Справа № 2-529/13
УХВАЛА

іменем Укаїни

11 листопада 2021 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Река А.С.,

за участю секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 2-529/13 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача, посилаючись на те, що 28 січня 2013 року Ленінським районним судом міста Луганська було ухвалено рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» за кредитним договором № Ск-1097-027759/9-2008.

04 липня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № Ск-1090-014274/7-2008.

Просять суд замінити вибулого стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» щодо виконання рішення у справі № 2-529/13 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 23 січня 2019 року було ініційовано питання щодо відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-529/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа можливе лише після вирішення питання про відновлення втраченого провадження.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 08 лютого 2019 року було частково відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-529/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 22 січня 2013 року.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, в заяві про заміну сторони просили проводити розгляд справи за відсутності представника товариства.

Представник ПАТ «Родовід Банку судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», про причини неявки відомостей не надходило.

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду міста Луганська від 22 січня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» було задоволено; вирішено питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 71471,40 (сімдесят одна тисяча чотириста сімдесят одна гривня 40 копійок) (а.с. 22-23).

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

У відповідності до Договору відступлення прав вимоги № 23 від 04 липня 2019 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ПАТ «Родовід Банк» відступає новому кредитору належні банку, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуває права вимоги Банку до позичальників та поручителів, визначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами та договорами порук з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно до реєстру у Додатку № 1 до цього договору (а.с. 31-33).

Як вбачається з витягу з реєстру боржників, ТОВ «Вердикт Капітал» набули права стягнення заборгованості за кредитним договором Ск-1097-027759/9-2008 від 05.09.2008 року (а.с. 27, 28-30).

Згідно копії виписки з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТОВ «Вердикт Капітал» є інші види грошового представництва (а.с. 46-47).

Таким чином ТОВ «Вердикт Капітал» стало правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ПАТ «Родовід Банк».

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 закону «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, провадження № 61-26197св18.

Виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку про необхідність заміни стягувача з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 442, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053 про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 2-529/13- задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» по цивільній справі № 2-529/13 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.С. Река