Справа № 489/4865/21
Номер провадження 2/489/2258/21
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2021 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Плаксіної В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (далі відповідач), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Людмила Анатоліївна, третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

встановив

В липні 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.07.2021 на адресу КП «ЕЛУ автодоріг» надійшла до виконання постанова про відкриття виконавчого провадження № 630944266, винесена приватним виконавцем на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса № 760 від 15.09.2020 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» заборгованості в розмірі 17 130,00 грн. Вказує, що нотаріус не мав повноважень на вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідач надав відзив на позов, яким просив відмовити в задоволенні вимог.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д. О. від 22.09.2020, було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 760 від 15.09.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л. А. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» кредитної заборгованості в сумі 17 130,00 грн.

Згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст. 87-91 Закону та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172.

Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 за № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14, постанову Кабміну № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати ВСУ від 20.06.2018р. було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.

З огляду на викладене, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Не зважаючи на це, приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 12.03.2020р. у справі № 757/24703/18-ц - «якщо серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу не посвідчений нотаріально, отже не є тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Окрім того, як зазначалось вище, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону).

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Надані суду і нотаріусу документи не свідчать про безспірність нарахованих відсотків, оскільки не було додано помісячного розрахунку відсотків за кредитом.

Із досліджених судом документів та змісту виконавчого напису достовірно не вбачається те, що дійсно на момент вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та що вищезазначена заборгованість складалася саме з такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування зазначених доводів позивача в цій частині.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є законною та обґрунтованою, оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 1362 (908+454) грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

вирішив

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Людмилою Анатолівною 15.09.2020, зареєстрований в реєстрі № 760, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» заборгованості в розмірі 17 130,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362грн.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», адреса: 03124, м. Київ, бульвар ВВарцлавва Гавела, 4, офіс 520.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Людмила Анатоліївна, адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович, адреса: 04073, м. Київ, вул. Кирилівська, 172, офіс 65.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.10.2021.

Суддя В. В. Кокорєв