Єдиний унікальний номер 242/5196/17
Номер провадження 22-ц/804/2652/21
Номер провадження 22-ц/804/2652/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року Донецький апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Корчистої О.І., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу представника приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни - адвоката Мальцева Вадима Петровича на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 19 квітня 2021 року(ухвалену під головуванням судді Черкова В.Г. у м. Селидове Донецької області, повний текст складено 21 квітня 2021 року) у цивільній справі №242/5196/17за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, зацікавлена особа - ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною вище скаргою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця щодо не розгляду в установлені строки поданих клопотань та зобов`язати приватного виконавця розглянути подані клопотання та надати відповідь.

В обґрунтування посилався на те, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12.03.2018 року у цивільній справі № 242/5196/17 його позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 50 121 грн. 84 коп., суму моральної шкоди в розмірі 2 000 грн., а всього - 52 121 грн. 84 коп.

Постановою Донецького апеляційного суду від 10.04.2019 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 23.04.2019 року про виправлення описки, рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди скасовано та ухвалено нове - стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 25 469,82 грн., а з відповідача ОСОБА_3 - 24 652,02 грн.; в інший частині рішення суду залишено без змін.

Для примусового виконання зазначених судових рішень він звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, якою 07 листопада 2019 року було відкрито виконавче провадження ВП № 60528310 з примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа, виданого 21.06.2019 року Селидівським міським судом Донецької області.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» він звернувся до приватного виконавця з клопотаннями від 11.06.2020 року (отримано 18.06.2020 року) та від 08.12.2020 року (отримано - 23.12.2020 року), але приватним виконавцем в порушення ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» подані клопотання не були розглянуті та по них не надано будь-якої відповіді.

Ухвалою Селидівського міського суду від 19 квітня 2021 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни щодо не розгляду в установлені законом строки клопотання стягувача ОСОБА_2 від 11.06.2020 року та від 08.12.2020 року, подані в рамках виконавчого провадження ВП № 60528310.В решті вимог скарги - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник приватного виконавця Русецької О.О. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 .

В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що приватним виконавцем було дотримано норм чинного законодавства під час примусового виконання виконавчого листа №242/5196/17 виданого 21.06.2019 року без порушення прав сторін.

Також звертає увагу, що сторони виконавчого провадження відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» мають право на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у будь-який час в офісі приватного виконавця та мають безпосередній доступ в режимі онлайн до автоматизованої системи виконавчого провадження. Таким чином ОСОБА_2 як сторона виконавчого провадження має змогу слідкувати за ходом виконання його виконавчого листа.

Наголошує, що всі клопотання, які надійшли від ОСОБА_2 , були розглянуті приватним виконавцем Русецькою О.О. у строки, встановлені законом та відповіді на них надіслані стягувачу. Зокрема зазначає, що матеріали виконавчого провадження міститься заява ОСОБА_2 від 10.06.2020 року (а не як зазначено ним у скарзі від 11.06.2020 року), яка надіслана останнім рекомендованою кореспонденцією без опису вкладення до цінного листа та яка надійшла до офісу приватного виконавця 01.07.2020 року (про що свідчить штамп вхідної кореспонденції) Відповідь на цю заяву відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» направлено на адресу ОСОБА_2 простою кореспонденцією 10.07.2020 року. Інший лист від ОСОБА_2 датований 08.12.2020 року надійшов згідно із штампом вхідної кореспонденції до офісу приватного виконавця 24.12.2020 року, а відповідь на нього була направлена заявнику простою кореспонденцією 28.12.2020 року.

Крім того, на думку представника приватного виконавця, судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що ОСОБА_2 не зазначено момент або дату, з якої він вважає порушеним своє право як сторони виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі при мотивуванні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначив, що приватний виконавець не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у зв`язку із чим не могла надати суду свої заперечення та приймати участь у судовому засіданні під час винесення оскаржуваної ухвали. З приводу наявних в матеріалах справи доказів надсилання SMS-повідомлення та листа на електронну адресу зазначає, що матеріали справи не містять заяв приватного виконавця щодо наміру отримання повістки в електронному вигляд саме такими способами.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін як законну та обґрунтовану. Також просив розгляд апеляційної скарги провести у його відсутність.

Зокрема звертає увагу, що апелянт посилаючись на наявність відповідей на його заяви, які начебто надіслані простою кореспонденцію на його адресу, не надає доказів на підтвердження їх відправлення (наприклад журналу вхідної та вихідної кориспонденції) та тільки долучає їх копії від 10.07.2020 року та 28.12.2020 року, які так і не надійшли на адресу стягувача.

Вважає, що судом першої інстанції зроблено правомірний висновок щодо направлення клопотань від 11.06.2020 р. та 08.12.2020 року на адресу приватного виконавця та відсутності відповіді на них на підставі належних та допустимих доказів, які апелянтом не спростовано у встановленому законом порядку.

Крім того на його думку строк для звернення зі скаргою на дії державного виконавця до суду ним не порушено, оскільки дії які він оскаржує та стосуються не надання відповідей на його клопотання є триваючими порушеннями.

Також вважає, що апелянт вводить в оману суд апеляційної інстанції щодо відсутності у нього відомостей про результат розгляду скарги ОСОБА_4 на дії ДВС, оскільки щодо Русецької О.О. за його зверненням від 23.06.2021 року було проведено позапланову перевірку діяльності приватного виконавця в процесі проведення якої приватному виконавцю вже було відомо про оскаржувану ухвалу.

Від приватного виконавця Русецької О.О. на адресу суду апеляційної інстанції надійшли додаткові пояснення на відзив ОСОБА_2 , в яких вона підтримувала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. А також надала копії матеріалів виконавчого провадження № 60528310 та журнали вихідної кореспонденції, сформовані в автоматизованій системі виконавчого провадження за 10.07.2020 року та за 28.12.2020 року,які її представник просив

залучити до матеріалів справи в якості доказів.

Зокрема зазначала, що зазначені журнали підтверджують направлення ОСОБА_2 відповідей на його звернення 10.07.2020 року під вихідним №13376 та 28.12.2020 року під вихідним № 29179. Крім того зазначала, що вона відповідно до ст..28 Закону України «Про виконавче провадження» має право на відправлення відповідей сторонам виконавчого провадження простою кореспонденцією, а стягувачем протягом здійснення виконавчого провадження будь-яке авансування витрат не здійснювалось. Також наголошувала, що нею проводились відповідні дії у рамках виконавчого провадження на підставі положень закону та в строки встановлені ним, а ОСОБА_2 мав змогу ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження як безпосередньо в офісі державного виконавця так і в електронному вигляді, а тому його право на отримання інформації про стан виконавчого провадження не порушено.

В судове засідання з`явився представник приватного виконавця - адвокат Мальцев В.П. Веселий С.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (т. 5 а.с.37,36).

Конверт із судовою повісткою для ОСОБА_3 повернувся до суду апеляційної інстанції із відміткою АТ «Укрпошта» про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням сторони (т. 5 а.с.38).

В частині 1 ст. 131 ЦПК України зазначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Однак, боржник не повідомляв про зміну свого місця проживання чи місця знаходження.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що доказів безпосереднього розгляду поданих клопотань стягувача від 11.06.2020 та 23.12.2020 року до суду не надано. Крім того вважав, строк не розгляду цих клопотань (більше 10 та 4 місяців відповідно по час розгляду скарги) не може свідчити про «оперативність» з боку приватного виконавця, а призводить до необґрунтованої затримки виконання рішення суду та порушення балансу інтересів сторін виконавчого провадження.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам, нормам ЦПК України та вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Однак враховуючи те, що в апеляційній скарзі представник приватного виконавця наголошує на не повідомленні останнього належним чином про розгляд справи, що є відповідно до ч.3 ст. 376 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування судового рішення, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. (ч.1,2 ст. 450 ЦПК України)

Згідно вимог ч.2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх яка є не обов`язковою.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями, які мають бути вручені завчасно ( ч.ч. 4,5 ст.128 ЦПК України).

Судом першої інстанції справа була призначена до розгляду на 19 квітня 2021 року.

Приватного виконавця повідомлено про зазначену дату судового засідання смс-повідомленням та через електронну адресу.

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

При цьому у відповідності до положень ч.13 цієї статті за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Також згідно з пунктами 1, 2 та 6 розділу 2 Тимчасового регламенту надсилання судом електронних документів учасникам судового процесу, кримінального провадження, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України (далі - ДСУ) від 07 листопада 2016 року № 227 (далі - Тимчасовий регламент), документи можуть буди надіслані користувачеві судом в електронному вигляді лише після реєстрації в Системі. Реєстрація користувача відбувається шляхом заповнення відповідної реєстраційної форми, із зазначенням певних відомостей для отримання процесуальних документів в електронному вигляді, паралельно з документами у паперовому вигляді відповідно до процесуального законодавства, після реєстрації в Системі і генерації адреси електронної пошти користувач повинен подати до суду заявку, згідно з шаблоном, розміщеним на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Суд після виготовлення та підписання процесуального документа паралельно з порядком, визначеним процесуальним законодавством, надсилає електронні копії процесуального документа, скріплені електронним цифровим підписом судді (судді-доповідача, головуючого судді), електронною поштою на поштову скриньку учасника судового процесу, кримінального провадження, якщо такий учасник зареєстрований у Системі як користувач (пункт 1 розділу 4 Тимчасового регламенту).

Згідно підпункту 1 пункту 2 розділу 1 Тимчасового регламенту електронна адреса - адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки "@" та доменного імені. При цьому ідентифікатором для юридичних осіб є ідентифікаційний код юридичної особи, для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - ідентифікаційний номер платника податків - фізичної особи (у разі відсутності ідентифікаційного номера - серія та номер паспорта громадянина). Доменним іменем є ім`я у домені "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Однак, матеріали справи не містять відповідних письмових заяв приватного виконавця про надсилання йому повідомлень про дату, час та місце судового засідання на електронну адресу чи шляхом смс-повідомлення, крім того зазначена судом першої інстанції електронна адреса не може вважатись офіційною, оскільки не мстить доменне ім`я "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Доводи передставника Русецької О.О. про те, що вона не отримувала повідомлень про час та місце розгляду справи нічим не спростовуються.

У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що Русецька О.О була належним чином повідомлена про дату,час та місце розгляду справи.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не виконав вимог процесуального закону щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, чим позбавив Русецьку О.О. можливості дати пояснення по суті скарги та надати суду відповідні підтвердження або докази щодо порушеного перед судом питання.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі, якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Згідно положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» учасники виконавчого провадження мають право заявляти клопотання,яке кореспондується із обов`язком виконавця, закріпленим у ст.19 цього Закону щодо розгляду таких клопотань сторін у встановлені законом строки, а саме у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання (ст. 20 Закону України «Про звернення громадян»).

Судом першої інстанції встановлено, що за заявою стягувача 07.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною було відкрито виконавче провадження ВП № 60528310 за виконавчими листами, виданими Селидівським міським судом Донецької області на виконання рішенням від 12 березня 2018 року про стягнення на користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди.

11.06.2020 року ОСОБА_2 звернувся до приватного виконавця з клопотанням, в якому просив надати відповідь - чому перевірка банківських рахунків боржника ОСОБА_3 проводилася тільки у 23 банківських установах, хоча станом на 01.05.2020 року на території України працюють 75 таких установ; звернутися до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з приводу з`ясування факту перебування боржника ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі; у разі встановлення факту перебування у шлюбі з`ясувати чи змінювалося прізвище боржника після реєстрації шлюбу та наявність зареєстрованого нерухомого майна, придбаного під час шлюбу, за дружиною боржника; у разі встановлення такого майна звернутися до відповідного суду з приводу вирішення питання про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Вказане клопотання було отримано приватним виконавцем 18.06.2020 року (лист № 955).

Крім цього, 08.12.2020 року ОСОБА_2 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни з заявою, в якій просив його повідомити про виконання (чи невиконання) поданого клопотання від 11.06.2020 року та причини невиконання рішення суду більше 1 року з часу відкриття виконавчого провадження.

Вказана заява від 08.12.2020 року отримана цим же приватним виконавцем 23.12.2020 року (лист № 904).

Враховуючи те, що Русецька О. О. судом першої інстанції не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що позбавило її можливості надати відповідні докази на спростування доводів скарги ОСОБА_2 , судом апеляційної інстанції задоволено клопотання її представника про долучення до матеріалів справи в якості належних доказів копії виконавчого провадження.

Із наданої виписки із журналу вихідної кореспонденції вбачається, що приватним виконавцем Русецькою О.О. було зареєстровано вихідну кореспонденцію на ім`я ОСОБА_2 10.07.2020 року під №13376 та 28.12.2020 року під №29179. Також додано копії відповідей, адресованих ОСОБА_2 .

Заперечуючи проти скарги, Русецька О. О. посилається на те, що стягувач має право ознайомитися із виконавчим провадженням в автоматизованій системі і на його клопотання не передбачено надання обов`язкової відповіді у письмовій формі. Однак вона все -таки направила відповіді простою кореспонденцією на адресу стягувача.

Відповідно до п.5,6 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 05.08.2016 № 2432/5 вихідна кореспонденція органів державної виконавчої служби (приватного виконавця), в тому числі документи виконавчого провадження, підлягає реєстрації у Системі. Дата реєстрації та вихідний номер документа, що є номером за порядком у відповідному році, формуються Системою автоматично.

За даними про зареєстрований вихідний документ Системою формується журнал реєстрації вихідної кореспонденції. За необхідності (у разі внесення відомостей до Системи) ці дані переносяться Системою до розносної книги для місцевої кореспонденції та списку згрупованих поштових відправлень.

Однак зазначене свідчить лише про виготовлення листів та їх реєстрацію в зазначеній системі, а не про відправлення стягувачу засобами поштового зв`язку.

Посилання на те, що стягувач має право ознайомитися із виконавчим провадженням в автоматизованій системі і на його клопотання не передбачено надання обов`язкової відповіді у письмовій формі не ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 81 ЦПК України.

За змістом ст. ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже слід зазначити, що представником Русецької О.О. , як і самим приватним виконавцем, а ні при розгляді справи у суді першої інстанції, а ні під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не надано належних доказів щодо того, що підготовлені Русецькою О.О. відповіді на його клопотання направлялися на адресу ОСОБА_2 ..

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не отримав відповіді на клопотання від 11.06 та 18.12.220 року нічим не спростовано.

За таких обставин з боку приватного виконавця Русецької О.О. було допущено бездіяльність щодо не надання відповідей на клопотання стягувача, а тому скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Посилання на те, що ОСОБА_2 не зазначено та не обґрунтовано,коли саме його право було порушено,що позбавляє можливості перевірити дотримання строків звернення до суду зі скаргою є безпідставним.

Розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане у порядку, передбаченому законом. Тому державний/приватний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження») та розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (п. 3 ч. 2 вказаної статті), направленим на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення аби виконати таке судове рішення.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення судом першої інстанції процесуальних норм під час повідомлення приватного виконавця про розгляд справи, однак вважає, що скарга ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця щодо ненадання відповідей на його клопотання від 11.06.2020 року та 08.12.2020 року є обґрунтованою, то ухвала суду першої інстанції відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення вимог ОСОБА_2 ..

Керуючисьст. 367, 368,374,376, 381-384 ЦПК України , апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни - адвоката Мальцева Вадима Петровича задовольнити частково.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 19 квітня 2021 року скасувати.

Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни щодо не розгляду в установлені законом строки клопотання стягувача ОСОБА_2 від 11.06.2020 року та від 08.12.2020 року, подані в рамках виконавчого провадження ВП № 60528310.

В решті вимог скарги - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2021 року.

Судді: