_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4256/15-ц
Провадження № 6/947/612/21
УХВАЛА

02.11.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Маломуж А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ПАТ «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення у цивільній справі № 520/4526/15-ц за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

15.09.2021 року ПАТ «Укрсиббанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, оскільки стягувач не був обізнаний про повернення виконавчого документу та не отримував поштою виконавчий лист 520/4526/15-ц.

Стягувач і боржник у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

Згідно з пп. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зважаючи на те, що положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

З системного аналізу приписів норм чинного законодавства вбачається, що дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Згідно ч. 1 ст.433ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбаченийзакономспосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Як встановлено судом, 03.08.2015 року Київським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення по справі № 520/4256/15-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк», повним правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК» (далі по тексту - Банк) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0, укладеним 01 жовтня 2007 року.

02.10.2015 року Київським районним судом м. Одеси видані виконавчі листи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Банку.

За заявами Банку з 12.10.2015р. державною виконавчою службою здійснювались виконавчі дії з метою виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2015 року.

12.02.2019 року засобами поштового зв`язку Банк направив до Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 520/4256 15-ц про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 84 809,39 дол. США.

Відповідно до зворотного рекомендованого повідомлення заява з оригіналом виконавчого листа отримана Відділом 15.02.2019р.

У відповідь на запит Банку Другий Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) надав інформацію про те, що з 23.05.2017р. по 25.04.2018р. на примусовому виконанні відділу перебував виконавчий лист № 520/4256/15-ц, виданий 02.10.2015р. Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УКРСИББАНК» грошової суми в розмірі 1791 174,32 грн. (АСВП №53950038). 25.04.2018р. на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу без подальшого виконання.

Інформацію про наявність виконавчого провадження відкритого за заявою Банку, направленою 12.02.2019 року, виконавчою службою не надано.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

До заяви про видачу дублікату виконавчого листа мають бути додані: довідка стягувача, державного виконавця чи органу зв`язку про втрату виконавчого листа; при втраті виконавчого листа стягувачем довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що виконавчий лист втрачено і до виконання не пред`явлено.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази втрати виконавчого листа.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що стягувач, після отримання виконавчого листа і звернення до державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим листом, не цікавилася даним провадженням, а лише у 30.06.2021 року надіслала лист до виконавчої служби про надання інформації, в якому зазначила про відсутність відомостей про відкриття виконавчого провадження та стан виконавчого провадження. Матеріалами справи також не доведено, що стягувач проводив будь які перевірки щодо вказаного виконавчого листа, його наявності чи відсутності, стану його виконання.

З урахуванням цього, оскільки вказаними нормами цивільного процесуального права передбачено можливість поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання лише у разі добросовісного використання стягувачем свого процесуального права, зважаючи на тривалу бездіяльність стягувача у питанні звернення стягнення рішення суду до примусового виконання, за відсутності доказів поважності причин його пропуску та відсутності відповідальності виконавця за втрату виконавчого листа, відмова у поновленні такого строку є пропорційним втручанням у право стягувача на виконання рішення суду. Такі часові обмеження переслідують легітимну мету забезпечення можливості для суду зі спливом значного часу, що впливає на можливість отримати надійні та достовірні докази з цього приводу, з`ясувати дійсні причини тривалої затримки у зверненні рішення суду до примусового виконання, та забезпечити правову визначеність для усіх учасників справи щодо їх прав та обов`язків в ситуації, коли рішення суду тривалий час залишається не виконаним.

Установлений Законом строк для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання покликаний забезпечити рівність процесуального становища сторін, адже боржник не може необмежений час знаходитися під загрозою процедур примусового виконання судового рішення, тож закон надав суду право продовжити вказаний строк і лише у тому разі, якщо причини пропуску вказаного строку суд визнає поважними.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

А тому з огляду на вищезазначене, враховуючи, що заявником всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів втрати виконавчого документа та поважності пропуску строку для його пред`явлення, суд приходить до висновку що клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.260,261 ЦПК України, п. 17.4 розділу XIII ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ПАТ «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення у цивільній справі № 520/4526/15-ц за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Маломуж А. І.