Справа №521/1236/21
Провадження №2/521/2298/21
18 серпня 2021 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючий суддя Плавич І.В.,
секретар судового засідання Дукіна Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач указував, що на підставі свідоцтва про право власності на житло він є власником квартири АДРЕСА_1 . Позивач зареєстрований та постійно проживає за вказаною адресою. Крім того, за вказаною адресою зареєстрована, зокрема, відповідач ОСОБА_2 .
Позивач свідчить, що відповідач ОСОБА_2 понад рік за вказаною адресою не проживає, але в позасудовому порядку не здійснила необхідних дій щодо зняття з реєстраційного обліку та реєстрації за фактичним місцем проживання. У зв`язку з викладеними обставинами, виходячи з кількості зареєстрованих осіб за даною адресою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у вигляді квартири АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 правом подачі відзиву на позов не скористалася, відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явився, але від особи надійшла заява про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за відсутності сторони позивача в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
Згідно із ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на неявку відповідача у даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази у їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку.
Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 23 грудня 1994 року, виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси 11 липня 2006 року, ОСОБА_2 є дитиною ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим Київським районним у м. Одесі ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області 16 серпня 2017 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано 30 вересня 2003 року.
Як зазначає позивач, донька ОСОБА_2 фактично проживає разом із матір`ю за іншою адресою.
Згідно із відомостями №Ч5-240884-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, наданими Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
У матеріалах справи знаходиться акт про не проживання осіб від 26 жовтня 2020 року, складений мешканцями будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відповідно до якого ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає.
Виходячи з наведеного, судом установлено що відповідач не проживає за вказаною адресою понад одного року.
Як регламентує ст. 29 ч. 1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно із ст. 317 ч. 1, 2 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У силу ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як чітко регламентує ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Ураховуючи викладене, а також на підставі встановлених судом фактів ОСОБА_2 втратила право користування відповідним житловим приміщенням.
Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у вигляді квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 908,00 гривень.
Керуючись ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у вигляді квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму оплаченого судового збору в розмірі 908,00 гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Малиновського районного суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , інші відомості не відомі.
Суддя: І.В. Плавич