"10" листопада 2021 р. Справа № 1416/6085/12
Провадження №6/489/365/21
У Х В А Л А

10 листопада 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою, якою просить замінити сторону стягувача з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у виконавчому листі по цивільній справі № 2/1416/2891/12 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 262/П/55/2008-980 від 08.07.2008 у розмірі 9261,25 грн. та судовий збір у розмірі 214,60 грн. з боржника ОСОБА_1 та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа по справі № 2/1416/2891/12 до примусового виконання. Посилаючись на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.10.2012 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. 05 серпня 2020 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» укладено Договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило, а ТОВ «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги, зокрема за Кредитним договором № 262/П/55/2008-980 від 08.07.2008. 30 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» укладено Договір GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» відступило, а ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги, зокрема за кредитним договором № 262/П/55/2008-980 від 08.07.2008. В матеріалах кредитної справи № 262/П/55/2008-980, яку було передано від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Брайт Інвестмент», було виявлено оригінал виконавчого листа по справі № 2/1416/2891/12. Вважає, що причини пропуску строків для подачі виконавчих листів до виконання є поважними, оскільки заявник не міг раніше знати про дану обставину.

Сторони у судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи по суті у відповідності до приписів статті 442 ЦПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надразаборгованість по кредитному договору від 08.07.2008р. № 262/П/55/2008-980 у розмірі: непогашеного кредиту 4458,31 грн., несплачених відсотків 4802,94 грн., а всього: 9261 грн. 25 коп. (дев`ять тисяч двісті шістдесят одна грн. двадцять п`ять коп.). В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надрасудові витрати у розмірі 214 грн. 60 коп. (двісті чотирнадцять грн. шістдесят коп.).

16 листопада 2012 року Ленінським районним судом м. Миколаєва по вищевказаній справі видано виконавчий лист.

05 серпня 2020 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» укладено Договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило, а ТОВ «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги, зокрема за Кредитним договором № 262/П/55/2008-980 від 08.07.2008.

Відповідно Витягу з додатку №1 до договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, заявник отримав право вимоги за Кредитним договором № 262/П/55/2008-980 від 08.07.2008, боржник ОСОБА_1 .

30 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» укладено Договір GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» відступило, а ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги, зокрема за кредитним договором № 262/П/55/2008-980 від 08.07.2008.

Відповідно Витягу з додатку №1 до договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року, заявник отримав право вимоги за Кредитним договором № 262/П/55/2008-980 від 08.07.2008, боржник ОСОБА_1 .

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). А підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналіз наведених норм права, дає підстави дійти висновку, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Згідно Правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20.11.2013 року (справа №6-122 цс 13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав , у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

При цьому, по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

В зв`язку з вищезазначеним, суд дійшов висновку, що заміна сторони виконавчого провадження може мати місце не лише в тому випадку, якщо існує відкрите виконавче провадження, а і в тому випадку коли відступлено право вимоги особою яка не є стороною виконавчого провадження, але потенційно є стягувачем за рішенням суду.

З огляду на викладене, з урахуванням наданих доказів по справі, суд вважає за можливе замінити стягувача його правонаступником, а тому заява в частині заміни стягувача підлягає задоволенню.

Щодо вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа по справі № 2/1416/2891/12 до примусового виконання, суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (в редакції на момент видачі виконавчого листа) виконавчі листи можуть бути пред`явлені протягом трьох років.

Відповідно до статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник зазначає, щов матеріалах кредитної справи № 262/П/55/2008-980, яку було передано від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Брайт Інвестмент», було виявлено оригінал виконавчого листа по справі № 2/1416/2891/12. Вважає, що причини пропуску строків для подачі виконавчих листів до виконання є поважними, оскільки заявник не міг раніше знати про дану обставину.

За викладених обставин, беручи до уваги існування об`єктивних встановлених судом обставин, які впливали на можливість реалізації судового рішення шляхом його звернення до виконання у встановлений строк, суд вважає заявником не доведено факту знаходження в матеріалах кредитної справи оригіналу виконавчого листа по справі № 2/1416/2891/12, зокрема, акту приймання передачі матеріалів, акту виявлення документа, тощо, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст.ст. 433, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому листі № 1416/6085/12 (провадження № 2/1416/2891/12), виданому 16 листопада 2012 рокуЛенінським районним судом м. Миколаєва по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромз Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», , юридична адреса: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, оф. 402.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" про поновлення пропущеного строку для його пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «10» листопада 2021 року.