НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06 січня 2021 рокуСправа № 322/1022/20

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Губанова Р.О., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив

короткий зміст позовних вимог, рух справи:

28 жовтня 2020 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов, в якому позивачка просить суд:

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її ОСОБА_1 користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23- х років; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила наступне.

За рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2016 року шлюб між нею і відповідачем було розірвано.

Від спільного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 .

За виконавчим листом №2-298/2005 від 24.03.2005, виданим Новомиколаївським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 17 січня 2005 року, і до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 сину виповнилося 18 років і стягнення аліментів на його утримання на піставі вказаного виконавчого листа було припинено.

В теперішній час ОСОБА_3 навчається на другому курсі денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Оріхівського коледжу ТДАТУ імені Дмитра Моторного».

В період навчання ОСОБА_3 проживає в гуртожитку, за проживання в якому вона сплачує 392 грн. на місяць.

Витрати пов`язанні з навчанням їх сина повністю несе вона, батько у витратах пов`язаних з навчанням сина жодної участі не приймає.

Вона не в змозі самостійно утримувати та навчати сина, оскільки вона на цей час працює молодшою медичною сестрою в КНП Новомиколаївська ЦРЛ і отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів не має. У зв`язку з цим вона з сином опинилася у скрутному матеріальному становищі та потребують матеріальної допомоги.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина після закінчення стягення аліментів не надає, крім того станом на 30.09.2020 має перед нею заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 8019,01 грн.

Відповідач працює, має постійний дохід, інших дітей не має і аліментів не сплачує, тому має можливість надавати сину матеріальну допомогу.

Ухвалою судді від 11.11.2020 було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено для сторін строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач надав відзив на позов, у якому частково визнав позов, погоджуючись сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23- х років. В обґрунтування відзиву вказано про розмір середнього доходу ОСОБА_2 і наявність п`яти виконавчих проваджень, що свідчить про обмежену можливість сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін учасники справи на заявили.

Позивачкою на відзив подана відповідь в обґрунтування якої вказано що виконавчі провадження не мають відношення до вказаної справи, оскільки вони утворилися з підстав незалежних від сина.

Відповідачем на відповідь подано заперечення зі змісту якого випливає, що відповідь на відзив є необґрунтованою, оскільки позивачкою не спростована неможливість його сплачувати аліменти в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Згідно з ч.2ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За змістомст.13 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

При цьому, частиною 1статті 275 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Виходячи з наведених норм ЦПК України, враховуючи відсутність будь-яких клопотань сторін, судом вирішено продовжити розгляд цієї справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

З огляду на викладене, суд також не вбачає підстав, передбачених ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, для заочного розгляду справи, який може проводитися лише у випадку розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва по народження серії НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання станом на 01.10.2018 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою згідно з копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , зареєстрована позивачка ОСОБА_1

Виконавчим листом №2-298/2005 від 24.03.2005, виданим Новомиколаївським районним судом Запорізької області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягувались аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 17 січня 2005 року, і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 є студентом другого курсу денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Оріхівського коледжу ТДАТУ імені Дмитра Моторного». Навчається за рахунок бюджету з 1 вересня 2019 року по 30 червня 2021 року., що підтверджується довідкою №219 від 29.05.2020 вказаного навчального закладу.

Довідкою №129 від 03.07.2020 цього ж навчального закладу виданою ОСОБА_3 підтверджується що він мешкає у гуртожитку Оріхівського коледжу за адресою: АДРЕСА_2 на період навчання. Плата за проживання в гуртожитку становить 392,00 грн. за місяць.

Крім цього сторонами надані довідки про їх доходи.

Позивачкою також надана довідка про заборгованість про сплату аліментів, а відповідачем копії постанов про відкриття чотирьох виконавчих проваджень, копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, і копія трудової книжки.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою третьою ст.181СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються: за домовленістю між батьками; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Разом з тим, ст.199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

До особливих обставин законодавець відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Такі правові висновки щодо застосування статті 185СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року та Верховного Суду у справі № 6-1296цс15, справа № 622/373/16-ц, провадження № 61-1717 св 18 від 29.01.2018 року.

З матеріалів справи випливає, що дитина ОСОБА_3 03.03.2002, навчається на другому курсі денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Оріхівського коледжу ТДАТУ імені Дмитра Моторного», навчається за рахунок бюджету з 1 вересня 2019 року по 30 червня 2021 року. Останній мешкає у гуртожитку Оріхівського коледжу за адресою: АДРЕСА_2 на період навчання. Плата за проживання в гуртожитку становить 392,00 грн. за місяць.

Отже наявні у справі докази беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_3 будучі повнолітньою особою дійсно навчається в навчальному закладі І рівня акредитації на денному відділені поза місцем реєстрації, що вказує на потребу у матеріальній допомоги батьків.

Разом з тим відповідно до ч.ч.1,3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Позивачкою не підтверджено доказами те, що дитина мешкає із нею, адже наявна в матеріалах справи довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 вказує, що він зареєстрований за однією адресою з позивачкою, однак ця довідка датована 01.10.2018, наявні же докази вказують що на теперішній час дитина мешкає у гуртожитку в м. Оріхові.

Також позивачкою не надано жодного доказу, що витрати на навчання дитини та інші пов`язані з цим витрати (оплата проживання, харчування тощо), несе вона. Не доказано і того що відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу для навчання повнолітнього сина. Навпаки з позиції відповідача випливає, що він згоден надавати матеріальну допомогу сину однак в меншому розмірі ніж просить позивачка.

Позивачкою, при тому, що позов заявлено нею, а не їх спільним з відповідачем сином - ОСОБА_3 , не було заявлено клопотання про залучення останнього в якості третьої особи, з метою отримання показань дитини в контексті стягнення аліментів з відповідача саме на користь ОСОБА_1 .

Враховуючи вказані обставини, позиція відповідача щодо погодження сплачувати аліменти в 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23- х років, не дає підстав для прийняття рішення про часткове задоволення вимог позивачки, оскільки таке рішення буде прийнято всупереч вимогам ст.199 СК України.

Також, хоча в цьому конкретному випадку це не має вирішального значення, однак з метою дотримання положень ст.370 ЦПК України, в контексті вмотивованості рішення, суд вважає необхідним зазначити про те, що аналіз статей 199, 200 СК України вказує, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Позивачкою ж не були спростовані доводи відповідача щодо неможливість надавати ним матеріальну допомогу в заявленому позивачкою розмірі.

Виходячи із наведеного, дійшов висновку про необґрунтованість позову, з підстав чого у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.88, 208, 209, 212-215, 218, 223 - 226, 294, 296, 367 ЦПК України, суд

вирішив:

в задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відмовити.

Реквізити учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя Р.О. Губанов