Справа №: 398/4815/21
провадження №: 2-з/398/54/21
УХВАЛА

Іменем України

"10" листопада 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Нероди Л.М.,

з участю секретаря Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», де треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Олександрійський МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Казанцев С.В. звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в інтересах заявника із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», де треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Олександрійський МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якій просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №11266, вчинений 04 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет», заборгованість у розмірі 10 241,00 грн.

Заяву мотивує тим, що на розгляд Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області подана позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», де треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Олександрійський МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника зазначає, що постановою державного виконавця накладено арешт на кошти на рахунках позивача, а тому доки не скасовано оскаржуваний виконавчий напис у позивача відсутня можливість розпоряджатися своїми коштами, які у безготівковій формі містяться на банківських рахунках і на які у будь-який момент може бути звернено стягнення. Стягнення з позивача в ході виконавчого провадження частини або повної суми боргу до закінчення розгляду справи у випадку задоволення позову призведе до відсутності у позивача можливості захистити або поновити свої права в межах даного судового провадження без нових звернень до суду для ініціювання процесу повернення вже стягнутої суми, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушуваних чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У зв`язку із викладеним, представник заявника звернувся до суду із зазначеною заявою про забезпечення позову, та просить її задовольнити.

Проаналізувавши заяву про забезпечення позову, а також позовну заяву та додані до неї документи, суд встановив таке.

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа № 398/4815/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», де треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Олександрійський МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 10.11.2021 року відкрито провадження у справі.

Як вбачається із матеріалів зазначеної справи, оспорюваний виконавчий напис вчинено 04 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, та зареєстрований в реєстрі № 11266. Відповідно до вказаного виконавчого напису, він стосується звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 10 241,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Олександрійського МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Резніченко Б.С. від 23.06.2021 року відкрито виконавче провадження за № 65782369 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса.

Крім того, постановою державного виконавця Олександрійського МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Резніченко Б.С від 23.06.2021 року у виконавчому провадженні № 65782369 накладено арешт на кошти боржника.

Таким чином, судом встановлено, що на підставі виконавчого напису нотаріуса №11266, вчиненого 04 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет», заборгованості у розмірі 10 241,00 грн, державним виконавцем Олександрійського МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Резніченком Б.С. розпочате примусове виконання даного виконавчого документу.

Згідно із ч.1 та 2 статті 149 ЦПКУкраїни суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПКУкраїни та до них, зокрема, належить зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується, а також спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце.

Відповідно достатті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ч. ч. 6-8 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

За таких обставин суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №11266, вчиненого 04 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем до розгляду справи по суті, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав заявника, за захистом яких вона звернулася до суду, оскільки заходи забезпечення позову в розумінні норм процесуального закону носять тимчасовий характер і покликані унеможливити настання обставин, за яких виконання ухваленого судом рішення буде утрудненим або взагалі стане неможливим.

Зазначені заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, які заявлені ОСОБА_1 , адже їх вжиття буде мати наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, не зумовить фактичного вирішення спору по суті та не порушує прав третіх осіб.

Зважаючи на те, що такий спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлювальної шкоди відповідачу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного, з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами та змісту викладених обставин, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №11266, вчиненого 04 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, є достатніми та необхідними для забезпечення реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 153, 259, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», де треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Олександрійський МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №11266, вчиненого 04 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 10 241,00 грн., що перебуває на примусовому виконанні в Олександрійському МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), виконавче провадження № 65782369, на час розгляду зазначеної цивільної справи та до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА