Дата документу 06.01.2021
Справа № 501/2850/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОДЕСАГАЗ», місце знаходження: м.Одеса, вул. Одарія, буд 1

до

відповідача: ОСОБА_1 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1

предмет та підстави позову: про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОДЕСАГАЗ» 21.07.2020 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу, згідно якого просить суд стягнути з відповідача на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОДЕСАГАЗ» вартість не облікованого обсягу природного газу в розмірі 17038,97 грн., витрати на проведення експертизи лічильника газу в сумі 3694,80 грн. та судові витрати.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є абонентом АТ «Одесагаз» та споживачем природного газу, який надається за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує в позові, що 25.04.2019 під час контрольного огляду фахівцями АТ «Одесагаз» здійснено обтеження вузла обліку газу, на підставі чого було складено відповідний Акт про порушення побутовим споживачем №129, згідно якого у відповідача за вказаною вище адресою зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Одночасно зі складанням Акту, 25.04.2019 складено Протокол щодо направлення ЗВТ та /або пломби на експертизу, згідно з яким лічильник газу типу Gallus G-4 заводський №00365075, 1997 року виготовлення демонтовано та направлено на експертизу.

10.05.2019 було проведено експертизу ЗВТ та пломб, на підставі якої було складно Акт №209 експертизи ЗВТ та пломб від 10.05.2019, яким були виявлені наступні порушення: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: порушено цілісність повірочного тавра, відбитки тавра встановленої пломби не відповідають відбиткам тавра заводу-виробника, лічильник газу типу Gallus G-4 заводський №00365075 визнано непридатним до подальшої експлуатації.

14.05.2019 було здійснено позачергову повірку лічильника газу типу Gallus G-4 заводський №00365075, за результатами якої було надано довідку №192/ТГ про непридатність законодавчорегульованого засобу вимірювальної техніки, в якій зазначалось, що вищезазначений лічильник газу не відповідає ДСТУ 3336-96 та Р 50-071-98, оскільки відносна похибка перевищує допустиме значення.

27.06.2019 відбулось засідання комісії АТ «Одесагаз» з розгляду акту про порушення Кодексу абонентом ОСОБА_1 , яке оформлено Протоколом №129.

На підставі Акта розрахунку №129 від 27.06.2019 відповідачу нараховано вартість не облікованого об`єму природного газу у розмірі 17039,97 грн. за період з жовтня 2018 року до квітня 2019 року.

У зв`язку з чим, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу.

Відповідач 09.12.2020 надала до суду відзив на позов, просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що під час розірвання договору з попереднім власником будинку та укладенням договору з нею у березні 2018 року АТ «Одесагаз» не перевірило газовий лічильник на предмет його справності та відсутності ознак несанкціонованого втручання, за умови, що лічильник було встановлено ще у 1997 році.

Також відповідач зазначає у відзиві, що:

- експертиза газового лічильника була проведена без її участі, не повноважним складом комісії, за відсутності уповноваженого представника уповноваженого органу Регулятора;

- експертиза та акт є недопустимими доказами, тощо.

Представник позивача 22.12.2020 надав до суду відповідь на відзив, просить суд задовольнити позов з підстав, викладених у позові та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні відповідачка та її представник просили суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу від 21.08.2020 позов розподілено на розгляд судді Петрюченко М.І. (а.с.23).

Ухвалою судді від 02.09.2020 відкрито провадження у справі (а.с.28).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є абонентом АТ «Одесагаз» та споживачем природного газу, який надається за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (а.с.11).

25.04.2019 під час контрольного огляду фахівцями АТ «Одесагаз» здійснено обтеження вузла обліку газу, на підставі чого було складено відповідний Акт про порушення побутовим споживачем №129, згідно якого у відповідача за вказаною вище адресою зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (а.с.15).

Одночасно зі складанням Акту, 25.04.2019 складено Протокол щодо направлення ЗВТ та /або пломби на експертизу, згідно з яким лічильник газу типу Gallus G-4 заводський №00365075, 1997 року виготовлення, демонтовано та направлено на експертизу (а.с.16).

10.05.2019 проведено експертизу ЗВТ та пломб, на підставі якої було складено Акт №209 експертизи ЗВТ та пломб від 10.05.2019, яким були виявлені наступні порушення: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: порушено цілісність повірочного тавра, відбитки тавра встановленої пломби не відповідають відбиткам тавра заводу-виробника, лічильник газу типу Gallus G-4 заводський №00365075 визнано непридатним до подальшої експлуатації (а.с.17).

14.05.2019 було здійснено позачергову повірку лічильника газу типу Gallus G-4 заводський №00365075, за результатами якої було надано довідку №192/ТГ про непридатність законодавчорегульованого засобу вимірювальної техніки, в якій зазначалось, що вищезазначений лічильник газу не відповідає ДСТУ 3336-96 та Р 50-071-98, оскільки відносна похибка перевищує допустиме значення (а.с.18).

27.06.2019 відбулось засідання комісії АТ «Одесагаз» з розгляду акту про порушення Кодексу абонентом ОСОБА_1 , яке оформлено Протоколом №129 (а.с.20).

На підставі Акта розрахунку №129 від 27.06.2019 відповідачу нараховано вартість не облікованого об`єму природного газу у розмірі 17039,97 грн. за період з жовтня 2018 року до квітня 2019 року (а.с.21).

ІV. Оцінка Суду.

Згідно частини 1 статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року.

Відповідно до вимог п.25 Правил постачання природного газу, (надалі Правила) затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, побутовий споживач несе відповідальність за: несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання; відмову в доступі до об`єкта споживача представникам постачальника для виконання ними функцій, передбачених цими Правилами та договором; порушення інших вимог цих Правил.

Відповідно до п.1 ст.1 вказаного Закону, оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (пп.17); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (пп.23); ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG (пп.33); розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (пп.3); споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (пп.37); суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач (пп.39).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до статті 38 ЗУ «Про ринок природного газу» права та обов`язки оператора ГРМ, визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу, що надаються позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

В підпункті 1 п.3 гл.2 розділу 11 Кодексу ГРМ зазначено, що до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать, зокрема, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некорректно.

Так, 25.04.2019 під час контрольного огляду фахівцями АТ «Одесагаз» здійснено обтеження вузла обліку газу, на підставі чого було складено відповідний Акт про порушення побутовим споживачем №129, згідно якого у відповідача за вказаною вище адресою зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (а.с.15).

Одночасно зі складанням Акту, 25.04.2019 складено Протокол щодо направлення ЗВТ та /або пломби на експертизу, згідно з яким лічильник газу типу Gallus G-4 заводський №00365075, 1997 року виготовлення, демонтовано та направлено на експертизу (а.с.16).

Відповідно п. 8 гл. 3 розділу 11 Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ - це дії, які кваліфікуються як такі, що сталися «не з вини споживача». Несанкціонованого втручання до лічильника споживач не здійснював, тобто відсутні його винні дії або бездіяльність.

10.05.2019 проведено експертизу ЗВТ та пломб, на підставі якої було складено Акт №209 експертизи ЗВТ та пломб від 10.05.2019, яким були виявлені наступні порушення: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: порушено цілісність повірочного тавра, відбитки тавра встановленої пломби не відповідають відбиткам тавра заводу-виробника, лічильник газу типу Gallus G-4 заводський №00365075 визнано непридатним до подальшої експлуатації (а.с.17).

14.05.2019 було здійснено позачергову повірку лічильника газу типу Gallus G-4 заводський №00365075, за результатами якої було надано довідку №192/ТГ про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, в якій зазначалось, що вищезазначений лічильник газу не відповідає ДСТУ 3336-96 та Р 50-071-98, оскільки відносна похибка перевищує допустиме значення (а.с.18).

27.06.2019 відбулось засідання комісії АТ «Одесагаз» з розгляду акту про порушення Кодексу абонентом ОСОБА_1 , яке оформлено Протоколом №129 (а.с.20).

На підставі Акта розрахунку №129 від 27.06.2019 відповідачу нараховано вартість не облікованого об`єму природного газу у розмірі 17039,97 грн. за період з жовтня 2018 року до квітня 2019 року (а.с.21).

Однак, як вбачається з акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 27.06.2019 року за період розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, фактично сплачений об`єм природного газу протягом періоду порушення становив 2637,98 м3, що свідчить про роботу газового лічильника та сплату споживачем за отримані послуги.

Отже, матеріалами справи не доведений факт обізнаності споживача про позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, яка здійснювала оплату за показами лічильника, що також підтверджується розрахунком фактично розподіленого об`єму природного газу.

Крім того, з акту Акту №209 експертизи ЗВТ та пломб від 10.05.2019, вбачається, що газовий лічильник газу типу Gallus G-4 заводський №00365075, 1997 року виготовлення (а.с.17).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 є власницею будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 19.02.2018, що підтверджується копією договору купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14). Попередніми власниками будинку є інші особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На підставі заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу від 29.03.2018, ОСОБА_1 є споживачем природного газу за вказаною вище адресою.

Згідно витягу з абонентської книжки по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 з жовтня 2018 року користувалась послугами газопостачання.

Пунктом 1 глави 8 розділу 10 Кодексу ГРМ передбачено, що періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ.

Для належної організації періодичної повірки лічильників газу по об`єктах побутових споживачів Оператор ГРМ повинен: 1) мати в наявності персоніфікований перелік всіх лічильників газу побутових споживачів, що знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ; 2) забезпечити належний моніторинг термінів спливу міжповірочного інтервалу для складання графіка проведення періодичної повірки лічильників; 3) забезпечити періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу.

Отже, законодавчо закріплений обов`язок Оператора ГРМ слідкувати за своєчасністю проведення повірки лічильника.

Судом встановлено, що періодична повірка лічильника, який встановлений в будинку відповідача, станом на час його зняття 25.04.2018 року для проведення на експертизу, дійсно прострочений, оскільки міжповірочний інтервал лічильника газу становить 5 років, а дата його виготовлення - 1997 року.

Відповідачем не надано доказів чергової перевірки лічильника за адресою споживача, як щодо попереднього власника (власників), так і дійсного власника ОСОБА_1 .

Відповідно до пункт 11 глави 3 розділу 11 Кодексу ГРМ, у разі виявлення у побутового споживача пошкодження лічильника газу та/або пломб на ньому та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу розрахунки, передбачені цією главою, за актом про порушення не здійснюються за період після дати прострочення періодичної повірки лічильника у випадку недотримання з вини Оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу.

Оскільки, порушення виникло, у зв`язку із порушенням Оператором ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу, тому розрахунок проведений позивачем за період з жовтня 2018 року до квітня 2019 року необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 17039,97 грн. всупереч вимогам пункт 11 глави 3 розділу 11 Кодексу ГРМ.

Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що періодичну повірку лічильника газу не було вчасно проведено з вини позивача, тому складений працівниками АТ «Одесагаз» акт про порушення №129 від 25.04.2019, прийняте рішення згідно протоколу про перерахунок (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу побутовому споживачу не встановлює для відповідача будь-яких обов`язків, а є фіксацією дій працівників позивача.

Крім того, в судовому засіданні не доведено порушення відповідачем, як споживачем будь-яких правових норм при використанні лічильника газу та договірних зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Обґрунтовуючи дане судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст.6 (право на справедливий суд), ст.13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст.17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст.1 Протоколу 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно чч.1, 2, 3 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторонни або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторонни під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідач у відзиві на позов та в судовому засіданні разом із своїм представником до судового розгляду по суті надали до суду заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, згідно якої просять суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3275,00 грн. та 49,10 грн. комісію банку, всього 3324,10 грн.

В матеріалах справи є належним чином засвідчені копії:

- ордеру серії ВН №1019346 на надання правничої правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Чугуновим В.В.;

- Договору №01-12/20 про надання правової (адвокатської) допомоги, в розділі 3.1 якого вказано, що розмір гонорару складає 3275,00 грн.;

- акту виконаних робіт за Договором №01-12/20 про надання правової (адвокатської) допомоги, в якому вказано перелік наданих юридичних послуг адвокатом Чугуновим В.В., тощо.

Отже, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову вимога про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката на користь відповідача підлягає задоволенню.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОДЕСАГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу залишити без задоволення.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОДЕСАГАЗ» () на користь ОСОБА_1 ((РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 3275,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення виготовлено 06 січня 2021 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко