Провадження № 2-п/742/1/21
Єдиний унікальний № 742/2506/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді - Павлова В.Г.,

секретаря - Рубан Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Прилуки цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідачів.

1. 09.09.2020 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 14.06.2011 року в розмірі 30 110 грн 96 к. та 2102 грн судового збору.

2. Заявлені вимоги позивача обґрунтовані невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань за вище вказаним кредитним договором.

3. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, заперечували щодо задоволення позовним вимог.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.

4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

5. Представник відповідача надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 09.09.2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

6. Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 28.09.2020 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено /а.с.80-81/.

7. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 17.12.2020 року заочне рішення скасовано /а.с.111/.

8. Суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

9. 14.06.2011 року відповідач звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг /а.с.14/.

Згідно анкети ОСОБА_1 виявила бажання оформити платіжну картку «Кредитка» Універсальна» з кредитним лімітом 3000 грн. У анкеті-заяві вказано, що підписанням цієї анкети-заяви відповідач приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайті в мережі Інтернет, і які разом з пам`яткою клієнта та тарифами становлять договір банківського обслуговування.

10. Зазначена вище заява не містить відомостей про строк дії кредитного договору, процентна ставка не зазначена. Відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів).

11. Банком додано до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Витяг з Умов та правил надання банківських послуг без зазначення дат, які відповідачем не підписані /а.с.15-38/.

12. Згідно довідки банку відповідачці за кредитним договором було надано кредитні картки: № НОМЕР_1 (дата відкриття 14.06.2011 року з терміном дії 04/15), № НОМЕР_2 (дата відкриття 13.06.2013 року з терміном дії 02/17), № НОМЕР_3 (дата відкриття 25.03.2014 року з терміном дії 01/18) /а.с.13/.

13. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) вбачається, що старт карткового рахунку 14.06.2011 року.

13.06.2013 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 0 грн , а вже 06.09.2013 року його збільшено до 5000 грн, 02.01.2015 року до 6000 грн, 31.01.2017 року до 7000 грн, 30.06.2019 року зменшено до 0 грн. /а.с.12/.

14. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за договором № б/н від 14.06.2011 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , станом на 19.08.2020 року остання має заборгованість перед банком всього в розмірі 30 110 грн. 96 к., яка складається з: 21 199 грн 08 к. заборгованість за тілом кредиту, 8 873 грн 90 к. заборгованість за простроченими відсотками, 37 грн 98 к. нарахована пеня.

15. Згідно витягу із статуту позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» /а.с.45-47/.

V. Оцінка Суду.

16. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

17. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

18. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

19. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

20. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

21. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

22. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

23. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

24. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

25. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

26. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

27. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

28. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

29. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

30. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

31. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Анкета-заява від 14.06.2011 року, яка знаходиться в матеріалах справи, не містить даних щодо визначеного розміру кредитного ліміту та процентної ставки (типу, розміру тощо), умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

32. Банк, пред`являючи вимоги про стягнення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками, за кредитом та штрафи (фіксовану та процентну складові).

В обґрунтування права вимоги стягнення заборгованості за тілом крита, простроченими відсотками та пенею позивач послався на розрахунок кредитної заборгованості за договором № б/н від 14.06.2011 року, а також на Тарифи і на Витяг з умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Тарифами та Витягом з умов було ознайомлено відповідача, який погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, і чи взагалі вони містили інформацію щодо сплати процентів та штрафів.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

33. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Окремо суд акцентує увагу на те, що обрахунок заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит позивачем здійснювався не на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, а з посиланням на умови кредитного договору /а.с.3/.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Витяг з умов та Правил надання банківських послуг, тарифи, надані позивачем, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17), яка, в силу положень ч.4 ст.263 ЦПК України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої позивачем заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8 873 грн 90 к. та пені в розмірі 37 грн 98 к.

VІ. Розподіл судових витрат.

34. За змістом ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення № PROM6BT6F3 від 26.08.2020 року позивачем було сплачено 2102 грн. 00 коп. судового збору /а.с.1/.

По справі позивачем заявлено вимогу з загальною ціною позову в розмірі 30 110 грн 96 к., з яких було задоволено вимог на загальну суму 21 199 грн 08 к., що становить 70 %.

В зв`язку з частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 1 480 грн (21199,08/30110,96)*2102).

Керуючись ст.ст.2,5,10-13,81,141,258-259,265,268,273,280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, рахунок НОМЕР_5 , МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1 Д) заборгованість станом на 17.08.2020 року за кредитним договором б/н від 14.06.2011 року в розмірі 21 199 грн 08 к.

В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, рахунок НОМЕР_5 , МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1 Д) 1 480 грн.

Рішення може бути оскаржено Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Прилуцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області В.Г.Павлов