Справа № 461/6588/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/1343/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.,

при секретарі Ждан К.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області Ожга Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради на додаткове рішення Галицького районного суду міста Львова від 01 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Дмитренко Володимир Павлович звернулась до суду з даним позовом, у якому після уточнення позовних вимог просить:

1. Стягнути з Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу протягом тринадцяти робочих днів у період з 11 по 14 вересня 2018 року та з 26 листопада по 06 грудня 2018 року в сумі 5674,89 гривень, у зв`язку із затримкою виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 вересня 2018 року у цивільній справі №461/303/18 року;

2. Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області повернути Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області отриману від останнього 21 червня 2019 року заяву-розрахунок (без дати та номера) з рекомендаціями про усунення недоліків: зазначення дати складання заяви-розрахунку, її реєстраційного номера, а також зазначення у колонках 15 і 16 розділу І «Матеріальне забезпечення» заяви-розрахунку сум середньоденного матеріального забезпечення у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності з розрахунку 100% середньоденного розміру заробітної плати ОСОБА_1 , тобто в розмірі 436,53 гривень;

3. Зобов`язати Відділ освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області:

3.1. нарахувати ОСОБА_1 суми матеріального забезпечення у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності у період з 17 вересня по 23 листопада 2018 року з розрахунку її середньоденного заробітку у розмірі 436,53 гривень, встановленого рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 вересня 2018 року у цивільній справі №461/303/18;

3.2. оформити заяву-розрахунок, за формою, визначеною Додатком 1 до Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам: у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою від 19.07.2018 року №12 правління Фонду соціального страхування України, в якій зазначити: дату складання заяви-розрахунку, її реєстраційний номер, а також у колонках 15 і 16 розділу 1 «Матеріальне забезпечення» заяви-розрахунку - суми середньоденного матеріального забезпечення з розрахунку 100% середньоденного розміру заробітної плати ОСОБА_1 , тобто в розмірі 436,53 гривень, один примірник якої (заяви-розрахунок) передати до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області.

Обґрунтовуючи позов покликається на те, що ОСОБА_1 працювала на посаді завідувача дошкільного закладу №26 «Калинка» з 21.12.1988 року до 12.12.2017 року. Наказом Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області №264 від 12.12.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено із займаної посади. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.09.2018 року було визнано незаконним та скасовано наказ відповідача від 12.12.2017 року, поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача дошкільного навчального закладу №26 «Калинка» комбінованого типу. Допущено негайне виконання рішення про поновлення та про виплату компенсації за час вимушеного прогулу за один місяць. Постановою Львівського апеляційного суду від 16.04.2019 року вказане судове рішення було залишено без змін. Однак, незважаючи на рішення суду про негайне поновлення ОСОБА_1 на посаді, таке було фактично виконане лише 07.12.2018 року, наказом Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області №05-21207 від 07.12.2018 року, з яким позивач був ознайомлена в той же день. Враховуючи наведене, позивач у порядку статті 236 КЗпП України, просить стягнути з Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 11 по 14 вересня 2018 року та з 26 листопада по 06 грудня 2018 року (до видачі наказу про поновлення на роботі) в розмірі 5 674,89 гривень.

Після ухвалення рішення суду від 10.09.2018 року ОСОБА_1 була тимчасово непрацездатна протягом шістдесяти шести робочих днів у період з 17 вересня по 23 листопада 2018 року, що підтверджується відповідними листками непрацездатності. Незважаючи на встановлення рішенням суду від 10.09.2018 року тієї обставини, що середньоденний розмір заробітної плати ОСОБА_1 складає 436,53 гривень, Відділом освіти при нарахуванні суми матеріального забезпечення та оформленні заяви-розрахунок було визначено середньоденний розмір заробітної плати ОСОБА_1 у меншому розмірі, а саме: за період з 17.09.2018 року по 30.09.2018 року та з 01.10.2018 року по 05.10.2018 року у розмірі 407,53 гривень, а за період з 08.10.2018 року по 16.10.2018 року, з 17.10.2018 року по 06.11.2018 року та з 07.11.2018 року по 23.11.2018 року - у розмірі 396,55 гривень, що підтверджується заявою-розрахунком та розрахунком від 04.09.2019 року. На запит №5/19-08.27-01 Відділом освіти не надано інформації та копій документів, які її підтверджують, щодо причин неврахування рішення суду від 10.09.2018 року при оформленні заяви-розрахунку та розрахунку від 04.09.2019 року.

Позивач зазначає, що оскільки, на його думку, заява-розрахунок була оформлена Відділом освіти з порушенням вимог п. 4.4. ДСТУ 4163-2003, пп. 4.1.13 п. 4.1., пп. 4.2.1. п. 4.2. ДСТУ 2732:2004, абзац 30 п. 2 Правил №1000/5, а також без врахування рішення суду від 10.09.2018 року, тобто з порушенням вимог ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК, то лише зобов`язання судом Відділення соцстраху (в контексті наведеного) виконати свій обов`язок, визначений абзацом 3 п. 8 Порядку №12, не забезпечить в повній мірі захисту прав і законних інтересів ОСОБА_1 , а тому необхідно поряд з наведеним зобов`язати Відділ освіти привести заяву-розрахунок у відповідність з вказаними матеріальними нормами та один примірник такої передати до Відділення соцстраху. Рішення суду від 10.09.2018 року не стосується Відділення соцстраху, копію такого судового рішення останнє не отримувало від Відділу освіти разом із Заявою-розрахунком.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 25 січня 2021 року позов ОСОБА_1 до Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Стягнуто з Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області (, юридична адреса: 82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Шевченка, 21) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) 5 674 гривень 89 копійок середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнуто з Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь держави 768 гривень 40 копійок судових витрат.

Додатковим рішенням Галицького районного суду міста Львова від 01 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалено додаткове рішення у цивільній справі №461/6588/19 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії.

Стягнуто з Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області (, юридична адреса: 82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Шевченка, 21) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу (витрати, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи) в розмірі 9 600 гривень 00 копійок.

Додаткове рішення в апеляційному порядку оскаржив Відділ освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради. Вважає рішення суду щодо задоволення позовних вимог незаконними, в зв`язку з чим відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд виходив з тих обставин, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 9600 грн.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2021 року позов ОСОБА_1 до Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Вирішено стягнути з Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області (, юридична адреса: 82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Шевченка, 21) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) 5 674 гривень 89 копійок середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області (, юридична адреса: 82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Шевченка, 21) на користь держави 768 гривень 40 копійок судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради - залишено без задоволення, а рішення Галицького районного суду міста Львова від 25 січня 2021 року - залишено без змін.

Позивачка подала до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу, які пропорційно до задоволених позовних вимог становлять 9 600,00 гривень.

Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч.2, 3 ст.270 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ст.141 ЦПК України).

Як встановлено судом, між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Дмитренком Володимиром Павловичем укладено Договір про надання правової допомоги №19.19-17.01 від 17.09.2019 року у справі №461/6588/19.

Відповідно до витягу з додатку до акту приймання-передачі наданих у справі №461/6588/19 послуг від 27.01.2021 року, згідно договору, загальна вартість послуг, наданих адвокатом становить 28 800,00 гривень.

Суд першої інстанції враховуючи частку задоволених позовних вимог, прийшов до правильного висновку, що визначена адвокатом сума гонорару в 9600 грн є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг.

Враховуючи те, що при ухваленні Галицьким районним судом міста Львова від 25 січня 2021 року не було вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, позов задоволено частково, а позивач підтвердила надані їй адвокатські послуги (витрати на правничу допомогу), суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить суму 9600,00 гривень.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення Галицького районного суду міста Львова від 01 лютого 2021 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Галицького районного суду міста Львова від 01 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник