Справа № 746/402/21
Провадження № 2/747/181/21
РІШЕННЯ

іменем України

11.11.2021 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Тіщенко Л.В. за участю секретаря Зірки В.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13 030 грн 34 коп-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначається, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав заяву від 15.02.2006 року. Відповідач при підписанні заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою підтверджується той факт, що відповідач був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі.

Банком на підставі Договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок з та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 2340 грн згідно зміни умов кредитування та обслуговування картрахунку. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме - надав можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме - щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що відображено позивачем у розрахунку заборгованості за договором та випискою по рахунку. У зв`язку із зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 31.07.2021 року має заборгованість 13 030 грн 34 коп, яка складається з: 2331, 06 грн - заборгованості за кредитом, 10 699, 28 грн - заборгованості за відсотками за користування кредитом, яку позивач просить суд стягнути з відповідача разом із судовими витратами - 2270 грн.

Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 26 жовтня 2021 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 11 листопада 2021 року. Відповідачу ОСОБА_1 в ухвалі про відкриття провадження було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом термін не подав заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву, хоча ним було отримано судову повістку разом з копіями документів згідно поштової розписки, що міститься в матеріалах справи. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у встановленому законом порядку не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 15.02.2006 року звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із заявою (а.с. 12). Аналізуючи зазначений доказ, суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 згоден, що підписанням цієї анкети-заяви відповідач приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приват Банк», які розміщені на офіційному сайті в мережі інтернет, і які разом з пам`яткою клієнта та тарифами становлять договір банківського обслуговування. До позовної заяви позивачем долучено «Умови та правила надання банківських послуг» (а.с. 13.29). Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 31.07.2021 року становить 13 030 грн 34 коп, до якої входить 2331 грн 06 коп - заборгованості за кредитом, 10 699 грн 28 заборгованості за процентами. (а.с.3-9).

При розгляді даної справи судом застосовуються положення цивільного законодавства, що регулюють договірні правовідносини.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України, встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частинами першою, другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються банком то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Викладене приводить до висновку , що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України, встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позивач - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту - суми, яку фактично отримав в борг позичальник, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Але у анкеті-заяві позичальника від 15.02.2006 року процентна ставка не зазначена, пеня, штрафи не зазначені. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 15.02.2006 року, посилався на витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: умови обслуговування, обов`язки банку і обов`язки клієнта, правила користування платіжною карткою, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення клієнтом строків платежів розмірі 500 грн за несвоєчасне погашення кредиту, а також містяться додаткові положення та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач ОСОБА_1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Встановлене в судовому засіданні приводить суд до висновку про те, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Без наявності доказів про конкретні запропоновані відповідачу ОСОБА_1 . Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ч. 6 ст. 81 ЦПК України встановлено те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача ОСОБА_1 , а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15.02.2006 року шляхом підписання анкети-заяви. Тобто у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Викладене приводить суд до висновку, що при укладенні договору з відповідачем банк не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Зазначені Умови не містять підпису відповідача, доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, і що саме з цими Умовами ознайомився, погодився і мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву, Банком не надано. Саме така правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду України, зокрема: від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15; від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16; від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16, де вказано про те, що Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за процентами у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача щодо їх сплати позивачу у анкеті-заяві від 15.02.2006 року. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не може вважатися у цій справі складовою частиною спірного кредитного договору. Вимоги про стягнення інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач не пред`являв. Укладений між сторонами кредитний договір від 15.02.2006 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Фактично отримані та використані позичальником кошти в розмірі 2331, 06 грн у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Частиною 2 статті 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Викладене приводить суд до висновку про те, що вимоги АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» про стягнення основної заборгованості за кредитом (тіло кредиту) в розмірі 2331,06 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, яке складає близько 18% від пред`явленої до стягнення суми, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору пропорційно сплаченій позивачем при подачі позову до суду.

На основі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 18, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 263-265, 279 ЦПК України, ст. 526, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 15.02.2006 року в сумі 2331 (дві тисячі триста тридцять одну) грн 06 коп та 408 грн 60 коп. грн у відшкодування судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Стягувач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001 місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, , рахунок № НОМЕР_1 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гурбинці Срібнянського району Чернігівської області, місце реєстрації - АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_2 .

Суддя Л.В.Тіщенко