Справа № 354/1217/20
Провадження по справі № 2/354/325/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 жовтня 2021 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

з участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд»(надалі-ТОВ «ФК «Аланд») за участю третіх осіб - приватного виконавця виконавчого округуокругу м.КиєваМалкової М.В., приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С.про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08 вересня 2020 року за реєстром №30513. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 25 листопада 2020 року ОСОБА_1 довідалась про існування постанови приватного виконавця Малкової М.В. від 11 листопада 2020 року про звернення стягнення в розмірі 20% на її заробітну плату. Дана постанова винесена на підставі виконавчого напису №30513 від 08 вересня 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Жодних кредитів в банках України та інших фінансових установах за останні п`ять років позивач не брала. Так, 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь ТзОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором №001-08055-130913 від 13.09.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого, на підставі Договору відступлення Прав Вимоги за кредитним договором №42-К від 06.10.2017 є ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №10/08/2020-ФА від 11.09.2020 є ТзОВ «ФК «Аланд» у сумі 10729,38 грн., яка включає в себе прострочену заборгованість за сумою кредиту, прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам, а також 500 грн. витрат за вчинення виконавчого напису. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню оскільки він вчинений нотаріусом із порушенням вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, якими передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи лише за умови, що йому подані всі необхідні документи, визначені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року і вони підтверджують безспірність заборгованості. При цьому, діюча редакція зазначеного Переліку визначає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, що підтверджує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду та лист Міністерства юстиції України №5235/19.5.6/32-20 від 25 червня 2020 року. Окрім цього, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості та переконатись, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно незавіреної заяви позивача від 13 вересня 2013 року до ПАТ «Дельта Банку» №001-08055-130913, кінцевим строком погашення заборгованості або строку ліміту кредитної лінії перед ПАТ «Дельта Банк» є дата через 364 дні від дня підписання заяви. Про пролонгацію чи про передачу можливого боргу банком до відповідача в позивача доказів не має. Позивач не була проінформована про можливі переуступки чи інші договори щодо правовідносин із відповідачем. Тобто, в даному випадку 13 вересня 2014 року є датою кінцевого строку погашення можливої заборгованості позивача перед банком. Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/95/19/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Таким чином, позовна давність за кредитним договором спливла 14 вересня 2019 року, як до основної вимоги, так і до додаткових вимог про стягнення відсотків і комісії, проте як видно із копії виконавчого напису приватного нотаріуса №30513 від 08 вересня 2020 року заборгованість позивачу нарахована за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року та складає розмір 10229 грн. 38 коп. В порушення вимог чинного законодавства нотаріус не отримував від відповідача первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та його погашення, а тому підстави вважати дану заборгованість безспірною були відсутні. Жодна письмова вимога відповідача позивачем отримана не була, факту повідомлення позивача про наявність письмової вимоги про усунення порушень не має, і відповідач не надав доказів, що така вимога позивачу направлялась. Аналогічна позиція щодо необхідності доведення до відома боржника відомостей про перехід права вимоги до нового кредитора викладена у постанові Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі №461/4609/16-ц. Також вважає, що приватним виконавцем Малковою М.В. незаконно відкрито виконавче провадження ВП №63539354 щодо боржника ОСОБА_1 в м.Києві, оскільки позивач проживає, працює та її місце реєстрації проживання знаходяться на території Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Із врахуванням наведеного, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року за заявою позивача у даній справі вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08 вересня 2020 року за реєстром №30513.

28 квітня 2021 року за клопотанням представника позивача судом постановлено ухвалу про витребування доказів.

Ухвалою суду від 06 липня 2021 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лейбюк В.П. у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує з підстав, викладених у позовній заяві та просить її задовольнити. Розгляд справи просить провести без позивача та його представника, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Аланд» у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позову до суду не подав.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу м. КиєваМалкова М.В., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин неявки, хоча про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлено, що 13 вересня 2013 року позивач підписала заяву №001-08055-130913 про приєднання до Правил надання банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», предметом якої є надання кредитного ліміту у розмірі 15000,00 грн. за платіжною кредитною карткою.

У вказаній заяві ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що вказана заява становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також вказала, що що вона ознайомилася із Правила та Тарифами банку, які розміщена на офіційному сайті банку та є невід`ємною частиною укладеного між нею та банком договору та своїм підписом засвідчила факт отримання платіжної картки із номером НОМЕР_1 .

08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №30513 про стягнення зі ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 10229,38 грн., які є її боргом за кредитним договором №001-08055-130913 від 13 вересня 2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого на підставі Договору відступлення Прав Вимоги за кредитним договором №42-К від 06 жовтня 2017 року є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №10/08/2020-ФА від 11 вересня 2020 року є ТОВ «ФК «Аланд». Строк платежу за Кредитним договором №001-08055-130913 від 13 вересня 2013 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 10 229,38 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7701,91 грн.; прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом становить 2527,47 грн., а також 500,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

06 листопада 2020 року представник ТОВ «ФК «Аланд» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В.із заяво про примусове виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса.

09 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63539354 із примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08 вересня 2020 року, за реєстром №30513.

11 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. в рамках ВП №6353935 винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Листом за вих. б/н від 10 березня 2021 року ТОВ «ФК «Аланд» повідомило, що надало приватному нотаріусу повний пакет оригіналів документів для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, які перебувають у приватного нотаріуса та відсутні у відповідача. Виконавчий напис у відповідності до вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» вчинено на оригіналі кредитного договору.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»).

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису викладено у Порядку вчинення нотаріальних дій (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до положень п.п.1.1. п.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п.1.2 п.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З досліджених судом доказів, вбачається, що з метою вчинення виконавчого напису та підтвердження безспірності заборгованості боржника банком нотаріусу була надана: заява ОСОБА_1 №001-08055-130913 від 13 вересня 2013 року про приєднання до Правил надання банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк».

При цьому, відповідач, звернувшись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за кредитом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статей 1056-1, 1048, 549, 551 ЦК України в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Разом з тим, у підписаній позивачем заяві від 13 вересня 2013 року про приєднання до Правил надання банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» не зазначена процентна ставка за кредитом. Вказана заява не містить посилання на те, яку саме редакцію Правил та Тарифів банку розуміла позивач та ознайомилася і погодилася із ними, підписуючи дану заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, розмірах і порядках нарахування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 вказала на неможливість застосування до правовідносин щодо стягнення з позичальника боргу за Анкетою-заявою правил частини першої статті 634 ЦК України.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позивачу Правила надання банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» за підписом позичальника, відсутність у підписаній заяві домовленості сторін про інформації про розмір відсотків за користування кредитними коштами, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами у зв`язку із чим заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №001-08055-13091313 від 13 вересня 2013 року не може вважатись безспірною.

Окрім цього, суду враховує те, що пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 08 вересня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Як встановлено судом, надана нотаріусу заява ОСОБА_1 №001-08055-130913 від 13 вересня 2013 року про приєднання до Правил надання банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» не посвідчена нотаріально.

Таким чином, в даному випадку у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», який не був нотаріально посвідчений та не відноситься до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Подібна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 дійшла висновку, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання про обґрунтованість та доведеність позовних вимог та вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08.09.2020 року за реєстром №30513 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором №001-08055-130913 від 13.09.2013 року, за період з 11.09.2020 року по 17.08.2020 року включно у розмірі: 7701,91 грн. - прострочений основний борг; 2 527,47 грн.-прострочені проценти, а також 500,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

В силу п.1 ч.2 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 840,80 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню-задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 08 вересня 2020 року за реєстром №30513 про стягнення зі ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором №001-08055-130913, укладеним із Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» від 13 вересня 2013 року, за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року у розмірі 10229(десять тисяч двісті двадцять дев`ять) гривень 38 коп., а також 500,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 840(вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 08 листопада 2021 року.

Головуючий суддя: Т.Л. Ваврійчук