Дата документу 04.01.2021
Справа № 334/7509/20
Провадження № 2-н/334/5/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши заяву голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України 6» про видачу судового наказу, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по внескам та платежам співвласників об`єднання,

в с т а н о в и в:

Голова Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України 6», звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по внескам та платежам співвласників об`єднання у розмірі 3189,47 грн.

Суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так, згідно п. 3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

З поданої заяви не можливо встановити повні анкетні данні боржника (відсутні рік народження, ІПН або паспортні данні). Відсутність повних анкетних даних боржника, в подальшому робить неможливим виконання рішення суду.

Судом було здійснено запит до Міністерства доходів та зборів, щодо надання інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки (відповіді) Міністерства доходів і зборів, надати реєстраційний номер облікової картки ОСОБА_1 не представилось можливим у зв`язку із неможливістю ідентифікації фізичної особи.

Таким чином, заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України 6» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по внескам та платежам співвласників об`єднання не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Також суд зазначає, що підставою для видачі судового наказу є вимога, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Вказане твердження ґрунтується на положеннях п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, яке передбачає, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій формі (в тому числі електронній) за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII) учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель та виконавці комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2189-VIII відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 2189-VIII управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Заявником до заяви про видачу судового наказу не доданий договір, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а отже і докази, які б свідчили про безспірність вимог заявника, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг позбавляє суд можливості перевірити наявність між сторонами договірних правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг, зокрема, встановити їх функціональне призначення, а відтак і безспірність вимог заявника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу.

Вказані висновки в повній мірі узгоджуються з пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», яким роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України 6», щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по внескам та платежам співвласників об`єднання.

Роз`яснити заявнику про можливість повторного звернення до суду з тими самими вимогами у порядку наказного провадження, після усунення недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається у строки та у порядку, передбачені ст. 354 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду через Ленінський районний суду м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 04.01.2021 року.

Суддя: Коломаренко К. А.