Справа № 2/593/79/2021
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"21" квітня 2021 р. місто Бережани Тернопільської області

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Крамаря В.М.

при секретарі судового засідання Осадці М.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач акціонерне товариство «Універсал банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зазначивши, що позивач в жовтні 2017 року запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк» опубліковані на офіційному сайті позивача та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

27-02-2019 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 27-02-2019 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 35000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Відповідач неналежно виконував умови договору, станом на 30-10-2020 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. В позовній заяві позивач вимагає стягнути з відповідача 63299,40 (шістдесят три тисячі двісті дев`яносто дев`ять гривень сорок копійок) заборгованості, з яких 63299,40 грн. заборгованість за тілом кредиту.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, до суду подав клопотання, відповідно до якого просить справу слухати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Судом було здійснено наступні процесуальні дії:

Ухвалою від 14 грудня 2020 року позовну заяву акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху надано позивачу строк для оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст. ст. 175,177 ЦПК України десять днів з дня вручення ухвали.

18 січня 2021 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

26 січня 2021 року судом відкрито спрощене провадження у вказаній справі. Перше судове засідання у справі призначено на 10 год. 00 хв. 19 лютого 2021 року.

19 лютого 2021 року перше судове засідання по справі було відкладено на 10 год. 00 хв. 17 березня 2021 року у зв`язку з першою неявкою відповідача.

17 березня 2021 року ухвалою суду постановленою без виходу до нарадчої кімнати розгляд справи відкладено на 21 квітня 2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Внаслідок дослідження письмових доказів по справі судом встановлено такі фактичні обставини.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до «Анкети заяви до Договору про надання банківських послуг, поданої ОСОБА_1 акціонерному товариству «Універсал банк» 27.02.2019 року, відповідач просив відкрити йому поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов договору. Просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Він засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом 029F881BF98FA4462FC1E0B9813A1AC0D031BA0904610D017BE34D244E6F69C0D4, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису. Відомості про відсоткову ставку за кредитом, комісії у вказаній «Анкеті заяві до Договору про надання банківських послуг, - відсутні.

Згідно з довідкою про наявність рахунку від 28.12.2020 року позивачем ОСОБА_1 видано дебетову картку з строком дії 06/24.

У витязі з умов обслуговування рахунків фізичної особи (в редакції Розпорядження № 19/1р від 25.09.2017 року) міститься роз`яснення прав та обов`язків клієнта та банку, відповідальність сторін, а також порядок користування платіжної картки, надання та обслуговування кредиту. Додатками до вказаних умов обслуговування рахунків фізичної особи є тарифи, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення вартості. В тарифах встановлено: пільговий період до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); базова % ставка на залишок заборгованості (після закінчення пільгового періоду) 3,2 % на місяць; збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості) 6,4 % на місяць; розмір обов`язкового щомісячного платежу 5% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості; санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): від 1 до 30 днів штраф у розмірі 50 грн., від 31 до 90 днів штраф у розмірі 100 грн., від 91 до 120 (210) днів штраф, що розраховується за формулою 100 грн. + 6,4 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця, при цьому діє ставка 0,0001% річних, від 121 (211) дня (до повного погашення) строк, після спливу якого формується фінальний розрахунок, що визначається банком в односторонньому порядку, але не більше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів штраф у розмірі 100 грн. та пеня у розмірі 6,4 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання при цьому діє ставка 0,00001 % річних; в`язань, - 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. З паспорта споживчого кредиту вбачається, що інформація зберігає чинність та є актуальною до 01/01/2019.

Однак відомості про ознайомлення відповідача з вказаними умовами обслуговування рахунків фізичної особи, тарифами, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення вартості, - відсутні, оскільки суду не надано такі документи з власноручним підписом, або підписання таких в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису відповідача.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України, зокрема на підставі договорів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. ст. 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору.

Ч.2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Ч.1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Виходячи з наведеного, умови договорів приєднання в сфері банківського обслуговування розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У Анкеті заяві до договору про надання банківських послуг поданій ОСОБА_1 27.02.19 року процентна ставка та комісії не зазначені.

Позивач, обґрунтовуючи позов про стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 27-02-2019 року, посилався на «Умови обслуговування рахунків фізичної особи» та «Тарифи», які розміщені на сайті: www.monobank.ua/terms як невід`ємні частини договору, у зв`язку з порушенням якого подано позов.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифи, які розміщені на сайті: www.monobank.ua/terms, - розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву, а також те, що такі Умови обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифи», які розміщені на сайті: www.monobank.ua/terms, - на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, пені та штрафів, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, посилання позивача на докази, розміщені на сайті позивача, належними доказами бути не можуть, оскільки ці докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи, які надані позивачем до позовної заяви, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27-02-2019 року шляхом підписання Анкети заяви до договору про надання банківських послуг. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Аналогічний висновок зроблено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 р. у справа № 342/180/17, провадження N 14-131цс19.

Ч.4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, «Щодо застосування концепції негативного доказу у цивільному судочинстві» принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 27.02.2019, укладеним між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 02.11.2020 року, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 63299,40 (шістдесят три тисячі двісті дев`яносто дев`ять гривень сорок копійок).

З наданих позивачем в паперових копіях електронних доказів відповідно до ч.3 ст. 100 ЦПК України, вбачається, що: 24.12.2019 року відповідачеві загальний кредитний ліміт було підвищено до 40000 грн., з них: ліміт на картці 35000 грн. на розстрочку і покупку частинами 5000 грн.; 25.12.2019 року було збільшено ліміт на розстрочку до 18000 грн.; 21.03.2020 року відповідачем було оформлено розстрочку з такими умовами: на суму 2080 грн. з виплатою 3 платежів по 732,85 грн.; на суму 9360 грн. з виплатою 3 платежів по 3297,84 грн.; на суму 4160 грн. з виплатою 3 платежів по 1465,71 грн. 2286,43 грн. з виплатою 3 платежів по 805,59 грн. 20.04.2020 року позивач поставив відповідачу вимогу сплатити 1747,97 грн..

Згідно наданої позивачем виписки по особовому рахунку клієнта ОСОБА_1 за період з 27.02.2019 року по 02.11.2020 року на рахунку відповідача з 27.02.2019 року по 31.03.2020 року був позитивний залишок, відсотки у вказаний період не нараховувались. Однак 01.04.2020 року з рахунку відповідача неправомірно було списано 1138,52 грн. відсотків за березень, не зважаючи на те, що станом на 31.03.2020 року баланс рахунку становив +46,54 грн.

За період з 01.04.2020 року по 02.11.2020 року на рахунок відповідача 29.05.2020 року о 13:54:28 надійшло від «monobank» 1747.67грн., які в цей ж час було списано «monobank», аналогічна операція мала місце 30.06.2020 року о 16:49:30, щодо суми 2119,70 грн., з вказаного випливає висновок, що кошти на рахунок відповідача у вказаний період не надходили.

В цей же час з наданої позивачем виписки по картковому рахунку клієнта ОСОБА_1 , випливає, що за період з 01.04.2020 року по 02.11.2020 року з рахунку відповідача правомірно, було списано щомісячні платежі по витратах в розстрочку від 21.03.2020 року, з умовами яких погодився відповідач, на суму 18905,97 грн. (732,85+3297,84+1465,71+805,59+ 732,85+3297,84+1465,71+805,59+732,85+3297,84+1465,71+805,59=18905,97)

Виходячи з наведеного, за період з 01.04.2020 року з рахунку ОСОБА_1 , згідно наданих позивачем доказів правомірно було списано лише 18905,97 грн. і внаслідок списання вказаних коштів баланс рахунку відповідача мав становити -18859,43 грн. (46,54-18905,97 = -18859,43), а тому на користь позивача слід стягнути неповернуті відповідачем грошові кошти АТ «Універсал банк», розмір яких становить різницю між використаними відповідачем коштами з карткового рахунку та внесеними коштами на картковий рахунок, в решті позовних вимог слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 530, 549, 610, 638, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 13, 76, 80-82, 206, 263, 265, 354, 355, п.15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь акціонерного товариства «Універсал банк», - 18859,43 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять гривень сорок три копійки) заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27-02-2019 року та 612,19 грн. (шістсот дванадцять гривень дев`ятнадцять копійок) сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків на його апеляційне оскарження.

Відомості про позивача: акціонерне товариство комерційний банк «Універсал банк», місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21133352.

Відомості про відповідача: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт номер НОМЕР_4 .

Дата складення судового рішення 21.04.2021 року.

СУДДЯ: