Ѕ квартири, шляхом накладення арешту на Ѕ частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання обґрунтоване тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про розірвання договору дарування Ѕ частини спірної квартири, оскільки вказане майно може бути відчужене відповідачем протягом розгляду даної справи.

Ухвалою судді від 13.07.2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі до ОСОБА_2 про часткове розірвання договору дарування у частині Ѕ квартири та визнання права власності на Ѕ квартири - повернуто заявнику.

Ухвалою судді від 28.07.2021 визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Постановою судді Київського апеляційного суду від 01.11.2021 Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.2021 року про повернення заяви про забезпечення позову скасовано, направлено справу для продовження розгляду.

09.11.2021 року справа надійшла до Деснянського районного суду м. Києва.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 1 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

01.06.2004 року між дарувальником ОСОБА_1 та обдарованою ОСОБА_2 було укладено договір дарування частини квартири, а саме дарувальник передав безоплатно у власність обдарованій Ѕ частину квартири під АДРЕСА_1 .

Предметом позовних вимог є розірвання договору дарування Ѕ частини квартири та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи предмет позову та обсяг позовних вимог, суд вважає, що у разі відчуження спірної квартири відповідачем, може відбутись ускладнення ефективного захисту прав позивача та утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та накладення арешту на 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з трьох житлових кімнат.

Керуючись ст.ст.149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі до ОСОБА_2 про часткове розірвання договору дарування у частині Ѕ квартири та визнання права власності на Ѕ квартири - задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арештЅ частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат.

Ухвала підлягає негайному виконанню і її оскарження не зупиняє її виконання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.157 ЦПК України копію ухвали направити заявнику та особі, яку стосуються заходи забезпечення позову, а також уповноваженим органам для виконання.

Відомості про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відомості про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Ухвала суду є виконавчим документом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: