Справа №: 164/1406/20
Категорія: 310010000
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Шлеян А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Новорудської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Новорудської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що він являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 позивач у встановлений законом термін фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Спадкоємців за заповітом на дане майно немає. Іншими спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є інші діти спадкодавця - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , у визначений законом термін не вчинили, на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.2500 га, вартістю 30000 гривень, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 1.00 га, вартістю 21000 гривень, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Градиськ Маневицького району Волинської області, які були виділені ОСОБА_2 у власність згідно рішення Новорудської сільської ради Маневицького району Волинської області № 11/4 від 30 грудня 1997 року.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_5 , представник відповідача - Новорудської сільської ради Маневицького району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_5 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Новорудської сільської ради Маневицького району Волинської області подала до суду заяву, в якій вказала, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 сільська рада не заперечує, просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_5 та представника відповідача - Новорудської сільської ради Маневицького району Волинської області.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Новорудської сільської ради Маневицького району Волинської області № 11/4 від 30 грудня 1997 року ОСОБА_2 було передано безкоштовно у власність земельну ділянку, площею 0.2500 га, вартістю 30000 гривень, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 1.00 га, вартістю 21000 гривень, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Градиськ Маневицького району Волинської області. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 позивач у встановлений законом термін фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Спадкоємців за заповітом на дане майно немає. Іншими спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є інші діти спадкодавця - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , у визначений законом термін не вчинили, на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 від 27 грудня 2007 року та серії НОМЕР_2 від 18 вересня 2007 року, свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 26 жовтня 1947 року та серії НОМЕР_4 від 25 липня 1969 року, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 26 жовтня 1947 року, довідки Новорудської сільської ради Маневицького району Волинської області № 114 від 3 лютого 2020 року, витягу з рішення Новорудської сільської ради Маневицького району Волинської області № 11/4 від 30 грудня 1997 року, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 22 листопада 2018 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 700/02-31 від 7 вересня 2020 року, нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про відмову від спадщини, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 877/01-16 від 5 листопада 2020 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_1 , являючисьспадкоємцем за законом, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на земельну ділянку, площею 0.2500 га, вартістю 30000 гривень, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 1.00 га, вартістю 21000 гривень, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Градиськ Маневицького району Волинської області, які були виділені спадкодавцю ОСОБА_2 у власність згідно рішення Новорудської сільської ради Маневицького району Волинської області № 11/4 від 30 грудня 1997 року, слід визнати за ним право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1261, 1268-1270, 1296 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на земельну ділянку, площею 0.2500 га, вартістю 30000 (тридцять тисяч) гривень, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 1.00 га, вартістю 21000 (двадцять одна тисяча) гривень, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Градиськ Маневицького району Волинської області, що були виділені у власність згідно рішення Новорудської сільської ради Маневицького району Волинської області № 11/4 від 30 грудня 1997 року, які належали ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар