Провадження № 2/756/6698/20
У Х В А Л А

04 січня 2021 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Яценко Н.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє позовні вимоги ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду м.Суми з зустрічним позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою від 17.09.2020 року Зарічного районного суду м.Суми зустрічну позовну заяву в частині визнання земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності , визначення права власності на Ѕ частину земельної ділянки передано до Київського апеляційного суду для визначення підсудності за місцевим загальним судом міста Києва.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : ОСОБА_3 в частині позовних вимог про визнання солідарними боржниками за договором позики прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Рижова С.Є. до ОСОБА_1 про стягнення компенсації вартості Ѕ частини автомобіля.

Постановою Сумського апеляційного суду від 17.11.2020 року ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 17.09.2020 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.11.2020 року по справі визначена підсудність Оболонському районному суду м.Києва.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.175 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

П. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру на час звернення, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (10510,00 грн).

За приписами ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Підпунктом а) п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Звертаючись до суду з позовом позивач просить суд визнати земельну ділянку площею 0,0800 га кадастровий номер 01:116:457:00:001:002:0178, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка об`єктом його, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права спільної часткової власності, визначивши за кожним право власності на Ѕ частину вищевказаної земельної ділянки.

Заявляючи вимогу майнового характеру позивач не вказує ціну позову, а тому йому слід вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості майна, розподіл якого просить здійснити позивач, з посиланням на докази на підтвердження зазначених обставин (висновок про вартість майна) та відповідно сплатити судовий збір відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", надати суду оригінал квитанції.

Крім того, за приписами п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен заначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищевказаним законодавчим нормам всі надані позивачем копії письмових доказів не засвідчені належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена особистим підписом позивача із зазначенням її ініціалів та прізвища, а також дати такого засвідчення), позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів поданих ним письмових доказів (щодо кожного з письмових доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинен подати до суду позовну заяву в новій редакції з додатками по кількості учасників справи та для суду, окрім того надати оригінал квитанції про сплату судового збору, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), третя особа, що не заявляє позовні вимоги ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) про поділ майна подружжя залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків у термін десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя