КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 758/1532/20-ц

04 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Заришняк Г.М.

- Рубан С.М.

при секретарі - Климчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» адвоката Герман Дениса Олександровича про зупинення апеляційного провадження за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Самаріна Андрія Сергійовича на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року та рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року, ухвалені під головуванням судді Ларіонової Н.М., у цивільній справі за позовом громадянина Румунії ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: громадянин Німеччини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» про визнання недійсними наказу, акту приймання-передачі майна до статутного капіталу та договору іпотеки, припинення права власності та обтяження речових прав на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2020 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить:

1) визнати недійсним Наказ Міністерства юстиції України від 16.04.2019 р. № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та припинити право власності ОСОБА_4 на наступне майно: садовий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 1834,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, індексний номер 10044040; земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0675 гектарів, кадастровий номер :91:453:0020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 85;

2) визнати недійсним Акт приймання-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано» від 18.04.2019 р. на підставі якого ОСОБА_2 передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Лемано» наступне майно: земельну ділянку, площею 0,0738 га, кадастровий номер :91:453:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00;

3) припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано» на наступне майно: земельну ділянку, площею 0,0738 га, кадастровий номер :91:453:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00;

4) визнати недійсним Іпотечний договір від 22.04.2019 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1320;

5) припинити обтяження речового права у вигляді іпотеки ОСОБА_3 згідно Іпотечного договору від 22.04.2019 р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1320 на наступне майно: земельну ділянку, площею 0,0738 га, кадастровий номер :91:453:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Позов мотивований тим, що позивач є власником будинку та земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_2 (далі - нерухоме майно) згідно договору купівлі-продажу від 25.03.2016 року посвідчених Приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Зубко О.П. 24 квітня 2019 року позивачу стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на майно (надалі за текстом - ДРРП) за період з 12 по 18 квітня 2020 року було повністю скасовані усі реєстраційні дії та записи по об`єктам нерухомого майна за останні 6 років і власником майна є Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемано». В ході збору інформації про такі зміни в ДРРП позивачем було з`ясовано, що Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України 15 квітня 2019 року було розглянуто по суті скарги ОСОБА_6 від 10.04.2019, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.04.2019 за № 12859-33-19, в результаті розгляду якої прийнято Наказ Міністерства юстиції України від 16.04.2019 р. № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скаргу ОСОБА_6 задоволено повністю. При цьому, розгляд скарги ОСОБА_6 відбувся за 4 календарних днів з 11 по 15 квітня, з яких 13-14 квітня були вихідними днями, про розгляд скарги нікого із зацікавлених осіб не було повідомлено, Комісія, на думку позивача, не намагалася перевірити дату коди ОСОБА_6 дізнався про порушення свого права. Також позивач зазначає про перевищення повноважень Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України при розгляді вказаної скарги, з огляду на те, що повноваження щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав відповідно до статті 57 Закону № 1952-ІУ та Порядку № 1128 Міністерство юстиції України отримало з 01 січня 2016 року, та порядок реалізації таких повноважень визначено з 01 січня 2016 року. Також зазначено, що в результаті дій відповідача за період з 12 по 22 квітня 2019 року, майно обтяжене арештами у цивільних та кримінальних справах змінило свого власника, було внесено до статутного капіталу ТОВ та передано в іпотеку. Позивач вважає, що правочини щодо розпорядження арештованим майном шляхом внесення їх до статутного капіталу та передачі його в іпотеку суперечать діючому законодавству та підлягають визнанню недійсними. При цьому, вказав, що 18.04.2019 року було складено оскаржуваний акт приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Лемано», який було зареєстровано в ДРРП наступного дня 19.04.2019 року, згідно рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Єдине вікно державної реєстрації» Черненко Ігоря Леонідовича, індексний номер рішення: 46564959, 20-21 квітня 2019 року були субота та неділя, і вже в понеділок 22 квітня 2019 року майно було передано ТОВ «Лемано» в іпотеку громадянину ОСОБА_3 . Таким чином, за доводами сторони позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , звертаючись зі скаргою до Міністерства юстиції України, укладаючи акт приймання-передачі майна до статутного капіталу щодо майна обтяженого арештами та іпотекою наперед знали, що такі обтяження будуть одразу вилучені з реєстру і в подальшому не буде перешкод для реєстрації права власності за ними. На час звернення зі скаргою до Міністерства юстиції України в ДРРП були дійсні записи про арешт спірного майна згідно ухвал Кіровського районного суду м. Кіровограда та Подільського районного суду м. Києва; на час укладання акту приймання-передачі майна до статутного капіталу майно по реєстру було обтяжено іпотекою ПАТ «Платинум Банк». Проте чинні обтяження щодо майна жодним чином не завадили діям ОСОБА_2 та ОСОБА_6 щодо перереєстрації майна на інших власників. Очевидним є те, що вони були обізнані з наявними арештами, іпотеками, але достеменно знали про їх наступне скасування протягом короткого періоду в часі. А відтак, обґрунтовуючи позов в частині оскарження акту приймання-передачі та іпотечного договору, позивач зазначив, що оскаржувані Акт приймання передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Лемано» від 18.04.2019 р. та Іпотечний договір від 22.04.2019 р., реєстровий номер 1320 за своїм змістом є правочинами спрямованими на відчуження майна у зв`язку з чим прямо суперечать актам органів судової (державної) влади України - ухвалі Подільського районного суду м. Києва від 04.02.2016 року у справі № 758/14602/15-ц та ухвалі Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.04.2017 року у справі № 404/2474/17, у зв`язку з чим підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України. При цьому, за доводами сторони позивача, Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2019 року № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» не було визнано недійсними жодного із правочинів щодо купівлі-продажу нерухомого майна № 1-4, а була лише скасована державна реєстрація таких правочинів. Тобто правовими наслідками скасування в судовому порядку Наказу від 16.04.2019 року № 1226/5 є відновлення державної реєстрації усіх правочинів, які були ним скасовані та відновлення правомочності власника ОСОБА_1 у розпорядженні майном. Таке відновлення у правах має ретроспективну дію, тобто скасування у судовому порядку Наказу від 16.04.2019 року № 1226/5 означає те, що він є недійсним з моменту його прийняття та не породжує жодних правових наслідків. За таких обставин Акт приймання передачі майна до статутного капіталу ТОВ Лемано» від 18.04.2019 року та Іпотечний договір від 22.04.2019 року укладений всупереч волевиявленню власника майна ОСОБА_1 , а відтак підлягає визнанню недійсним, оскільки не відповідає ч. 3 ст. 203 ЦК України. Одночасно зазначено, що в ДРРП на підставі спірного Наказу було відновлено запис про обтяження майна іпотекою ПАТ «Платинум Банк», яке просив припинити, а також за наслідком дій Міністерства юстиції України та перевищення повноважень Комісії, на думку позивача, просив припинити право власності ТОВ «Лемано».

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року закрито провадження в цивільній справі за позовом громадянина Румунії ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: громадянин Німеччини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» про визнання недійсними наказу, акту приймання-передачі майна до статутного капіталу та договору іпотеки, припинення права власності та обтяження речових прав на нерухоме майно - в частині позовних вимог про визнання недійсним Наказу Міністерства юстиції України № 1226/5 від 16.04.2019 року та припинення права власності (п. 3.1 позовних вимог) на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що враховуючи характер спірних правовідносин, суб`єктивний склад сторін, зміст заявлених позовних вимог, а також за наслідком винесеного наказу МЮУ № 1226/5 від 16.04.2019 р. ухвалено вже декілька судових рішень, з повним та всебічним дослідженням підстав винесення такого наказу, провадження в частині позовної вимоги про визнання недійсним наказу МЮУ № 1266/5 від 16.04.2019 р. та похідної від неї вимоги про припинення права власності ОСОБА_4 на садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку під ним у справі слід закрити на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 рокув задоволенні позову громадянина Румунії ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: громадянин Німеччини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» про визнання недійсними акту приймання-передачі майна до статутного капіталу та договору іпотеки, припинення права власності та обтяження речових прав на нерухоме майно - відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем невірно обраний спосіб захисту, а також враховуючи наявність ухвали суду від 18.03.2021 р. про закриття провадження в частині визнання недійсним Наказу МЮ, то в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, також з огляду, що такі вимоги є наслідковими від визнання недійсним Наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2019 р. № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року та направити справу в частині позовних вимог про визнання недійсним наказу та припинення права власності для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала суду постановлено з порушенням норм процесуального права. Зазначав, що суд не мав правових підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог визнання недійсним наказу та припинення права власності з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки суд не врахував, що означені ним справи відрізняються за суб`єктивним складом (різні позивачі та відповідачі, відсутні треті особи), містять різні матеріально-правові вимоги, обґрунтовані різними обставинами та нормами права. Вказував на те, що пославшись на те, що інші зацікавлені особи вже звернулися з позовом про визнання недійсним наказу МЮУ, суд першої інстанції позбавив позивача на доступ до суду, в контексті практичної реалізації власного права на звернення до уповноваженого суду за захистом своїх порушених прав.

У відзиві на апеляційну скаргу, Міністерство юстиції України просило ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що суд обґрунтовано закрив провадження в частині позовних вимог на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Також не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання недійсним наказу МЮУ № 1226/5 від 16.04.2019 року не може бути безумовною підставою для відмови в позові щодо визнання недійсним акту приймання передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Лемано» від 18.04.2019 року та іпотечного договору від 22.04.2019 року разом з відповідними похідними вимогами про припинення права власності та права іпотеки. Суд першої інстанції взагалі не дослідив позовні вимоги щодо визнання недійсним акту приймання передачі майна до статутного капіталу та іпотечного договору в аспекті їх відповідності ч.ч. 1,3 ст. 203 ЦК України.

Вказував на те, що суд не врахував конкретні обставини справи, зміни у законодавстві щодо нової редакції ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції після 16.01.2020 року, внаслідок чого неправильно застосував норми матеріального права та зробив помилковий висновок про невірно обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права.

Додатково зазначав про помилковість висновків суду першої інстанції щодо преюдиційної сили рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 року у справі № 910/9843/19 та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.10.2019 року у справі № 640/7857/19 з огляду на те, що рішення судів у цих справах не мають жодного правового значення при розгляді даної справи, оскільки остаточне рішення по справі № 910/9843/19 було прийнято вже після прийняття оскаржуваного рішення - 13.04.2021 року, а спір у справі № 640/7857/19 був ініційований ОСОБА_6 штучно, для створення уявності існування преюдиційного рішення по вимогам про визнання недійсним наказу МЮУ № 1226/555 від 16.04.2019 року, оскільки оспорюваним наказом його скаргу було задоволено, і не зрозуміло чому він намагався його оскаржити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерства юстиції України просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення суду є законним, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

03 листопада 2021 року надійшло клопотання представника ТОВ «Ренесанс Холдинг» - Герман Д.О. про зупинення апеляційного провадження, в якому просить зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 18.03.2021 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/9843/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано», ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу, що розглядається в порядку господарського судочинства, з огляду на те, що у справі № 910/9843/19 є аналогічні позовні вимоги про визнання недійсним наказу МЮУ № 1226/5 від 16.04.2019 року, і при розгляді справи № 910/9843/19 будуть встановлюватися факти щодо дійсності цього наказу, які згодом будуть мати преюдиційне значення для розгляду даної справи (в частині похідних вимог тощо).

Вислухавши думку учасників справи, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинена.

Під неможливістю розгляду цивільної справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Ураховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок, непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду одної справи до прийняття рішення в іншій справі.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 33 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, в лютому 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: визнати недійсним Наказ Міністерства юстиції України від 16.04.2019 р. № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та припинити право власності ОСОБА_4 на наступне майно: садовий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 1834,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, індексний номер 10044040; земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0675 гектарів, кадастровий номер :91:453:0020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 85; визнати недійсним Акт приймання-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано» від 18.04.2019 р. на підставі якого ОСОБА_2 передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Лемано» наступне майно: земельну ділянку, площею 0,0738 га, кадастровий номер :91:453:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано» на наступне майно: земельну ділянку, площею 0,0738 га, кадастровий номер :91:453:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; визнати недійсним Іпотечний договір від 22.04.2019 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1320; припинити обтяження речового права у вигляді іпотеки ОСОБА_3 згідно Іпотечного договору від 22.04.2019 р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1320 на наступне майно: земельну ділянку, площею 0,0738 га, кадастровий номер :91:453:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Предметом доказування у даній справі є правомірність наказу Міністерства юстиції України № 1226/5 від 16.04.2019 року, решта позовних вимог є похідними від вимоги про визнання недійсним вказаного наказу, оскільки саме внаслідок прийняття наказу було укладено подальші правочини щодо передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Лемано» та в іпотеку.

В той же час, вимога про визнання недійсним наказу Міністерства юстиції України № 1226/5 від 16.04.2019 року в межах даної цивільної справи не була розглянута по суті, ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 18.03.2021 року провадження даній справі в частині позовних вимог про визнання недійсним вказаного наказу було закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки за наслідком винесеного наказу Міністерства юстиції України № 1226/5 від 16.04.2019 р. ухвалено вже декілька судових рішень, з повним та всебічним дослідженням підстав винесення такого наказу.

Також, рішенням суду було відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог, з тих підстав, що позивачем невірно обраний спосіб захисту, а також враховуючи наявність ухвали суду від 18.03.2021 р. про закриття провадження в частині позовної вимоги про визнання недійсним Наказу МЮ, від якої є наслідковими інші позовні вимоги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на розгляді у Господарському суду міста Києва перебуває цивільна справа № 910/9843/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано», ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2019 року № 1226/5.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 року у задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 року рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 року скасовано. Визнано недійсним наказ Міністерства юстиції України від 16.04.2019 року № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Постановою Верховного Суду від 06.10.2021 року рішення судів першої та апеляційної нстанцій скасовано та справу передано до суду першої інстанції для нового розгляду.

З огляду на те, що вирішення питання законності наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2019 №1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» встановлюються у справі № 910/9843/19, впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі і не можуть бути з`ясовані та встановлені у цій справі, але мають значення для правильного вирішення спору, а також враховуючи, що закриваючи провадження у справі в частиіні позовних вимог щодо визнання недійсним наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2019 №1226/5, суд першої інстанції виходив з того, що наявні судові рішення, якими визнано законність вказаного наказу, тоді як на даний час, таке судове рішення скасовано постановою Верховного Суду та направлено справу до суду першої інстанції на новий розгляд, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для зупинення апеляційного провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/9843/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано», ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу, що розглядається в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 251 - 253 ЦПК України суд

у х в а л и в:

Зупинити апеляційне провадження в справі за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Самаріна Андрія Сергійовича на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року та рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року, ухвалені під головуванням судді Ларіонової Н.М., у цивільній справі за позовом громадянина Румунії ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: громадянин Німеччини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» про визнання недійсними наказу, акту приймання-передачі майна до статутного капіталу та договору іпотеки, припинення права власності та обтяження речових прав на нерухоме майно до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/9843/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано», ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу, що розглядається в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 08 листопада 2021 року.

Головуючий: Судді: