Справа № 661/5146/20
Провадження № 2/661/266/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

04 листопада 2021 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого суддіЧирського Г.М.

при секретарі Шевченко Ю.М., Яковлєвої М.А.

за участю: представника позивача адвоката Ярової С.В.,

представника відповідача адвоката Краснової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Каховка Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , третя особа: Новокаховська міська рада Херсонської області про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_2 в інтересах якого дії адвокат Ярова С.В., звернувся до суду із зазначеним позовом про визнання відповідачів ОСОБА_3 , 1978 р.н. та її малолітньої доньки ОСОБА_4 , 2010 р.н. такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про те, що він є головним квартиронаймачем спірної квартири, що підтверджується ордером №4921, виданим 30.12.1960 р.н. комунальним відділом виконкому Новокаховської міської ради депутатів трудящих Херсонської області. Разом з позивачем у квартирі зареєстровані як члени сім`ї позивача його онука та правнука відповідачі у справі. Проте, фактично більше п`яти років відповідачі не проживають за вказаною адресою, мають інше житло у м. Таврійськ Херсонської області, де проживають по теперішній час. Будь-які речі відповідачів у квартирі відсутні, комунальні платежі та витрати по утриманню житла несе тільки позивач. Реєстрація відповідачів у квартирі створює перешкоди у користуванні житлом позивачу, оскільки він змушений сплачувати зайві комунальні платежі у відповідності до кількості зареєстрованих осіб, позбавлений можливості оформити субсидію.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала із зазначених підстав та наполягала на її задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав їх необґрунтованості та незаконності. Зазначила, що відповідач ОСОБА_3 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_4 дійсно останні декілька років не проживають за місцем реєстрації, у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_2 почав приймати за місцем свого мешкання осіб чоловічої статі, які ведуть антисоціальний спосіб життя, розпивають в квартирі спиртні напої, палять цигарки, залишаються в квартирі на ніч, що створило для відповідачів несприятливі умови для проживання. ОСОБА_3 , побоюючись за власне життя та здоров`я та за життя та здоров`я своєї малолітньої доньки, її нормальний розвиток та безпечну життєдіяльність, вимушено покинула місце реєстрації та тимчасово змінила місце проживання. При цьому, відповідачка не втрачала зацікавленість до спірного житла. У квітні 2019 р. ОСОБА_3 зателефонувала сусідка з приводу залиття квартири знизу, після чого вона за власні кошти усунула наслідки залиття, провела заміну каналізаційних труб, змішувачів, здійснила роботи з установки сантехніки. За усною домовленістю з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 взяла на себе обов`язок здійснювати оплату комунальних послуг з водопостачання та водовідведення. Інші комунальні послуги сплачуються ОСОБА_2 . За вказаних обставин, оскільки відповідачі не проживають у спірній квартирі з поважних причин, сам факт не проживання відповідачів не може бути підставою для позбавлення їх права користування спірною квартирою, яка є їх єдиним житлом. Крім цього, малолітня ОСОБА_4 не може самостійно обирати місце свого проживання.

Представник третьої особи в останнє судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Проти задоволення вимоги в частині визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням малолітньої ОСОБА_4 , 2010 р.н. заперечувала, з-підстав того, що це буде суперечити інтересам малолітньої дитини, яка не має іншого житла, де може бути зареєстрованою, оскільки матір проживає у найманому житлі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази, заслухавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст.. 65 ЖК УРСР особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 , що вбачається та підтверджується ордером №4921, виданим 30.12.1960 р. комунальним відділом виконкому Новокаховської міської ради депутатів трудящих Херсонської області.

З довідки виданої відділом реєстрації Новокаховської міської ради від 10.12.2020 р. вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2 , 1927 р.н., ОСОБА_3 , 1978 р.н. (дата реєстрації 21.11.1979 р.), ОСОБА_4 , 2010 р.н. (дата реєстрації 12.07.2010 р.).

Відповідач ОСОБА_3 є онукою позивача ОСОБА_2 , а малолітня ОСОБА_4 є правнукою позивача та зареєстровані у спірному приміщення як члени сім`ї квартиронаймача, що не заперечувалося сторонами.

З акту від 20.11.2020 р., складеного комісією у складі мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 за вказаною адресою проживає одиноко, будь-які інші особи разом з ним не проживають протягом не менше, як п`ять років. У квартирі знаходяться лише речі ОСОБА_2 , будь-які інші речі відсутні.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Частиною третьою статті 71 ЖК України визначено випадки, у яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членам його сім`ї понад шість місяців.

Відповідно до акту обстеження технічних умов квартири і умов проживання, складених членами комісії, ОСОБА_3 20.03.2019 р. на підставі аварійної ситуації у квартирі АДРЕСА_1 , квартира в жахливому занедбаному стані. У туалеті, ванній кімнаті та на кухні необхідно роботи капітальний ремонт, замінювати труби, каналізацію, сантехніку, оскільки воно перебуває в аварійному стані. За вказаною адресою проживають та мають реєстрацію: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . До вказаного акту долучено фотокартки вказаної квартири.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 у 2019 р. зверталась до КП «Міський водоканал» з метою прийняття в експлуатацію водолічильника. З копії чеків ТМ «Властелин», ТОВ «Алло», наданих відповідачем, вбачається що останньою купувались будівельні матеріали та сантехника.

З показів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 здійснювала заходів щодо усунення наслідків залиття квартири, проводила ремонті роботи за власні кошти, а також факт того, що позивачем у квартирі АДРЕСА_1 створені неналежні умови для проживання: наявна антисанітарія та спірну квартиру відвідують сторонні особи, які виживають алкоголь та палять цигарки в квартирі. Відповідач разом з донькою вимушено та тимчасово проживає за іншою адресою.

Факт неполадок системи водопостачання та водовідведення у квартирі та вжиті заходи щодо проведення ремонтних робіт з боку відповідача ОСОБА_3 також частково підтвердили свідки, заявлені представником позивача, допитані в судовому засіданні, зокрема ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

Зазначене підтверджує заперечення відповідача проти позову, у зв`язку із наявністю інтересу до житла, здійснення оплати за водопостачання, проведення ремонтних робіт.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит з КП «НК ЖЕУ» від 11.03.2021 р., з приводу бронювання або збереження за ОСОБА_3 житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 інформація відсутня. ОСОБА_3 не зверталась до КП «НК ЖЕУ» із заявою щодо неможливості її проживання у зазначеній квартирі. Аналогічна інформація міститься також у відповіді на адвокатський запит голови ОСББ ОСОБА_11 .

Зазначені довідки суд не приймає до уваги в якості беззаперечного доказу, оскільки факт не проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні з поважних причин, підтверджується іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зазначеними вище, зокрема показами указаних вище свідків.

Крім цього, з інформації наданої Виконавчим комітетом Новокаховської міської ради від 29.03.2021 р. ОСОБА_3 у 2021 р. звернулась в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки з прохання зберегти за нею право на проживання у вказаній квартирі. Доказів наявності у відповідачів іншого житлового приміщення під час судового розгляду не доведений жодними належними та допустимими доказами.

До того ж, факт навчання малолітньої ОСОБА_4 у ліцеї №1 Таврійської міської ради з 01.09.2016 р., не спростовує досліджені під час судового розгляду обставини справи .

Покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_12 в частині не проживання ОСОБА_3 без поважних причин суд не бере до уваги, оскільки у показах останніх містяться протиріччя з приводу періоду не проживання відповідачів у спірній квартирі, що спростовуються матеріалами справи.

При цьому, згідно Витягу з рішення від 27.04.2021 р. №224 виконавчого комітету Новокаховської міської ради «Про затвердження протоколу засідання житлової комісії виконкому від 13.04.2021 року №4», розглянувши заяву ОСОБА_3 , проживаючої з малолітньою дитиною ОСОБА_4 з проханням вважати причини не проживання за місцем реєстрації поважними, в зв`язку з тим, що квартира є їх єдиним житлом, в квартирі на даний час проживає ОСОБА_2 , який є головним квартиронаймачем, з ним проживають особи, які нещодавно звільнилися з місць позбавлення волі, в квартирі антисанітарні умови, тому комісія вирішила : вважати причини тимчасового не проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поважними. На час вирішення спору вказане рішення є чинним.

Cам по собі факт не проживання не може бути безумовною підставою для визнання неповнолітніх такими, що втратили право користування житлом. Такий висновок зроблено ВС в постанові №465/7083/13-ц від 10.07.2019 року.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).

На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Вичерпного переліку поважності причин непроживання в жилому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

Враховуючи що позивачем не надані суду докази про дійсну втрату відповідачами інтересу до спірного жилого приміщення, з урахуванням віку дитини, наявність у відповідачів інтересу до житла, яка виражається у здійсненні відповідних дій, направлених на оплату комунальних послуг, проведення ремонтних робіт в квартирі, а також з огляду на відсутність доказів наявності у відповідачів іншого житлового приміщення, їх тимчасовому проживанні у найманому житловому приміщенні з причин, які враховані судом як поважні, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 223, 263, 265, 259 ч.6, 268 ЦПК України, суд у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Повний текст рішення виготовлено 09.11.2021 року.

Суддя Г. М. Чирський