Справа № 172/1164/20
Провадження № 2/172/490/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Битяка І.Г., за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з відповідачем перебуває у шлюбі зареєстрованому 03 серпня 2013 року, який рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2020 року розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , 2014 року народження та доньку ОСОБА_4 , 2016 року народження, батьком яких в свідоцтві про народження записаний відповідач та які проживають разом з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Просить суд стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дітей, починаючи з 12.05.2020 року. Вважає, що стягнення аліментів повинно проводитися саме з вказаного часу оскільки вона 12.05.2020 року зверталася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області їй відмовлено у видачу судового наказу, оскільки боржник ОСОБА_2 не значиться зареєстрованим. Вказує, що причиною відмови суду у видачі судового наказу стали неправомірні дії відповідача, який не провів реєстрацію свого місця проживання. Тому на підставі ч. 2 ст. 191 СК України просить суд стягнути аліменти за минулий час.

Ухвалою судді від 10.12.2020 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач надав до суду заяву про неможливість бути присутнім у судовому засіданні, зазначає, що він сплачує аліменти на утримання дітей, про що надав копії квитанцій.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 03 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 198.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , 2014 року народження та доньку ОСОБА_4 , 2016 року народження.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2020 року шлюб розірвано.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим згідно зі ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів цивільної справи видно, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення суду, є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2014 року народження та ОСОБА_4 , 2016 року народження, діти проживають разом з матір`ю. Відповідачем надано копії квитанцій про сплату аліментів на загальну суму 4000,00 грн..

Аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітніх дітей, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09.10.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України, оскільки встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_2 немає можливості. Ухвала суду набрала законної сили 26.10.2020 року.

Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою відповідача, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення аліментів з відповідача з дати звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей за минулий час, тобто з 12.05.2020 року.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, тому за правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим не значиться, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 09 грудня 2020 року до досягнення дітьми повноліття.

3. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежів за один місяць.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк