Справа № 463/3724/18 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-з/811/2/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
УХВАЛА

06 січня 2021 року м.Львів

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Бойко С.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання про відвід суддів Левика Я.А., Приколоти Т.І., Шандри М.М. від розгляду справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25 липня 2019 року та апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на додаткове рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування витягу з Державного реєстру правочинів, визнання права спільної сумісної власності, зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и л а:

04.12.2020 року через канцелярію суду за вх. №28848 надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід суддів Левика Я.А., Приколоти Т.І. та Шандри М.М. від розгляду даної справи на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, оскільки заявники сумніваються в неупередженості та професійній юридичній компетентності суддів.

В обґрунтування заявленого суддям відводу посилаються на допущення суддями, на їх переконання, порушень вимог процесуального закону на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , підготовки справи до апеляційного розгляду та під час розгляду справи в апеляційному суді.

Зокрема, зазначають, що апеляційний розгляд справи, всупереч положенням ч.І ст.371 ЦПК України, триває 15 місяців, крім того, всупереч вимогам п.6 ч.І ст.365 ЦПК України, в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду не вирішено питання про витребування доказів, заявлених ними в апеляційних скаргах, 03.03.2020 року у судовому засіданні, всупереч ч.2 ст.365 ЦПК України, дане клопотання навіть не ставилося на обговорення, натомість, суд апеляційної інстанції, всупереч ч.ч.І,2 ст. 367 ЦПК України, збирає докази від відповідача, шляхом направлення запиту до ЛКП «Управитель», яке припинило діяльність, а у судовому засіданні 12.05.2020 року суддя Левик Я.А. зобов`язує ОСОБА_1 таке клопотання заявити, крім того, всупереч положенням ч.3 ст.365 ЦІІК України, не вирішено питання щодо ухвалення судом першої інстанції додаткового рішення, а також, всупереч положенням п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України, суддя-доповідач Левик Я.А. відкрив апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на додаткове рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2019 року, позаяк, на переконання заявників, для цього не було визначених процесуальним законом підстав. Також, зазначають, що 12.05.2020 року у судовому засіданні, всупереч ч.6 ст.95 ЦПК України, було відмовлено у витребуванні оригіналів письмових доказів, а 13.11.2020 року у відповіді №463/3724/1839867/2020 суддя Левик Я.А., всупереч п.п.7,8 розділу XI «Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України», затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.08.2019 року №814, відмовив у видачі копій документів справи, та 20.10.2020 року дана колегія суддів безпідставно, всупереч ч.І ст.85 ЦПК України, без жодних мотивів, відхилила клопотання позивачів щодо огляду речових доказів за їх місцезнаходженням, вийшовши при вирішенні даного клопотання за межі позовних вимог.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 січня 2021 року заявлений суддям Левику Я.А., Приколоті Т.І., Шандрі М.М. відвід визнано необґрунтованим і питання про відвід суддів передано для вирішення іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначеним у порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України, для вирішення питання заявленого суддям відводу визначено суддю судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Бойко С.М.

Порядок вирішення заявленого відводу судді визначений статтею 40 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною другою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За вимогами частини сьомої статті 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України також передбачено вирішення судом питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявленого відводу, суддя дійшла наступних висновків.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Так, зокрема, пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки наведені заявниками обставини не вказують на упередженість та/або необ`єктивність суддів у розгляді даної справи, а стосуються незгоди заявників із процесуальними рішеннями суддів в даній справі, тому відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України, такі обставини не можуть бути підставою для відводу суддів у розумінні пункту 5 частини першої статті 36 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, у задоволенні заявленого суддям відводу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 36,40 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

у задоволенні заявленого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відводу суддям Левику Я.А., Приколоті Т.І. та Шандрі М.М. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Бойко С.М.