Справа № 404/5352/21
Номер провадження 2-к/404/2/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Проскурні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому клопотання представника Комунального унітарного підприємства «Розрахунково-довідковий центр м. Гомеля» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення судді Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь від 20.01.2021 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Кіровського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання представника Комунального унітарного підприємства «Розрахунково-довідковий центр м. Гомеля» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення судді Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь від 20.01.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального унітарного підприємства «Розрахунково-довідковий центр м. Гомеля» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 50(п`ятдесят) рублів Національного банку Республіки Білорусь.

Клопотання обґрунтовано тим, що суддею Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь було прийнято заочне рішення.

Посилаючись на положення Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року заявник просить надати дозвіл на примусове виконання заочного рішення судді Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь від 20.01.2021 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 404/5352/21, № провадження 2-к/404/2/21 визначено суддю Кіровського районного суду міста Кіровограда Павелко І.Л.

Відповідно до частини першої статті 467 Цивільного процесуального кодексу України про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Враховуючи вищевказані цивільно-процесуальні положення, 20.07.2021 року ОСОБА_1 направлено повідомлення (вих. №404/5352/21/ 38446/2021) про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, що підтверджується доданими до клопотання копіями поштових відправлень.

Матеріали клопотання ОСОБА_1 отримав особисто 22.07.2021 року, що підтверджується повернутим повідомленням.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на15-00 год 09.08.2021 року не з`явився, повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не подав.

За приписами частини другої статті 467 Цивільного процесуального кодексу України, після подання боржником заперечень у письмовій формі або у разі його відмови від подання заперечень, а також якщо у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення не подано, суддя постановляє ухвалу, в якій визначає дату, час і місце судового розгляду клопотання, про що сторони повідомляються письмово не пізніше ніж за десять днів до його розгляду.

Судом встановлено, що 20.01.2021 року суддею Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь було прийнято заочне рішення по справі № 49ГИП2034 за позовом Комунального унітарного підприємства «Розрахунково-довідковий центр м. Гомеля» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочку платежів.

Згідно рішення від 20.01.2021 рокупозовні вимоги Комунального унітарного підприємства «Розрахунково-довідковий центр м. Гомеля» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочку платежів задовлені, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь КУП «РДЦ м. Гомеля» пеню за просрочку платежів в розмірі 50 рублів, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 державне мито в дохід держави в розмірі 58 рублів.

Згідно статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

За змістом частини першої статті 462 Цивільного процесуального кодексу України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до статті 465 Цивільного процесуального кодексу України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником). Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

З метою забезпечення належного захисту прав і законних інтересів громадян та осіб, що проживають на їхніх територіях, 22.01.1993 року в Мінську (Республіка Білорусь) в рамках країн СНД, була підписана Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (далі - Конвенція). 10.11.1994 року Верховною Радою України ратифіковано дану Конвенцію та 14.07.1995 року вона набула чинності для України.

Відповідно до статті 51 зазначеної Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень).

Статтею 53 Конвенції передбачено, що клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й до суду, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.

Згідно зі статтею 466 Цивільного процесуального кодексу України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року до клопотання додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Клопотання про дозвіл примусового виконання рішення і прикладені до нього документи забезпечуються завіреним перекладом на мову запитуваної Договірної Сторони або на російську мову.

За наведеного, 22.01.1993 була підписана Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, Договірними Сторонами якої, зокрема є Україна та Республіка Білорусь, тому наявні правові підстави для розгляду клопотання Комунального унітарного підприємства «Розрахунково-довідковий центр м. Гомеля» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення судді Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь від 20.01.2021 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Комунального унітарного підприємства «Розрахунково-довідковий центр м. Гомеля».

Вищевказаними нормами права встановлені вимоги до клопотання та перелік необхідних документів, які додаються до нього.

У відповідності до статті 54 Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Однак, відповідно до вимог статті 54 Конвенції суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, враховуючи, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи, отримав документи по клопотанню Комунального унітарного підприємства «Розрахунково-довідковий центр м. Гомеля», заперечень, заяв та клопотань до суду не подав, суд приходить до ґрунтовного висновку щодо задоволення вказаного клопотання в повному обсязі.

Керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, статтями 260-261, 353, 462-470 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання Комунального унітарного підприємства «Розрахунково-довідковий центр м. Гомеля» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення судді Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь від 20.01.2021 року задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України заочного рішення судді Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь від 20.01.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального унітарного підприємства «Розрахунково-довідковий центр м. Гомеля» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 50(п`ятдесят) рублів Національного банку Республіки Білорусь.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11.11.2021 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко