Справа № 301/2844/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2021 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Посилаються на те, що вони є власниками житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 належить 2/3 частки, а ОСОБА_2 - 1/3 частка житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , однак з листопада 2017 року за зазначеною адресою не проживають.

У листопаді 2017 року відповідачі забрали з будинку свої особисті речі і виїхали з житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та з того часу не поверталися, ніякі речі в будинку не зберігають, за комунальні послуги не сплачують, домогосподарством не займаються, будинок не утримують.

Крім того, відповідно до рішення Іршавського районного суду від 07 листопада 2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. На даний час ОСОБА_3 має іншу сім`ю та проживає в АДРЕСА_2 , відповідачка ОСОБА_5 також одружилася і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивачі вимушені самостійно нести всі витрати з урахуванням реєстрації відповідачів, не можуть оформити передбачені законом пільги та субсидії. В добровільному порядку відповідачі не бажають знятися з реєстраційного обліку.

Таким чином, відповідачі більше як три роки відсутні за місцем своєї реєстрації, інших домовленостей між ними щодо користування житловим будинком не було, підстав для збереження за відповідачами житлового приміщення не має.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, а подали заяву (а. с. 28), якою позов підтримали, просили його задовольнити з мотивів, наведених у ньому, справу розглянути в їх відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, а подали заяви (а. с. 26-27), в яких просили справу розглянути в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивачі є власниками житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01.04.1994 року, виданим Іршавською міською радою ( а. с. 10), свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори 18.08.2011 року, реєстраційний номер №1-528 ( а. с. 9). Відповідно до вказаних правовстановлюючих документів ОСОБА_1 належить 2/3 частки, а ОСОБА_2 1/3 частка житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , однак з листопада 2017 року за зазначеною адресою не проживають, що підтверджується актом обстеження факту проживання від 15.10.2020 року за № 217 комісії Іршавської міської ради (а. с. 12).

У листопаді 2017 року відповідачі забрали з будинку свої особисті речі і виїхали з житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 району та з того часу не поверталися, ніяких речей в будинку не зберігають, за комунальні послуги не сплачують, домогосподарством не займаються, будинок не утримують.

Крім того, відповідно до рішення Іршавського районного суду від 07 листопада 2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано ( а. с. 13).

Відповідачі більше як три роки відсутні за місцем своєї реєстрації, інших домовленостей між ними щодо користування житловим будинком не було, підстав для збереження за відповідачами житлового приміщення не має.

Реєстрація відповідача в будинку створює додаткові витрати для оплати комунальних послуг та може бути додатковим навантаженням при одержанні соціальних пільг.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст.71 та 72 ЖК України, ст. 391 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований в АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: М. М. Золотар