Справа № 307/3073/19
Провадження № 2/307/220/20
У Х В А Л А

05 січня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого Бобрушко В.І., при секретарі Юсип В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернулася ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , неповнолітнього ОСОБА_4 (представник неповнолітьного ОСОБА_5 ), де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною та визнання права на частку у спадковому майні.,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернулася ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , неповнолітнього ОСОБА_4 (представник неповнолітьного ОСОБА_5 ), де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною та визнання права на частку у спадковому майні..

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надіслав до суду клопотання про необхідність витребування з Хустської районної лікарні історії хвороби ОСОБА_1 , в якій послідовно вказано лікування ОСОБА_1 після перенесеного ним інсульту, а також стан його здоров`я за 2018-2020 рокуи. В клопотанні представник зазначила, що вона вважає, що строк позовної давності про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною ще не сплив із наступних підстав. Так, позивач ОСОБА_1 написав заяву в Тячівську державну нотаріальну контору, згідно якої відмовився від своєї долі у спадковому майні після смерті сина ОСОБА_6 на користь онуків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Строк позовної давності рахується не з 14.06.2012 року, а з 12.11.2012 року, тобто строку закінчення шість місяців, на протязі яких позивач ОСОБА_1 мав можливість відізвати свою заяву про відмову від прийняття спадщини. Перебіг позовної давності починається з дня коли особа дізналася, або могла дізнатися про порушення свого права, тобто з 12.11.2012 року до 12.11.2015 року. 30 червня 2015 року у позивача ОСОБА_1 стався інсульт і він відповідно до виписки із історії хвороби до 4 жовтня 2015 року лежав у лікарні, після чого почав лікуватися амбулаторно. З 15.10.2015 року по 07.11.2015 року він перебував на реабілітації в санаторії «Карпати». Після проходження реабілітації стан здоров`я ОСОБА_1 їм не відомий, але з 2015 року він постійно перебуває на лікуванні. У вересні 2019 року позивач звернувся до Тячівського районного суду із даним позовом. На даний час стан його здоров`я, зі слів доньки, в якої він проживає, то покращується, то погіршується. Історія хвороби ОСОБА_1 знаходиться в Хустській районній лікарні - у терапевта невропатолога, у яких ОСОБА_1 постійно лікується. Просить клопотання задовольнити.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 8 цієї ж статті передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

В ч.2 ст.84 ЦПК України зазначено, що у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Разом з тим, клопотання позивача про витребування доказів не відповідає ч. 2 ст. 84 ЦПК України, оскільки у клопотанні не зазначені вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Крім того, позивачем та його представником в клопотанні не обґрунтовано не можливість отримання чи витребування судом зазначених доказів під час підготовчого судового засідання, яке в даній справі вже проведено.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів слід відмовити.

Керуючись ст.84 ЦПК України , суд ,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.І. Бобрушко