РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Вольській К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , підприємство об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» про визнання протиправних дій, зобов`язання вчинити певні ді,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що він із дружиною ОСОБА_2 , є особами з інвалідністю першої групи по зору.

В період з 2002 року по 2009 рік позивач був працівником підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих».

Дружині позивача ОСОБА_2 , як працівнику підприємства на підставі ордеру надано житлову площу - кімнату АДРЕСА_1 Відповідний гуртожиток належить Українському товариству сліпих.

Листом від 15.03.2018 року підприємство об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» повідомило позивача про надання згоди на здійснення реєстрації його місця проживання за відповідною адресою.

Реєстрація місця проживання проведена відповідачем - Управлінням ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради, 26.03.2019 року.

В подальшому, реєстрацію скасовано з підстав надання позивачем не повних та недостовірних відомостей.

Позивач звертає увагу на положеннях чинного на час звернення із заявою про реєстрацію місця проживання законодавства в частині визначення переліку необхідних для подання документів, дотримання ним відповідних вимог закону.

Оскільки будь-які недостовірні відомості, за твердженням позивача, не подавались, сторона просить визнати протиправними дії Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради щодо скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , зобов`язати відповідача поновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Третьою особою - підприємством об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих», надано пояснення на позов, де зазначено, що на балансі підприємства перебуває гуртожиток за адресою: АДРЕСА_3 .

Спільним рішенням адміністрації, профспілкового комітету та виробничої первинної організації «Житомирського УПВ УТОС» для проживання ОСОБА_2 була надана кімната АДРЕСА_4 відповідного гуртожитку, для вселення у помешкання видано ордер, в якому особами з правом заселення вказано ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 .

Учасник зауважує, що позивач не звертався до адміністрації підприємства із клопотанням про вселення у кімнату № 4 гуртожитку, дозволу на заселення у порядку, передбаченому Положенням про гуртожитки Українського товариства сліпих, згідно якого вселення членів сім`ї в указані приміщення допускається лише з дозволу адміністрації, профспілкового комітету і первинної організації УТОС та письмової згоди членів сім`ї, не отримував.

У зв`язку з відсутністю правових підстав для проживання особи у гуртожитку адміністрація підприємства запропонувала позивачу у місячний термін зареєструвати місце проживання за відповідною адресою.

В порушення визначеного строку позивач ОСОБА_1 місце проживання не зареєстрував, а тому, за переконанням учасника, згода підприємства як власника втратила чинність.

Третя особа звертає увагу на вимогах Примірного положення про користування гуртожитками, згідно яких користування жилою площею гуртожитку здійснюється виключно за договором найму жилого приміщення, фактичній відсутності у позивача та членів його сім`ї права на проживання у гуртожитку внаслідок відмови укласти договір найму.

В 2019 році позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовною заявою з вимогами про зобов`язання УВП УТОС здійснити реєстрацію місця проживання.

На виконання ухвали суду про витребування доказів Житомирським УПВ УТОС була надана, в тому числі, копія ордеру на вселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до кімнати гуртожитку.

В подальшому, провадження по справі за ініціативою позивача закрите, а 26.03.2019 року ОСОБА_1 за наслідком звернення до Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради проведена реєстрація місця проживання.

Прийняте рішення відповідача про скасування реєстрації учасник вважає обґрунтованим, оскільки наймачі жилої площі в гуртожитку та члени їх сімей, які проживають разом з ними, мають право на вселення своїх дружини або чоловіка, дітей, які досягли 18 років, батьків, а також інших осіб - лише за згодою організації та письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним. Згідно з п.7 постанови КМУ № 498 від 20.06.2018 року «Про затвердження Примірного положення про користування гуртожитками» користування жилою площею здійснюється: у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера.

Оскільки реєстрація місця проживання особи була виконана відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства у зв`язку з відсутністю згоди власника приміщення на таку реєстрацію, що потягло правомірне її скасування, пред`явлений позов, на думку учасника, не підлягає до задоволення.

Судом встановлено наступні обставини.

Житомирським УВП УТОС на підставі спільного рішення адміністрації та профкому Житомирського УВП УТОС від 28.09.2009 року видано ордер з правом зайняття ОСОБА_2 з сім`єю з двох чоловік жилої площі у гуртожитку по АДРЕСА_2 .

Склад сім`ї згідно ордеру визначено: ОСОБА_2 , її син ОСОБА_3

26.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання.

Під час судового розгляду на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів відповідачем надано копії документів, долучених до відповідної заяви позивача.

Такими, зокрема, є: корінець ордеру № 12, лист-повідомлення підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» від 15.03.2018 року з вимогою до ОСОБА_1 провести реєстрацію місця проживання у гуртожитку протягом місяця, підприємством висловлено згоду на таку реєстрацію.

Рішенням Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради від 16.04.2019 року реєстрацію місця проживання особи скасовано з підстав подання не повних та недостовірних даних.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

За положеннями ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).

Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Перелік документів, що вимагається від особи при здійснені реєстрації місця проживання, відтворено також у Правилах реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, з уточненням наступного змісту: документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників).

Як убачається з обставин виниклого спору подані позивачем документи, а саме: корінець до ордеру, лист-повідомлення власника з наданням згоди на реєстрацію, за сукупнім аналізом повноважної особи-реєстратора були сприйняті як такі, що відповідають вищенаведеним вимогам в частині необхідного переліку документів та їх змістовного значення. Суд погоджується, що корінець до ордеру, лист-повідомлення обґрунтовано могли сприйматись як підтвердження права на проживання, що передбачено як одна з умов на проведення реєстрації місця проживання.

В даному випадку слід звернути увагу, що згідно приписів Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів.

Висловлене у судовому засіданні зауваження представника відповідача з приводу того, що на час звернення із заявою про реєстрацію місця проживання лист-повідомлення про надання згоди на реєстрацію, не подавався, будь-яким належними доказами, зокрема із відомостями про календарну дату проставлення штампу прийняття, не підтверджено, а тому відхиляється судом.

Згідно з п.28 Правил реєстрації місця проживання, реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.

У разі виявлення такого порушення керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи.

Суд зауважує, що одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

Так, у пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Здобуття відповідачем даних про надання згоди власником, а також іншими членами сім`ї на реєстрацію місця проживання та визнання таких даних достатніми для виконання покладених на орган місцевого самоврядування функцій з реєстрації місця проживання особи слід узгоджувати з подальшою реалізацією повноважень та характером прийнятих рішень відповідним органом в розрізі юридичної визначеності.

Заперечення права особи, обґрунтовано визнаного первісно, виявляє відсторонення від зазначених принципів належної адміністрації та не може бути виправданим за умови відсутності дійсного порушення прав інших осіб.

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, тобто дотримання "справедливого балансу" між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи.

Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Оскільки підприємством об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» вимога до позивача про реєстрацію місця проживання висловлювалась не лише у минулому, але й підтримується на час розгляду справи за умови укладення договору найму, суд приходить до висновку про відсутність порушення прав особи власника в разі реєстрації місця проживання особи.

Необхідно додати, що відповідно до ст.129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України (ст.130 ЖК України).

Згідно з п.8 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. № 498, для укладення договору найму (оренди) з адміністрацією підприємства, установи, організації, органом місцевого самоврядування особа та всі члени її сім`ї, що вселяються на надану жилу площу в гуртожитку, пред`являють документи, що посвідчують особу (для осіб, які не досягли 14 років, - свідоцтва про народження).

З аналізу наведених норм слідує, що договір найму укладається з особою, на ім»»я якої видано ордер із зазначенням у такому договорі всіх членів сім`ї.

Ордер на ім`я позивача не видавався, при цьому, власником гуртожитку не пред`являються вимоги про виселення особи.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Приймаючи до уваги вищенаведені вимоги закону про обов`язок особи зареєструвати місце проживання, необгрунтоване перешкоджання реалізації такому обов`язку виявляє порушення інтересів позивача, а тому пред`явлений позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 258-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради та зобов`язати поновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде виготовлено 12.11.2021 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов