Головуючий суддя
в суді І інстанції Козіна С.М.
Єдиний унікальний № 374/362/20
Провадження № 2-зз/374/1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Козіної С.М.,

за участі:

секретаря - Проценко Ю.В.,

заявника - ОСОБА_1 (не з`явився),

позивача - ОСОБА_2 (не з`явився),

відповідачів - (не з`явились),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області клопотання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бердара Миколи Миколайовича про скасування заходів забезпечення позову, подане у справі за позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ", ОСОБА_3 , про захист прав споживача та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ржищівського міського суду Київської області перебуває цивільна спарва за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ", ОСОБА_3 , про захист прав споживача та стягнення коштів.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 07 грудня 2020 року у справі № 374/362/20 було задоволено клопотання про забезпечення позову, подане ОСОБА_2 та заборонено будь-яким особам, в т.ч. та не виключно ОСОБА_3 , державному підприємству «Сетам» , приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Бердару М.М. та/або іншим приватним та державним виконавцям, тощо, розпоряджатися, а саме відчужувати нерухоме майно (купувати, продавати, міняти, дарувати, проводити електронні торги (аукціони), а саме стосовно:

?земельної ділянки, кадастровий номер :01:042:5009 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

?земельної ділянки, кадастровий номер :04:018:0012 для ведення садівництва, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Княжичівська сільська рада;

?земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0164 для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,2478 га, розташованої за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Княжичівська сільська рада.

?земельної ділянки кадастровий № :02:034:5009 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

?земельної ділянки кадастровий № :02:034:5008 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; до набрання законної сили рішенням суду по суті у даній справі.

16 грудня 2020 року приватний виконавчець виконавчого округу м. Києва Бердар М.М. подав до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, у якому просив скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Ржищівського міського суду Київської області 07 грудня 2020 року у справі № 374/362/20. Клопотання мотивував тим, що у нього на виконанні знаходиться виконавчий лист № 753/1753/16, виданий 09 жовтня 2019 року Дарницьким районним судом міста Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики у розмірі 154 346 489 грн 21 коп., що за офіційним курсом НБУ на день звернення до суду еквівалентно 6 258 981 доларів США 72 цента (ВП 62224643, боржник ОСОБА_3 ). З метою забезпечення виконання рішення 01.06.2020 накладено арешт на все майно ОСОБА_3 . В межах вказаного виконавчого провадження описано майно боржника, а саме:

-земельна ділянки кадастровий номер :01:042:5009 за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0798 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

-земельна ділянка кадастровий номер :04:018:0012, загальною площею 2,7586 га, для ведення садівництва, розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Княжичівська сільська рада;

-земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0164, загальною площею 0,2478 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Княжичівська сільська рада.

Тобто вказані земельні ділянки є у переліку тих, на які ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 07 грудня 2020 року у справі № 374/362/20 накладено заборону вчиняти будь-які дії щодо їх відчуження.

В ухвалі не зазначено, на підставі яких саме обгрунтованих доказів, що були надані позивачем на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

На час постановления ухвали суддя знав про наявність у відповідача ОСОБА_3 зобов`язань перед іншими особами про що зазначено в самій ухвалі від 07 грудня 2020 року.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження виникнення у подальшому потенційних труднощів при виконанні такого рішення.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Таким чином, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести наявність у неї таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення із заявленою вимогою, необхідність вжиття заходів забезпечення.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні бути реалізовані лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити: порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанова), вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, встановлених частиною четвертою зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали, законної сили.

На думку приватного виконавця, під час вирішення питання про забезпечення позову у справі № 374/362/20, суд не надав оцінки обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обгрунтованості й адекватності вимог, та не вчинив жодних дій щодо запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені, від позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, у задоволенні клопотання просив відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 вбачається, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що суд може скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Позивачем до заяви долучено копію ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року у справі № 753/1753/16-ц, з якої встановлено, що виконавчий лист № 753/1753/16, виданий Дарницьким районним м. Києва 19 жовтня 2019 року на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2016, яке набрало законної сили 21.06.2016, про стягнення 154 346 489 грн 21 коп. заборгованості за договором позики визнано таким, що не підлягає виконанню.

Отже, судом встановлено, що виконавчий лист № 753/1753/16, на який посилається заявник як на підставу скасування заходів забезпечення позову, застосованих у справі № 374/362/20, визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Посилання заявника на ч. 11 ст. 150 ЦПК України суд не може прийняти до уваги, оскільки дані обмеження стосуються публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру, а приватний виконавець не належить до вищеперерахованих суб`єктів відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Крім того, клопотання про скасування заходів забезпечення може бути подано учасником справи, а приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бердар Микола Миколайович не є учасником справи № 374/362/20.

Враховуючи те, що на даний час продовжує існувати загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі № 374/362/20, отже потреба в забезпеченні позову не відпала та не змінились обставини, що зумовили його застосування, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, як передбачено ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Керуючись ст. 158, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бердара Миколи Миколайовича про скасування заходів забезпечення позову, подане у справі за позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ", ОСОБА_3 , про захист прав споживача та стягнення коштів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову в порядку ч. 5 ст. 158 та п. 4 ч.1 ст. 353 ЦПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя