СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/7304/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., вивчивши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним,

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним, в якому просить визнати укладений з відповідачем договір іпотеки від 18.05.2006 року за № 02-02/58з недійсним, зазначаючи, що такий укладався в забезпечення кредитного договору укладеного 18.05.2006 року між ОСОБА_2 та відповідачем.

Вивчивши матеріали вказаного цивільного позову, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у відкриття даного провадження з огляду на те, що заявлений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, згідно відкритого реєстру юридичних осіб вбачається, що відносно Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" порушено провадження у справі про банкрутство юридичної особи, Підстава: судове рішення, Атрибути судового рішення: Судове рішення про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи від 15.05.2020 № 913/266/20 Господарський суд Луганської області , Дата набрання чинності: 15.05.2020. Тоді як, відповідно до п.8 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України. Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Відповідно до ч.3 цієї статті матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи. Відповідно до ч.1 ст.62 КзПБ, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Слід врахувати і правову позицію Великої Палати Верховного Суду, який звертає увагу на те, що положеннями частин першої, другої статті 131 КУзПБ передбачено, що майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу.До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою та сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу. Розглядаючи спір у справі № 752/4361/15, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 надавала оцінку заявленим вимогам у контексті їх вартісної оцінки та впливу на формування ліквідаційної маси банкрута за наслідками вирішення цих вимог, а відтак і необхідності розгляду спору в межах справи про банкрутство відповідно до Закону про банкрутство. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу. Предметом розгляду у цій справі є вимоги Позивача про визнання недійсним договору іпотеки, за ніслідком якого боржник може позбутися заставного майна, яке є частиною ліквідаційної маси. Отже, цей позов в силу зазначених вище обставин підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, Господарським процесуальним кодексом України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Коваль