Справа № 365/420/20
Номер провадження: 2/365/36/21
11.01.2021 року смт. Згурівка
Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.
за участю секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права власності на житлове приміщення, зняття особи з реєстраційного обліку,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок та земельна ділянка належать позивачці на підставі договорів купівлі-продажу, укладених між нею та попереднім власником ОСОБА_2 . Право власності позивачки зареєстровано у встановленому законом порядку. В житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . Після укладення договору купівлі-продажу відповідач добровільно з реєстраційного обліку місця проживання не знявся. Через реєстрацію відповідача в будинку, позивачка позбавлена права вільно розпоряджатись будинком, як його власник. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 права власності на житлове приміщення та зняти його з реєстраційного обліку, судові витрати покласти на відповідача.
На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти постановлення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов до суду не подав.
Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав до суду відзив на позовну заяву та позивачка не заперечує проти такого вирішення справи.
Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.
Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 . Право власності набуто позивачкою на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.07.2020 року, укладеного між нею (покупець) та відповідачем ОСОБА_2 (продавець). Право власності позивачки на житловий будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (копія договору купівлі-продажу житлового будинку - а.с.6-9, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - а.с.10-11, копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок - а.с.18-22).
Також позивачка є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, розташованої в АДРЕСА_1 . Право власності набуто позивачкою на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.07.2020 року, укладеного між нею (покупець) та відповідачем ОСОБА_2 (продавець). Право власності позивачки на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (копія договору купівлі-продажу земельної ділянки - а.с.12-15, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - а.с.16-17).
В житловому будинку зареєстрований попередній власник житлового будинку - відповідач ОСОБА_2 , але фактично він в житловому будинку не проживає з 15 липня 2020 року, тобто з моменту відчуження будинку (копія довідки виконкому Шевченківської сільської ради від 18.09.2020 року № 314 - а.с.24, копія будинкової книги - а.с.25-27).
В силу ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення Європейського суду з прав людини у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2008 року пункт 50, «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року).
Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції), якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року).
У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. Тому чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення Європейського суду з прав людини по справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63).
Статтею 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходить з того, що в житловому будинку в АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 , зареєстрований попередній власник житлового будинку - відповідач ОСОБА_2 . Право власності відповідача на житловий будинок припинено, у зв`язку із відчуженням житлового будинку відповідачем та набуттям права власності на житловий будинок позивачкою. В ході розгляду справи не встановлено, що між сторонами існують договірні відносини з приводу користування будинком, отже, право на користування житловим будинком у відповідача відсутнє. Реєстрація відповідача в житловому будинку порушує права позивачки, як власника вказаного житлового будинку. Суд вважає за необхідне зняти з реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою:АДРЕСА_1 .
В задоволенні позовної вимоги про позбавлення відповідача ОСОБА_2 права власності на житлове приміщення, яке розташованев АДРЕСА_1 , суд вважає за необхідне відмовити, оскільки право власності відповідача на вказане приміщення вже було припинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України внаслідок відчуження відповідачем, як власником, житлового будинку.
Враховуючи клопотання позивачки, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 840,80 грн за вимогою немайнового характеру про зняття з реєстраційного обліку.
Керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.16,346,391 ЦК України, ст.ст. 2,19,81,141,280,281,282,284,353,354 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права власності на житлове приміщення, зняття особи з реєстраційного обліку- задовольнити частково.
Зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою:АДРЕСА_1 .
В задоволенні позовної вимоги про позбавлення ОСОБА_2 права власності на житлове приміщення, яке розташованев АДРЕСА_1 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В.ХИЖНИЙ