Єдиний унікальний номер справи 336/9213/21
Номер провадження 2-з/336/85/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про забезпечення позову)

11.11.2021 м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого-судді Карабак Л.Г.;

з участю секретаря Тимошенко Н.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви в порядку ст.ст. 151, 152 ЦПК України

ВСТАНОВИВ:

11.11.21 до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви в порядку ст.ст. 151, 152 ЦПК України, в якій вона просить накласти арешт на нерухоме майно - нежитлову будівлю, торговельний павільйон лі А загальною площею 98,3 кв.м. по АДРЕСА_1 та заборонити його відчуження; - заборонити ОСОБА_2 розпоряджатися та користуватися нерухомим майном - нежитловою будівлею, торговельним павільйоном літ. А загальною площею 98 кв.м. по АДРЕСА_1 , а саме укладати або розривати договори оренди, користування та інше використання приміщень для здійснення будь-якої діяльності, у тому числі переобладнання перепланування, знищення або пошкодження будівлі до набрання законної сили рішення суду по справі за її позовом.

Обґрунтовуючи заяву заявниця зазначає, що має намір звернутися до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним. Зазначає, що предметом позову є визнання недійсним договору дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 03.09.2021 року внесеного до Державного реєстру речових прав рішенням приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко Світлани Володимирівни. Вищевказане майно до незаконної реєстрації державним реєстратором належало їй на праві власності та використовувалося для здійснення підприємницької діяльності, в зв`язку з чим мною були укладені відповідні договори оренди приміщень розташованих у вказаному торгівельному павільйоні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви та додатки до такої заяви, в їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що за результатами скарги заявниці Міністерством юстиції України у зв`язку із виконанням наказу від 15.10.2021 № 3705/5 «Про задоволення скарги», прийнятого за результатами розгляду скарги від 15.07.2021 (вх. № СК-458-21 від 20.07.2021), поданої в порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повідомляється, на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 06.09.2021 Міністерством юстиції України прийнято рішення у формі Наказу, яким скаргу задоволено частково та, зокрема, скасовано рішення від 07.07.2021 № 59156735, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Голкою Юрієм Володимировичем. Виконання Наказу в цій частині покладено на Офіс протидії рейдерству.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою до застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі квартира, земельна ділянка, автомобілі тощо), яке є у відповідачів на момент пред`явлення позову до них, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з роз`яснень даних в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та забороною користуватися та розпоряджатися цим майном суд вважає співмірними заходами забезпечення з огляду майбутню позовну вимогу.

Проаналізувавши заяву про забезпечення позову, беручи до уваги те, що між сторонами виникає спір, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, зважаючи на наявність загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а оскільки невжиття заходів забезпечення позову, в даному випадку, може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів заявника за захистом яких вона має намір звернутися до суду, а тому суд вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову слід задовольнити.

Крім цього, підстав вважати, що застосування судом заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно спричинить якісь збитки відсутні, а тому відсутні і підстави для застосування судом зустрічного забезпечення позову відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Але заявниця крім іншого просить: заборонити ОСОБА_2 розпоряджатися та користуватися нерухомим майном - нежитловою будівлею, торговельним павільйоном літ. А загальною площею 98 кв.м. по АДРЕСА_1 , а саме укладати або розривати договори оренди, користування та інше використання приміщень для здійснення будь-якої діяльності, у тому числі переобладнання, перепланування, знищення або пошкодження будівлі до набрання законної сили рішення суду по справі.

Зазначені вимоги виходять за межі змісту забезпечення збереження нерухомого майна, можуть в певному обсязі порушити права особи щодо якої ставиться таке питання, крім того заборона знищення, пошкодження майна не передбачена чинним законодавством.

Керуючись ст. ст. 149-155, 247, 260, 261, 353 -355 ЦПК України -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви в порядку ст.ст. 151, 152 ЦПК України задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно - нежитлову будівлю, торговельний павільйон літ А загальною площею 98,3 кв.м. по АДРЕСА_1 та заборонити розпоряджатися ним.

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Виконання ухвали суду покласти на Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро).

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Боржник: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Л.Г.Карабак