Провадження № 6/638/795/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Штих Т.В.

за участю секретаря Овчаренко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові заяву комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконанням у цивільній справі за заявою комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,-

встановив:

01.11.2021 до суду надійшла зазначена заява. В обґрунтування заяви вказано, що у встановленому законом порядку КП «ХТМ» не могло пред`явити виконавчі документи до виконання з поважних причин.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 серпня 2017 року видано судовий наказ Дзержинським районний судом м. Харкова, яким вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2011 року по 30.06.2017 року у розмірі 10986, 20 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» три відсотки річних від простроченої суми 267, 92 грн., інфляційні витрати 1523, 49 грн. Стягнуто пропорційно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 800, 00 грн. Судовий наказ набрав чинності 06.09.2017 року. Неодноразово заявник звертався до суду з заявами про видачу виконавчих документів. Виконавчі документи в зв`язку з цим були отримані лише 27.10.2021 року.

Таким чином, стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документ до виконання з незалежних від нього причин.

В судове засідання стягувач не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника КП „Харківські теплові мережі Кондратюк І.В., яка діє на підставі повноважень відповідно статуту, надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за відсутності представника заявника, наполягала на задоволенні заяви, та просила суд її задовольнити.

Боржники в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що судовим наказом Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2017 року у справі № 638/11509/17 за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - задоволено;

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2011 року по 30.06.2017 року у розмірі 10986, 20 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» три відсотки річних від простроченої суми 267, 92 грн., інфляційні витрати 1523, 49 грн. Стягнуто пропорційно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 800, 00 грн. Судовий наказ набрав чинності 06.09.2017 року та 27.10.2021 року судовий наказ було видано представнику стягувача.

22.12.2017 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зверталося до суду із листом до Голови Дзержинського районного суду м. Харкова про видачу судового рішення у справі.

З аналогічними заявами Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зверталося до суду 26.12.2019 р.

01.04.2021 р. та 29.09.2021 р. Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу по справі.

В зв`язку з чим, 27 жовтня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова видав виконавчі документи № 638/11509/17, в якому зазначено, що строк пред`явлення виконавчого документу становить три роки, тобто до 06.09.2020 р.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Як вбачається з усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Caseof Hornsbyv. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін…».

19 листопада 2010 року Консультативною радою європейських суддів (КРЄС) прийнято Висновок №13 (2010), який зокрема встановлює, що у державі, яка керується верховенством права, державні органи передусім зобов`язані поважати судові рішення і виконувати їх швидко. Сама ідея державного органу, який відмовляється підкоритися рішенню суду, підриває концепцію примату закону (п. 31).

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла станом на 13.11.2017) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як передбачено частиною 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно наступним умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Матеріали справи свідчать про те, що судовим наказом Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2017 року у справі № 638/11509/17 за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - задоволено;

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2011 року по 30.06.2017 року у розмірі 10986, 20 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» три відсотки річних від простроченої суми 267, 92 грн., інфляційні витрати 1523, 49 грн. Стягнуто пропорційно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 800, 00 грн. Судовий наказ набрав чинності 06.09.2017 року та 27.10.2021 року судовий наказ було видано представнику стягувача.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» в межах строку пред`явлення виконавчого документу до виконання неодноразово звертався до суду із заявами про видачу судових наказів, зокрема, 22.12.2017 року, 26.12.2019 року, однак лише 27 жовтня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова видав виконавчі документи № 638/11509/17, тобто вже після закінчення строку для його пред`явлення.

З матеріалів справи вбачається, що суд більше трьох років не видавав стягувачу виконавчі документи.

Два примірники судового наказу від 14.08.2017 року, отримано представником Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» лише 27 жовтня 2021 року.

Таким чином, стягувач в межах трирічного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання намагався отримати в суді виконавчі документи по справі № 638/11509/17, однак в порушення розумних строків суд видав виконавчі документи після закінчення строку для пред`явлення, а саме 27 жовтня 2021 року.

Таким чином, у Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» не було об`єктивної можливості надати в строк, визначений законом, виконавчі документи для примусового виконання.

Враховуючи зазначене, причини, з якими стягувач пов`язує поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчогих документів до виконання, слід вважати поважними, у зв`язку з чим заява комунального підприєстава «Харківські теплові мережі» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

постановив:

Заяву комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у цивільній справі за заявою комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу від 14.08.2017 р. до виконання у справі № 638/11509/17 за заявою комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Т.В.Штих