Провадження №2/592/579/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Гуріної А.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 -кзи про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що згідно з Договором про визначення часток у праві спільної власності подружжя від 11.07.2017 року, зареєстровано за №701, Договором про визначення часток у праві спільної власності подружжя від 11.07.2017 року, зареєстровано за №699, Договором дарування частини житлового будинку від 11.07.2017 року зареєстровано за №700, та Договором дарування частини земельної ділянки від 11.07.2017 року зареєстровано за №702, вона є власником житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, і земельної ділянки кадастровий номер :19:024:0055, за адресою: АДРЕСА_1 . У вищевказаному житловому будинку зареєстровані: її чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , брат її чоловіка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач ОСОБА_3 -кзи ІНФОРМАЦІЯ_4 , її онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідачка більше року, добровільно із дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , залишили житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , та весь цей час відповідачка із дітьми проживає та працює у м. Ладижин Вінницької області, але із реєстрації місця проживання не знялася у встановленому чинним законодавством України. Більше одного року, відповідач жодного разу не з`явилася до спірного будинку, і не пред`являлf ніяких своїх прав на житлову площу у цьому будинку, і не несе ніяких витрат на утримання цього будинку, та не заявляли своїх прав на проживання у вищевказаному будинку. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На скільки їй відомо, відповідач не підпадає ні під один із випадків, передбачених ч.2 ст.405 ЦК України, та ст.71 ЖК України, щоб за ними, як тимчасово відсутніми зберігалося спірне житло понад один рік, у порядку, визначеному чинним законодавством України. Обов`язки щодо оплати за користування вищевказаною квартирою здійснюються самою позивачкою, незважаючи на це вона повинна сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, що не проживає у спірній квартирі, що призводить до її важкого фінансового становища, оскільки на сьогодні вона є пенсійного віку. На сьогодні їй важко утримувати квартиру, оскільки плата за комунальні послуги є великою, та вона має на меті дану житлову площу продати, та купити собі значно меншу житлову площу, але реєстрація відповідача, також є перешкодою для реалізації права позивачки на користування, володіння та розпорядження спірною квартирою. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратила право на користування житловим будинком із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , та її представник ОСОБА_2 , позовні вимоги підтримали повністю з зазначених в позові підстав, просили суд їх задовольнити, додатково позивач пояснила, що відповідач не проживає в будинку з літа 2019 року, ніяких коштів на утримання комунальних послуг за будинок їй не надає, а вона сама не в змозі утримувати житло. Їй відомо, що весь цей час відповідачка із дітьми проживає та працює у м.Ладижин Вінницької області.

Відповідач ОСОБА_3 -кзи повідомлялася про час та місце розгляду справи шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-сайті суду, однак до суду не з`явилася, про причини своєї неявки суд не сповістила, відзив на позовну заяву не надала.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору про визначення часток у праві спільної власності подружжя від 11.07.2017 року, зареєстровано за № 701 (а.с.8,9), копією договору про визначення часток у праві спільної власності подружжя від 11.07.2017 року, зареєстровано за №699 (а.с.6,7), копією договору дарування частини житлового будинку від 11.07.2017 року зареєстровано за № 700 (а.с.10,11), копією договору дарування частини земельної ділянки від 11.07.2017 року, зареєстровано за №702 (а.с.12,13), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.14-19).

У будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: власник ОСОБА_1 , її чоловік - ОСОБА_1 , брат її чоловіка - ОСОБА_4 , її син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , піднаймач ОСОБА_3 -кзи ІНФОРМАЦІЯ_4 , сини піднаймача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією довідки №348/121899 (а.с.20).

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідачка ОСОБА_3 -кзи більше року, добровільно із дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , влітку 2019 року добровільно залишили житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та весь цей час відповідачка із дітьми проживає та працює у м.Ладижин Вінницької області, але із реєстрації місця проживання не знялася у встановленому чинним законодавством України.

Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Так, свідок ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та є сусідкою позивача, пояснила, що відповідач по справі ОСОБА_3 -кзи більше року приблизно влітку 2019 року разом з дітьми виїхала з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та більше до нього не поверталася. З літа 2019 року вона відповідача ні разу не бачила. Свідок ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , пояснила, що відповідач ОСОБА_3 влітку десь в червні-липні 2019 року разом з дітьми виїхала з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та більше до нього не поверталася. Їй відомо, що речей відповідача та її дітей в будинку не має.

Діями відповідача порушені права позивача, як власника цього житла. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 задовольнити і визнати ОСОБА_3 -кзи такою, що втратила право користування житлом житловим будинком із господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 -кзи (зареєстрована в АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 28.07.2005 року ) такою, що втратила право користування житлом житловим будинком із господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко