Справа № 369/3307/21
Провадження № 2/369/3341/21
РІШЕННЯ

Іменем України

12.10.2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Волчка А.Я.,

при секретарі - Миголь А.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Крістал Ессет Менеджмент" ПВІФ "ІНТЕГРАЛБУДІНВЕСТ" про встановлення факту проживання чоловіка та дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання частки у спільному майні особистою приватно власністю, поділ майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Шлюб між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровано 11 серпня 2017 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1656. Наразі шлюб між ними не розірвано.

Дітей від шлюбу не мають.

З кінця 2015 року сторони почали проживати разом, однією сім`єю в орендованому помешканні. Їх стосунки були побудовані на любові, довірі і спільних планах на майбутнє.

Про утворення сім`ї може свідчити не тільки факт укладення шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, про що зазначено у статті 74 Сімейного Кодексу України

В кінці 2016 року позивач змінив роботу, рівень його заробітку зріс і вони з відповідачем вирішили інвестувати у власне житло. З метою сплати першого внеску 26 листопада 2016 року позивач продав власний автомобіль, що належав йому на праві приватної власності з 21.04.2015 року.

17 березня 2017 року між Відповідачем та ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» було укладено Попередній договір купівлі-продажу згідно якого сторони домовились укласти у майбутньому Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ) та сплачено перший внесок у розмірі 119 923, 75 грн. (сто дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять три гривні) 75 коп.

За умовами забудовника до виплати повної вартості квартири, укладення основного договору купівліпродажу та реєстрації права власності, користування квартирою має здійснюватися на підставі договору оренди, тому разом із попереднім договором купівлі-продажу був підписаний попередній договір оренди, а після введення будинку в експлуатацію договір оренди, на укладення якого я надавав нотаріальну згоду.

Відповідно до умов договору загальна вартість квартири складає 967 907, 62 грн. (дев`ятсот шістдесят сім тисяч дев`ятсот сім гривень) 62 коп., що на момент укладення договору становить еквівалент 35 856,00 доларів США (тридцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят шість доларів).

Протягом наступних років з 2017-2021 сторонами спільно вносились платежі за дану квартиру у сумі та у строки згідно графіку, визначеного третьою особою.

Загальна сума сплачена згідно Попереднього договору станом на 15.12.2020 року становила 415 142, 36 грн. (чотириста п`ятнадцять тисяч сто сорок дві гривні 36 коп.).

Але стосунки в сім`ї зіпсувались, оскільки з`ясувалось, що Відповідач протягом 2020 року сімейні заощадження витрачала невідомо куди. Так наприклад кошти у загальній сумі 70 000 грн. вона брала для замовлення кухонних меблів, але як стало відомо згодом ніяких меблів не замовляла.

Куди витратила гроші відповідач пояснювати відмовляється.

Також позивач особисто давав відповідачу гроші для сплати внесків щоквартально за квартиру та звернувшись до відділу продажу третьої особи дізнався, що за 2020 рік відповідачем не внесено жодного платежу за квартиру згідно графіку, в результаті чого станом на 15.12.2020 року за договором виник борг перед третьою особою у сумі 123 917, 30 грн. (сто двадцять три тисячі дев`ятсот сімнадцять) та нарахована неустойка у сумі 82 464, 12 грн. у зв`язку із чим третя особа навіть планувала попередній договір розірвати, виселити сторін із квартири та повернути фактично сплачену суму на рахунок відповідача, утримавши суму неустойки.

На тлі таких подій, у позивача із відповідачем виник конфлікт, позивач намагався вирішити подальшу долю квартири та коштів фактично сплачених за неї, але відповідач вважає, що жодного відношення до квартири він не маю, так як попередній договір купівлі-продажу було укладено від її імені, та відмовляється взагалі від будь-якого конструктивного діалогу.

Оскільки позивач, маючи значно вищий заробіток ніж відповідач, безпосередньо брав активну участь у виборі, купівлі, ремонті та утриманні даної квартири як під час фактичних шлюбних відносин до офіційної реєстрації шлюбу, так і після неї, вважав, що він також має право вимоги передачі майнових прав на квартиру відповідно до умов попереднього договору.

Зазначене підтверджує, що між ним та відповідачем виник спір щодо визнання спільною сумісною власністю майна.

Таким чином позивач вважав, що є підстави для звернення з позовом до суду для захисту своїх прав на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Для доведення підстав визнання майна (майнових) спільною сумісною власністю та його поділу, необхідно встановити факт спільного проживання однією сім`єю, як подружжя без реєстрації шлюбу.

Тому позивач просив суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з 01.12.2015 року. Встановити, що право вимоги передачі майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 за попереднім договором від 17.03.2017року, а також інше майно: Духова шафа Bosh HBN559E3T; Варочна поверхня Ventolux HSF640-N3G CEST; Витяжка Ventolux MIRROR 60 VK; Пральна машина HOTPOINT- ARISTON; Кондиціонер Cooper &Hunter CH-S09TXQ-NS є спільним сумісним майном подружжя.

Частку у спільному майні у розмірі 48 000 грн. (сорок вісім тисяч гривень) визнати особистою власністю Позивача ОСОБА_1 .

Здійснити поділ майна. Визнати за позивачем ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право вимоги передачі майнових прав на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 . Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину духової шафи Bosh HBN559E3T. Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину варочної поверхні Ventolux HSF640-N3G CEST. Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину витяжки Ventolux MIRROR 60 VK. Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину пральної машини HOTPOINT- ARISTON. Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частин) кондиціонера Cooper &Hunter CH-S09TXQ-NS. Стягнути з Відповідача ОСОБА_3 на користь Позивача ОСОБА_1 суму судових витрат.

Закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Крістал Ессет Менеджмент" ПВІФ "ІНТЕГРАЛБУДІНВЕСТ" про встановлення факту проживання чоловіка та дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання частки у спільному майні особистою приватно власністю, поділ майна, -

Призначити справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні

Ухвалою суду від 18.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 08.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити.

Відповідач та її представник проти вимог позову заперечували та просили в позові відмовити.

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Крістал Ессет Менеджмент" ПВІФ "ІНТЕГРАЛБУДІНВЕСТ" про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Письмових пояснень до суду не направило.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі та покази свідка, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 11 серпня 2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

17 березня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Крістал Ессет Менеджмент" таОСОБА_8 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, за яким сторони зобов`язались укласти договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Крістал Ессет Менеджмент" зобов`язалось передати у власність (продати) квартиру АДРЕСА_2 , а ОСОБА_8 зобов`язалась прийняти цей об`єкт та належним чином оплатити його вартість, в обсязі визначеному умовами попереднього договору.

Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сохнич К.М. та зареєстровано в реєстрі за № 482.

Також 17.03.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Крістал Ессет Менеджмент" таОСОБА_8 було укладено попередній договір оренди квартири. Підставою даного попереднього договору є наміри сторін укласти договір оренди квартири АДРЕСА_2 , а ОСОБА_8 зобов`язалась прийняти цей об`єкт та належним чином оплатити його вартість, в обсязі визначеному умовами попереднього договору.

В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Крістал Ессет Менеджмент" таОСОБА_8 05 квітня 2019 року був укладений договір оренди квартири, згідно якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець передає, а Орендар приймає у короткострокове платне користування житло (надалі - Об`єкт оренди), згідно п. 1.2. цього Договору, з метою проживання в ньому Орендаря та членів його сім`ї.

Об`єктом оренди, згідно цього Договору, є квартира АДРЕСА_2 .

Право власності на Квартиру зареєстроване за Орендодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04 березня 2019 року, номером запису про право власності 30592989, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На момент укладання цього Договору між Сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений Сохнич К.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 17 березня 2017 доку за реєстровим № 482.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Норми СК України у статтях 57, 60, 61, на підставі частини першої статті 7 цього Кодексу встановлюють принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими:

1) майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності;

2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу є особистою приватною власністю кожного з них.

Згідно з частиною другою статті 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11, при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Пунктом 6 Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 грудня 2013 року ухвалив постанову у справі № 6-135цс13, згідно правового висновку якої вбачається що, під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці.

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивач для встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу між сторонами, мав надати суду належні та допустимі докази ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання у вказаний період майна в інтересах сім`ї за спільні кошти.

Однак таких доказів матеріали справи не містять.

Так, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено у судовому засіданні наявність між ним та відповідачкою усталених відносин притаманних подружжю саме в період з кінця 2015 року по 11 серпня 2017 року,а саме не надано доказів про спільне проживання, ведення спільного господарства, спільного бюджету, проведення спільного відпочинку, не надано доказів своєї участі у набутті спільно з відповідачем спірного майна.

Позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, що спірне майно набувалось за кошти позивача, а отже не доведено факт його участі у придбанні майна внаслідок спільної праці.

А тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позову щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та похідних вимог щодо поділу майна.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, про необхідність відмови у вимогах позову.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 3, 21, 36, 57, 74, СК України, ст.ст. 6, 15, 16 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Крістал Ессет Менеджмент" ПВІФ "ІНТЕГРАЛБУДІНВЕСТ" про встановлення факту проживання чоловіка та дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання частки у спільному майні особистою приватно власністю, поділ майна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.Я. Волчко