Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Нестер К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Позивачі в позові посилаються на те, що ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 22.06.1982 по 04.10.1995 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася їхня донька ОСОБА_4

04 жовтня 1995 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Після розірвання шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 продовжили проживати однією сім`єю. У період перебування у шлюбі та після його розірвання за спільні кошти ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був побудований житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок зареєстрований на ім`я відповідача.

Також за період шлюбних відносин була набута у власність земельна ділянка, передана на підставі рішення виконкому Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 10.10.1995 року за № 200/1, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю від 09 листопада 1995 року.

На даний час позивачі з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеного житлового будинку та земельної ділянки.

Протягом тривалого періоду позивач ОСОБА_1 самостійно сплачує усі комунальні платежі, утримує будинок, домашнє господарство ведеться за рахунок позивачів та відповідача в рівних частках.

Оскільки, майно було побудоване сторонами в період шлюбу, воно належить на праві спільної сумісної власності, тому позивачі мають намір поділити вищезазначене майно, шляхом визначення за позивачами часток у праві власності на житловий будинок та приватизованої земельної ділянки в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

На підставі наведених підстав, позивачі звертаються до суду та прохають визнати за ними право власності на 1/3 частину житлового будинку та присадибної земельної ділянки.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви в яких прохали розглянути справу без їхньої участі, підтримали позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 22.06.1982 по 04.10.1995 року (а. с. 12-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , яка є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а. с. 14-15).

Житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право власності від 09.04.2003 року (а. с. 16-17).

ОСОБА_3 була набута у власність земельна ділянка, передана на підставі рішення виконкому Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 10.10.1995 року за № 200/1, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю від 09 листопада 1995 року (а. с. 23).

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно роз`яснень Пленуму Верхового Суду України викладених у п. 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Частиною 1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання

шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. ст. 368, 369 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільної сумісною власністю, при цьому майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 370 ЦК України у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Судом беззаперечно встановлений факт, що домоволодіння з присадибною земельною ділянкою набуто сторонами в період шлюбу, вказане майно є об`єктом спільної сумісної власності. Тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 :

-житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,15 га, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:002:0662, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,10 га, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0663, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного майна, припинити право спільної сумісної власності на:

-житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,15 га, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:002:0662, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,10 га, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0663, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на:

-1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями (домоволодіння), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 225,46 кв. м., житловою площею 107,95 кв. м., що складається з: А будинок; а прибудова; Пд підвал з шийкою; Б гараж; В гараж; Г сарай; Пг погріб; П/яма Я; № 1 огорожа; № 2 ворота; № 3 хвіртка;

-1/3 частину земельної ділянки площею 0,15 га, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:002:0662, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-1/3 частину земельної ділянки площею 0,10 га, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0663, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на:

-1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями (домоволодіння), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 225,46 кв. м., житловою площею 107,95 кв. м., що складається з: А будинок; а прибудова; Пд підвал з шийкою; Б гараж; В гараж; Г сарай; Пг погріб; П/яма Я; № 1 огорожа; № 2 ворота; № 3 хвіртка;

-1/3 частину земельної ділянки площею 0,15 га, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:002:0662, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-1/3 частину земельної ділянки площею 0,10 га, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0663, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на:

-1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями (домоволодіння), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 225,46 кв. м., житловою площею 107,95 кв. м., що складається з: А будинок; а прибудова; Пд підвал з шийкою; Б гараж; В гараж; Г сарай; Пг погріб; П/яма Я; № 1 огорожа; № 2 ворота; № 3 хвіртка;

-1/3 частину земельної ділянки площею 0,15 га, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:002:0662, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-1/3 частину земельної ділянки площею 0,10 га, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0663, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук