Справа № 342/955/21
Провадження № 2/342/641/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30.06.1988 та виписки з інвентаризаційних матеріалів № 9707 від 11.05.2021 право власності на житлове господарство по АДРЕСА_2 належало колгоспному двору, головою якого був дід позивача ОСОБА_5 . Право власності зареєстроване на підставі цього свідоцтва Коломийським МБТІ за реєстровим № 240 від 30.06.1988. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,16 га. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП "Коломийське МБТІ" житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі літ. "А", загальною площею 71,6 кв.м, житловою площею 56,1 кв.м та господарських будівель і споруд. Голова двору ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя, 24.04.2018 ОСОБА_5 склав заповіт. яким розпорядив позивачу все своє майно, де б воно не було, з чого б не складалося, все, що буде належати йому на час смерті. Заповіт посвідчений секретарем Топорівської сільської ради, зареєстрований у реєстрі за № 8, ніким не скасовувався та не оскаржувався. З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернувся до Городенківської РДНК, де за його заявою була заведена спадкова справа. Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію його як колгоспного двору без визначення часток членів двору. З довідки Топорівського старостинського округу № 22-214 від 11.05.2021 вбачається, що станом на 15.04.1991 у житловому господарстві проживали: дід ОСОБА_5 , бабка ОСОБА_2 , дядько ОСОБА_3 та мама ОСОБА_4 . Ніхто з перелічених осіб не звертався за виділом частки у колгоспному дворі. Позивач після смерті діда фактично вступив в управління спадщиною - своєчасно подав до Городенківської ДНК заяву про прийняття спадщини, користується спадковим майном на власний розсуд, постійно проживає у житловому будинку, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору без визначення часток членів двору.

В судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_3 , через поштове відділення, поступила заява про розгляд справи (підготовче та основні засідання) без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. На частку у спадковому майні не претендує, до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини не звертався. На частку у колгоспному дворі, що розташований по АДРЕСА_2 не претендує, оскільки житлове господарство належить його батькам, які його побудували. Не звертався за виділом частки у колгоспному дворі та не бажає звертатися за її оформленням. Не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 , через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи без неї. Позовні вимоги визнає, просить задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_4 , через канцелярію суду, поступила заява про розгляд справи (підготовче та основні засідання) без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. На частку у спадковому майні не претендує, до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини не зверталася. На частку у колгоспному дворі, що розташований по АДРЕСА_2 не претендує, оскільки житлове господарство належить її батькам, які його побудували. Не зверталася за виділом частки у колгоспному дворі та не бажає звертатися за її оформленням. Не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 .

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30.06.1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 110 від 08.06.1988, слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 . АДРЕСА_2 перейменована на АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою № 22-214 виданою 11.05.2021 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Довідкою № 22-317, виданою 13.07.2021 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради підтверджується, що згідно записів по господарської книги № 6 особовий рахунок 01-0509 вс. Топорівці Городенківського району по АДРЕСА_2 головою двору був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно погосподарської книги № 13 особовий рахунок № НОМЕР_1 в господарстві по АДРЕСА_2 станом на 15.04.1991 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою № 22-214, виданою 11.05.2021 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради .

За заповітом від 24.04.2018, посвідченим секретарем Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 , що народився в с. Ясенів Пільний Городенківського району Івано-Франківської області ІНФОРМАЦІЯ_5 і проживає в АДРЕСА_2 на випадок своєї смерті розпорядив все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 8.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 рік в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 07.04.2020 виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З довідки № 22-316, виданої 13.07.2021 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що згідно по господарської книги № 6 особовий рахунок № НОМЕР_3 в АДРЕСА_2 на час смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_4 виданого виконкомом Топорівської с/ради стверджується, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 , його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 04.11.1975 сіль ЗАГС с. Торговиця Городенківського району слідує, що мати позивача (відповідачка) ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 , її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Після укладення шлюбу 13 листопада 1993 року з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , прізвище дружини було змінено з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 виданого 13.11.1993 виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району.

Із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 слідує, що 6 травня 1969 року одружилися ОСОБА_5 , 1949 р.н., та ОСОБА_11 , 1949, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з ОСОБА_12 на ОСОБА_13 .

З наведеного слідує. що позивач є онуком померлого ОСОБА_5 по материнській лінії, а відповідачка ОСОБА_2 є дружиною померлого, яка на час смерті чоловіка відповідно до ст.1241ЦК України є непрацездатною дружиною та має право на обов`язкову частку у спадковому майні після смерті чоловіка.

Копією спадкової справи № 151/2020, яка надана суду Городенківською РДНК, стверджується, що 29 травня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда ОСОБА_5 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60366368 від 29.05.2020 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_5 , номер у Спадковому реєстрі 65892745, номеру у нотаріуса 151/2020. Крім того, 29 травня 2020 року до Городенківської РДНК із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 . В поданій заяві ОСОБА_2 зазначила, що цією заявою вона відмовляється від одержання обов`язкової частки за законом у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_5 . Одночасно повідомила, що відмовляється від виділення частки у спільному майні подружжя та видачі свідоцтва про право на частку у спільному майні подружжя після смерті чоловіка за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 650/02-31 від 25.06.2021 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на житловий будинок АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що вищезгадане господарство, головою якого був ОСОБА_5 , відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991, належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів № 9707 виданою 11.05.2021 ОКП "Коломийським МБТІ" підтверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському МБТІ під реєстровим № 240 право власності в АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_5 головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Городенківської районної ради 30.06.1988 на підставі рішення цього ж виконкому № 110 від 8.06.1988.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 269089334 формованого 04.08.2021 слідує, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 .

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 встановлено, що житловий будинок збудований в 1974 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1974, 1985, 1987, 1988 роках. Як вбачається із Звіту про вартість майна житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 411 від 05.08.2021, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 - становить 79200 грн. Площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 0,16 га, що підтверджується довідкою № 22-315, видано 13.07.2021 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

З вищенаведеного слідує, що померлий ОСОБА_5 був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , який відносився до колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 в даному колгоспному дворі проживали: голова двору ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 .

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які набули право спільної сумісної власності на будинковолодіння по АДРЕСА_2 , то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/4 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до державного нотаріуса Городенківської РДНК про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда ОСОБА_5 . Відмова нотаріуса у видачі даного свідоцтва стала підставою звернення позивача із даним позовом до суду. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перешкодою в прийнятті спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 є реєстрація спадкового житлового будинку по АДРЕСА_2 , як колгоспного двору.

З наведеного слідує, що даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме беручи до уваги заяву дружин померлого ОСОБА_2 про відмову від одержання обов`язкової частки та про відмову від виділення частки у спільному майні подружжя після смерті чоловіка за позивачем слід визнати право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , яка належала померлому ОСОБА_5 . В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що позивач приймає спадщину за заповітом на належне померлому ОСОБА_5 майно, а ОСОБА_5 належить 1/4 частка в спадковому житловому будинку, який відносився до колгоспного двору, головою якого померлий був. А відповідачі, які є членами колгоспного двору, на даний час можуть на власний розсуд розпоряджатися своїм майном і на даний час їх право не порушується та ніким не оспорюється чи не визнається, тому у них немає перешкод в оформленні права власності на належне їм майно. Крім того, у поданій відповідачами заяві про те, що вони на частку в колгоспному дворі не претендують та не зверталися за її виділом суд не розцінює, як відмову від належної їм частки в даному житловому будинку у передбаченому Законом порядку.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_3 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 .

Суддя: Гайдич Р. М.