КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року

справа № 369/16646/20

провадження № 22-ц/824/9878/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Янченка А.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом. Вимоги мотивувала тим, що 12 червня 2019 року Оболонським районним судом м. Києва по справі № 756/7514/19 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Проте, даних грошових коштів не вистачає на повноцінне утримання, розвиток та забезпечення всіх потреб малолітнього сина ОСОБА_3 .

Позивачем було здійснено додаткові витрати на дитину, а саме на лікування, всебічний розвиток здібностей дитини (книги, розмальовки, іграшки, додаткові заняття, підліткові клуби, тощо), оздоровлення та одяг.

Додаткові витрати на утримання малолітнього сина становлять 112 273,22 гривень.

Таким чином, відповідач не приймає участі у додаткових витратах на утримання сина, а тому зобов`язаний платити на користь позивача 1/2 частину зазначених витрат, а саме грошові кошти у розмірі 56 136, 61 гривень.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що представник відповідача в судовому засіданні зазначила про готовність оплати витрат на гуртки для сина з англійської мови, логіки, математики і танців на загальну суму у розмірі 35 505,91 грн. Також була висловлена згода щодо витрат на відвідування дитячого садочка у розмірі 350 грн. Проте, суд на вказане уваги не звернув. Вважає, що висновок суду про те, що витрати медичного характеру не відносяться до додаткових є необґрунтованим.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що заявлені позивачем витрати не є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19 квітня 2013 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року шлюб між сторонами розірвано.

12 червня 2019 року Оболонським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, в обґрунтування своїх вимог позивачем надано товарні та фіскальні чеки, видаткові накладні, зі змісту яких вбачається що нею понесені витрати на побутові речі, одяг, іграшки, предмети дозвілля та харчування, відвідування дитячих майданчиків, лялькових театрів, океанаріумів для неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Також додано довідку Дитячої школи мистецтв № 5 Управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.02.2021 року, згідно якої зазначено що ОСОБА_3 є учнем хореографічного відділення Київської дитячої школи мистецтв № 5 з щомісячною оплатою; та довідку Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб від 16.02.2021 року № 25-35-37 про те що ОСОБА_3 (2015 р.н.) відвідує гуртки «Англійська мова» та «Пізнайко» (підготовка до школи) на самооплатній основі підліткового клубу «Алмаз» Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб з вересня 2020 року по теперішній час.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що заявлені позивачем витрати не є додатковими витратами на дитину в розумінні статті 185 СК України.

Позивачем не наведено особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо. У свою чергу, відвідування різноманітних гуртків відноситься до загального розвитку дитини, і є необов`язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері.

Витрати медичного характеру не обґрунтовані відповідними медичними документами, зокрема, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, направленнями на санаторно-курортне лікування тощо.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторона відповідача в судовому засіданні в суді першої інстанції погоджувалась на сплату витрат у розмірі 17 927, 96 грн, однак судом вказана обставина не була врахована, судом не приймається, оскільки відповідних заяв про часткового визнання позову, як передбачено ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідачем подано не було.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України та дійшов правильного висновку про відмову у стягненні додаткових витрат на утримання дитини, у зв`язку з недоведеністю позивачем заявлених нею позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді