Справа № 171/26/21
У Х В А Л А

"11" січня 2021 р.

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Хоруженко Н.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

05.01.2021 року на адресу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана заява ОСОБА_1 у якій вона просила суд видати судовий наказ про стягнення з Апостолівської районної ради на її користь нараховану але не виплачену заробітну плату у сумі 53206,42 грн.. Вимоги за заявою обґрунтовано тим, що з 03.11.2006 року вона перебувала у трудових відносинах з Апостолівською районною радою Дніпропетровської області. 11.11.2020 року її звільнено з посади у зв`язку з обранням на виборну посаду в міську раду. Станом на день звільнення роботодавець мав перед нею заборгованість з заробітної плати у розмірі 53206,42 грн., про яку згідно ст. 116 КЗпПУ повинен був письмово повідомити її та яку повинен був сплатити у день звільнення. Однак, в день звільнення відповідач не повідомив її письмово про нараховані суми, належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів. Вказані дії боржника вважає незаконними, її права порушеними, у зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 115,116 КЗпПУ та керуючись ст.ст. 4,161-164,167 ЦПК України, звернулась до суду за захистом своїх прав.

Дослідивши матеріали заяви та додані докази, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

За положеннями ч. 1,2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що втникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних та інших правовіддносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частина 5 цієї ж статті визначає, що умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у позовному провадженні, визначаються цим кодексом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

У той же час ч. 3 ст. 19 ЦПК України визначає, що наказне провадження призначено для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру , щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

З наданих заявницею доказів встановлено, що дійсно вона працювала в Апостолівській районній раді Дніпропетровської області, 11.11.2020 року її звільнено з посади у зв`язку з обранням на виборну посаду в міську раду.

Згідно ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У наданій заявницею довідці від 11.11.2020 року за № 108 зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працювала в Апостолівській районній раді з 03.07.06 року по 11.11.2020 року за основним місцем роботи та займала посаду начальника відділу організаційно-правового забезпечення ради та служби персоналу ради. Посадовий оклад становив 7000,00 грн. та заробітна плата за червень-листопад 2020 року склала 53206,42 грн., в тому числі ПДФО 9577,15грн., військовий збір 798,10 грн., всього до сплати готівкою 42831,17 грн., станом на 12.11.2020 року заробітна плата не виплачена.

При цьому у довідці від 11.11.2020 року за № 108 не заначено, що вказана заробітна плата була заявниці нарахована, розмір визначеної до сплати готівкою іншій, аніж позивач просить стягнути у заяві про видачу судового наказу.

Як зазначає сама заявниця в день звільнення відповідач не повідомив її письмово про нараховані суми, що разом з зазначеними доказами, на думку суду, свідчить про наявність спору щодо наявності нарахованих та несплачених сум.

Крім того, невиплата заробітної плати за твердженням заявника вчинена Апостолівською районною радою Дніпропетровської області, що є органом місцевого самоврядування, а отже суб"єктом владних повноважень.

Вказане є перешкодою для розгляду вимоги про стягнення заявлених заявницею грошових сум в наказному порядку, оскільки заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 165, ст. 160-161, 167258-259,260,261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати у розмірі 53206,42 грн. відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. В. Хоруженко