У Х В А Л А

10 листопада 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі № 2-12772/2010, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Нікольський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків),-

в с т а н о в и в:

у серпні 2021 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі № 2-12772/2010 за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» філія Харцизьке відділення № 5373 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Харцизького міського суду Донецької області у справі № 2-12772/2010 було вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 192/468 від 27.03.2008 року у сумі 212217,57 грн, витрати зі сплати судового збору у сумі 1700,00 грн, витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн, а всього 214037,57 грн. Представником АТ «Ощадбанк» було отримано рішення та виконавчий лист, який був направлений до Харцизького міського відділу управління юстиції. Заявник звернувся до Харцизького міського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з проханням надати відомості про виконавче провадження по даній справі та Нікольським районним відділом ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) листом від 07.04.2020 року було повідомлено, що за даними автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 07.04.2020 року виконавчий лист № 2-12772/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк» на виконанні у відділі не перебуває. Проте враховуючи надзвичайність подій, через які АТ «Ощадбанк» було змушене залишити свої приміщення, які находяться на території Донецької області, яка не контролюється українською владою, більшість документів щодо супроводження виконавчих проваджень були втрачені. На початку грудня 2014 року всі приміщення на непідконтрольній державній владі території Донецької області були захоплені невідомими озброєними особами. В результаті чого банк не мав можливості користуватись власними приміщеннями та не має доступу до документації, що в них зберігалась. З метою нормального функціонування філія - Донецьке обласне управління банку змінила своє місце розташування, а саме змінила юридичну адресу на м. Краматорськ. Оскільки судове провадження залишилось на території проведення АТО, позивач не мав можливості отримати рішення суду та дублікати виконавчих листів, у зв`язку з чим виникла необхідність поновлення втраченого судового провадження. З 2017 року основні зусилля банку були направлені на відновлення втрачених судових проваджень, які залишились не території, непідконтрольній українській владі. Ці обставини перешкоджали своєчасному відновленню судових проваджень та, відповідно, стали причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання повторно. На підставі ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.10.2020 року у справі № 2-12772/2010, заяву АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого судового провадження за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , задоволено.

На підставі вищевикладеного та у зв`язку з тим, що заборгованість за кредитним договором у розмірі 214037,57 грн до теперішнього часу не відшкодована, заявник АТ «Ощадбанк» просить видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-12772/2010 та поновити пропущений строк для його пред`явлення до примусового виконання.

Представник заявника акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» у відкрите судове засідання не з`явився, в заяві про видачу дублікатів виконавчих листів зазначив про розгляд заяви у його відсутність.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у тому числі боржник повідомлялась шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Від заінтересованої особи Нікольського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) в матеріалах справи міститься заява про розгляд заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання без участі представника відділу. Додатково представником відділу повідомлено, що за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчий документ завершено від 20 березня 2014 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція), а саме у зв`язку зі смертю боржника, та повернуто до органу, який видав документ.

Проте їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 2 ст. 433 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту заяви, а також з ухвали про відновлення втраченого судового провадження, рішення по справі № 2-12772/2010 за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» філія Харцизьке відділення № 5373 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, ухвалене Харцизьким міським судом Донецької області.

У зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції, статтею 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» передбачена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції судам наступним чином: цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції визначено підсудність місцевим загальним судам, апеляційним судам, що визначаються головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02 вересня 2014 року було визначено зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Харцизькому міському суду Донецької області, визначена підсудність Добропільському міськрайонному суду Донецької області.

Таким чином, заява акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання підлягає розгляду Добропільським міськрайонним судом Донецької області.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2020 року ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-12772/2010 за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» філія Харцизьке відділення № 5373 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом (а.с. 8-10).

Відповідно до змісту відновленого рішення Харцизького міського суду Донецької області від 01 листопада 2010 року по справі № 2-12772/2010 позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. Чолпон Ата, Іссик Кульського району, Киргизії на користь Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України Філія Харцизьке відділення № 5373 (м. Харцизьк, вул. Пролетарська,39, п/р НОМЕР_1 в філії Харцизьке відділення № 5373 ВАТ „Ощадбанк, код банку 335151, код ЕДРПОУ 02789500) заборгованість за кредитним договором № 192/468 від 27.03.2008 року в сумі 212217,57 грн та в рахунок повернення судових витрат за сплату судового збору в сумі 1700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00 грн, а всього 214037,57 грн. (а.с. 10)

Як вбачається з матеріалів справи, 22 листопада 2010 року Харцизьким міським судом Донецької області було видано виконавчий лист по справі 2-12772/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України», філія Харцизьке відділення № 5373 заборгованості за кредитним договором № 192/468 від 27.03.2008 року в сумі 212217,57 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 1700,00 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн, а всього в сумі 214037,57 грн (а.с.4), в якому зазначено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, а саме, що виконавчий лист може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня набрання рішенням чинності, тобто з 12.11.2010 року.

Виконавчий лист за вказаним рішенням було видано та пред`явлено до виконання до ВДВС Харцизького МУЮ, про що також свідчить копія заяви відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» філія Харцизьке відділення № 5373 про примусове виконання виконавчого листа від 31.03.2011 року (а.с. 5).

На підставі чого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Харцизького міського управління юстиції Долудіним П.Б. 08.04.2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 25725316 з виконання виконавчого листа 2-12772, виданого 22 листопада 2010 року Харцизьким міським судом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Державний ощадний банк" в сумі 214037,57 грн. (а.с. 6)

Листом заступника начальника Нікольського районного ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 07.04.2020 року (а.с.4) підтверджується, що виконавчі провадження, які перебували на виконанні в Харцизькому ВДВС ГТУЮ у Донецькій області були передані до Нікольського районного ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), але виконавчі провадження, які було завершено до 12.07.2019 року залишилися у Краматорському міському ВДВС ГТУЮ у Донецькій області. Виконавче провадження щодо виконання виконавчого документа 2-12772/2010, виданого Харцизьским міським судом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 214037,57 на користь ВАТ "ДОБУ" до відділу не надходило та на виконанні станом на 07.04.2020 року не перебуває. (а.с. 7)

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, захист права повинен бути забезпечений судовими процедурами, які у свою чергу повинні бути справедливими.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

14 вересня 2021 року на запит суду Нікольським відділом державної виконавчої служби у Маріупольському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надано відповідь, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчий документ завершено від 20 березня 2014 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція), а саме у зв`язку зі смертю боржника, та повернуто до органу, який видав документ (а.с. 27).

У свою чергу, Добропільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на запит суду було надано 15 жовтня 2021 року відповідь, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить наявний в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть № 1014 від 28 грудня 2013 року (а.с. 36).

Частинами 1, 4 ст. 25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність припиняється у момент її смерті.

Відповідно до вимог ст. 46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частина 1 ст. 47 ЦПК України передбачає здатність фізичних осіб, які досягли повноліття, а також юридичних осіб особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина перша статті 1216 ЦК України).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки правоздатність боржника ОСОБА_1 припинено ще 27.12.2013 року, тому з вказаних підстав, стягнення за вищевказаним виконавчим листом є неможливим.

Натомість, з урахуванням того, що заявник був обізнаний про смерть боржника, принаймні з ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.10.2020 року, в якій було встановлено, що виконавче провадження № 25725316 з примусового виконання виконавчого листа № 2-12772, виданого 22.11.2010 року Харцизьким міським судом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Державний ощадний банк" в сумі 214037,57 грн, закінчено у зв`язку зі смертю боржника, стягувач у даному випадку мав право звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Що ж до самої суті заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала.

Згідно діючого законодавства, дублікатом виконавчого листа є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

У пункті 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що заява про видачу дубліката виконавчого документу може бути подана до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 року по справі №6/275-08.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документу, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документу для виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Це узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.08.2019 року по справі №2-836/11.

Отже, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як встановлено судом, 22 листопада 2010 року Харцизьким міським судом Донецької області було видано виконавчий лист по справі 2-12772/2010 (а.с.4), в якому зазначено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, а саме, що виконавчий лист може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня набрання рішенням чинності, тобто з 12.11.2010 року протягом трьох років.

Як вказує заявник, відповідно до Постанови правління АТ «Ощадбанк» від 22 листопада 2014 року № 94, 24 листопада 2014 року було зупинено діяльність територіально відокремлених безбалансових відділень, які підпорядковані філії - Донецьке обласне управління, що розташовані в населених пунктах на території Донецької області, яка не контролюється українською владою. На початку грудня 2014 року всі приміщення на непідконтрольних державній владі території Донецької області були захоплені невідомими озброєними особами. В результаті чого банк не мав можливості користуватись власними приміщеннями та не має доступу до документації, що в ній зберігалась. З метою нормального функціонування філія - Донецьке обласне управління банку змінило своє місце розташування, а саме змінила юридичну адресу на м. Краматорськ. З 2017 року основні зусилля банку були направлені на відновлення втрачених судових проваджень, які залишились не території, непідконтрольній українській владі. Ці обставини перешкоджали своєчасному відновленню судових проваджень та, відповідно, стали причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання повторно.

Згідно приписів ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Тобто, підставою для поновлення вказаного процесуального строку є поважність причин його пропуску. Процесуальний закон не дає визначення терміну «поважні причини». Разом з тим, поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання вважаються такі обставини, за яких своєчасне його пред`явлення стає неможливим або утрудненим.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

У відповідності до положень ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Судом встановлено, що виконавче провадження № 25725316 завершено 20 березня 2014 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція), а саме у зв`язку зі смертю боржника, та повернуто до органу, який видав документ (а.с. 27).

У свою чергу, як зазначив представник заявника, всі приміщення на непідконтрольних державній владі території Донецької області були захоплені невідомими озброєними особами лише на початку грудня 2014 року.

Викладене повністю спростовує твердження представника заявника щодо втрати оригіналу виконавчого документа і свідчить про невжиття заходів, спрямованих на його відшукання.

Крім того, строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув ще 12.11.2013 року, тобто ще до початку подій, на які посилається заявник.

Також суд зауважує, що у матеріалах заяви відсутні запити до органу державної виконавчої служби щодо надання інформації про хід виконавчого провадження, вжиті заходи, прийняті рішення/постанови у проміжок часу з моменту зміни юридичної адреси заявником та фактичного місця розташування на м. Краматорськ і до квітня 2020 року (тобто до вжиття перших заходів щодо отримання інформацію про хід виконавчого провадження).

Таким чином, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для видачі дублікатів виконавчих листів по справі №592/9970/13-ц та поновлення строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Керуючись ст. ст. 260, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі № 2-12772/2010, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Нікольський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Любчик

10.11.2021