Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2616/21
Провадження № 2/279/1237/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу № 279/2616/21 за позовомОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, а саме: грошові вклади, на які він у встановленому законом порядку та терміни прийняв спадщину, внаслідок чого було заведено спадкову справу за №314/1997 та 18.11.1997 року за реєстром №2738 йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом; а також земельний пай згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0100082 виданого 20.11.1996 року на підставі рішення Коростенської райдержадміністрації від 11.11.1996 року №289, яке перебуває у колективній власності КСП «ім.Петровського» с.Щорсівка (після перейменування Білошиці) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки (паю) становить чотири тисячі вісімсот вісімдесят дві гривні 77 копійок, сертифікат зареєстрований в Книзі записів реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №17.

Згідно довідки Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області №106/02-26 від 11.05.2021 року спадкодавець ОСОБА_2 на день своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті матері він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що стверджується довідкою Ушомирської сільської ради Коростенського району. №67/02-26 від 13.02.2020 року.

На своє звернення до Коростенської районної державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину на земельну частку (пай) отримав письмову відмову за №358/01-16 від 15.04.2021 року про відсутність можливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме земельну частку (пай), оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0100082 виданий після смерті спадкодавця , тому зазначене майно не може входити до складу спадщини. У зв`язку з тим, що в досудовому порядку данийспір не може бути врегульований, тому в судовому порядку просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЖТ №0100082, виданого 20.11.1996 року Коростенською райдержадміністрацією, яка перебувала у колективній власності КСП «ім.Петровського» с.Щорсівка (після перейменування Білошиці), розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одночасно просив звільнити його від сплати судового збору на підставі п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Щорсівка, Коростенського району, Житомирської області померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 21.03.1996 року.

Згідно довідки Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області №106/02-26 від 11.05.2021 року слідує, що спадкодавець ОСОБА_2 на день своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Ступінь родинного зв`язку позивача з померлою ОСОБА_2 стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим повторно 17.11.1997 року.

Статтями 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву.

З матеріалів справи слідує, що за заявою ОСОБА_1 Коростенською районної державною нотаріальною конторою 18.11.1997 року було заведено спадкову справу №314/1997 після смерті ОСОБА_2 та на ім`я сина ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти.

Інформація про інших спадкоємців в справі відсутня.

Зміст листа №358/01-16 від 15.04.2021року за підписом в.о. нотаріуса Коростенської районної державної нотаріальної контори Лугина О.І. містить інформацію про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті ОСОБА_2 , а тому не може входити до складу спадщини.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Приписами ст.524 ЦК України (в ред.1963 р.) та ст.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що позивач надав суду копію листа нотаріуса про неможливість отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину на майно, з приводу якого порушено спір, а також, що таке право спадкодавця позивача ніким не оспорено та не скасовано, тому позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню у порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, ст.548, 549 ЦК України ( в ред.1963 року), Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування",, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), розміром 5, 06 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натру ( на місцевості) у землі, що перебуває у колективній власності КСП "ім.Петровського" с.Щорсівка Коростенського району Житомирської області, що належало останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0100082, виданого 20.11.1996 року згідно рішення Коростенської районної державної адміністрації від 11.11.1997 року №280.

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.9 Закону України "Про судовий збір".

Стягнути з територіальної громади в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області судовий збір в розмірі 908 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач територіальна громада в особі виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, місце знаходження: 11571, с.Ушомир, вул. Березюка, 15-а, Коростенський район, Житомирська обл., .

Суддя: Шульга О.М.