Справа № 288/873/21
Провадження № 2/288/222/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань Колодяжної Н.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в якому вказує, що 24 квітня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 липня 2008 року шлюб між сторонами був розірваний Попільнянським районним судом Житомирської області.

Після розірвання шлюбу дитина продовжує проживати разом з позивачем, відповідач після розлучення не бере участь у вихованні сина, не цікавиться його поведінкою та проведенням дозвілля. Ніякої матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, а також не бере участь у додаткових витратах на дитину.

На підставі рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 липня 2008 року відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до його повноліття щомісячно, починаючи з 07.07.2008 року.

Виконавчий лист щодо примусового виконання вказаного рішення перебуває на виконанні у Попільнянському районному відділі державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Починаючи з 01.06.2019 року відповідач сплачував аліменти в неповному обсязі та несвоєчасно, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів у сумі 33761 гривня 00 копійок, що підтверджується розрахунком державного виконавця від 13 травня 2021 року за період з 01.05.2019 року по 01.05.2021 року.

30 квітня 2021 року повідомленням державного виконавця Попільнянського районного відділі державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вказано, що про ОСОБА_2 внесені відомості до Єдиного реєстру боржників, а також винесені постанови про тимчасові обмеження.

Таким чином за підрахунками позивача загальна сума неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.06.2019 року по 17.05.2021 року (день позову) становить 33085 гривень 00 копійок.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 33085 гривень 00 копійок.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 25 951 гривню 15 копійок, на що надала розрахунок суми пені /а.с. 239-244/.

Представник відповідача в судових засіданнях позовні вимоги не визнавав та просив відмовити в задоволенні позову.

10 листопада 2021 року представник відповідача ОСОБА_4 надав до суду клопотання про відмову у задоволенні позову з додатками, в якому вказує, що під час розгляду цивільної справи ОСОБА_2 погашено повністю заборгованість зі сплати аліментів в сумі 34183,96 гривень та на даний час існує переплата по аліментах.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання 11 листопада 2021 року не з`явився, надав до суду клопотання в якому просить справу проводити без його участі і участі відповідача та відмовити в задоволенні позову згідно поданого клопотання від 10.11.2021 року.

Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та клопотання представника відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21 вересня 2004 року батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідний запис за № 72 /а.с. 6/.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 15 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 74 від 15 серпня 2008 року /а.с. 7/.

Довідкою № 166 від 07 травня 2021 року Виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, визначено, що син ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 8/.

Згідно довідки № 41 від 07 травня 2021 року Попільнянського ліцею № 2 Попільнянської селищної ради Житомирської області, батько ОСОБА_3 , учня 10-го класу Попільнянського ліцею № 2- ОСОБА_2 , не відвідує школу і не бере участі у вихованні дитини. Не приходив на батьківські збори, не цікавиться навчанням, поведінкою сина та проведенням його дозвілля /а.с. 9/.

Як вбачається з рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 липня 2008 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1/4 частці його заробітку до його повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму громадян щомісячно, для дитини відповідного віку до повноліття /а.с. 10/.

Виконавчий лист № 2-519/2008 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 12 серпня 2008 року /а.с. 11/.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 11217414 від 05 лютого 2009 року державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-519 виданий 12.08.2008 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/4 частину аліментів усіх видів заробітку /а.с. 12/.

Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 3170 від 13 травня 2021 року виданого Попільнянським районним відділом державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), боржник ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим документом станом на 31.04.2021 року в розмірі 33 761 гривня 00 копійок /а.с. 13-15/.

Як вбачається з Історій по картковому рахунку ОСОБА_1 , передбачені коли і в якому розмірі зараховувались аліменти на дану картку по виконавчому документі № 2-519 /а.с. 16-22/.

Згідно Розрахунку суми пені з 01.06.2019 року по 17.05.2021 року (день позову) загальна сума пені за весь період на день позову становить 33 085 гривень 00 копійок /а.с. 25-29/.

Довідкою про несплату аліментів № 4470 від 02 жовтня 2018 року Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області визначено, що ОСОБА_1 дійсно не отримувала аліменти від ОСОБА_2 згідно з виконавчим листом № 2-519, який видано 12.08.2008 року /а.с. 48/.

Відповідно до заяви про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України від 19 травня 2021 року, ОСОБА_1 зверталась до начальника ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області з заявою в якій просила внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування щодо заборгованості зі сплати аліментів у сумі 33761,00 гривню /а.с. 49-50/.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 30 травня 2021 року, кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України /а.с. 51-52/.

Згідно повідомлення № 4-11ск від 27 січня 2011 року прокурора Попільнянського району, ОСОБА_2 працював в КП «Благоустрій» 27.11.2010 року в комунальному підприємстві «Благоустрій» відбулося скорочення працівників, які пізніше були прийняті на роботу в КП «Гарант». Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 знаходився в бухгалтерії КП «Благоустрій» до 12.01.2011 року. 13.01.2011 року був повернутий до ДВС у Попільнянському районі. В зв`язку з тим, що головним бухгалтером КП «Благоустрій» несвоєчасно був повернутий виконавчий лист до ДВС у Попільнянському районі, тому прокуратурою району до ДВС у Попільнянскому районі внесено подання про усунення порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» /а.с. 53/.

Довідкою від 17 червня 2021 року виданою ФОП ОСОБА_5 передбачено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує ортодонтичного лікування, а саме: встановлення брекетів /а.с. 55/.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 22 жовтня 2019 року, вона звернулась до Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області з проханням видати довідку розрахунок заборгованості по аліментах відносно ОСОБА_2 з 01.05.2019 року по даний час /а.с. 56/.

Як вбачається з довідки № 11 від 11 червня 2021 року виданої Державною установою «Київський слідчий ізолятор», старший сержант внутрішньої служби ОСОБА_1 , 1984 року народження, дійсно проходить службу в Державній кримінально виконавчій службі України з 01.07.2015 року по теперішній час. З 10.04.2017 року на посаді молодшого інспектора другої категорії відділу режиму і охорони державної установи «Київський слідчий ізолятор» /а.с. 57/.

Згідно повідомлення № 15-06/86-21 від 24 червня 2021 року Головного управління статистики у Житомирській області, надана інформація щодо середньомісячної заробітної плати штатних працівників Житомирської області у 2019-2021 роках по містах та районах. Інформація за 2019-2020 роки наведена відповідно до адміністративно територіального устрою, який діяв до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», за І квартал 2021 року за новим адміністративно територіальним устроєм /а.с. 69-72/.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 11217414 з виконання виконавчого листа 2-519/2008 від 12.08.2008 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.07.2008 року, постановою ВП № 11217414 від 05 лютого 2009 року державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-519 виданий 12.08.2008 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/4 частини аліментів усіх видів заробітку. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 2928 від 30 квітня 2021 року виданого Попільнянським районним відділом державної виконавчої служби, боржник ОСОБА_2 має загальну суму непогашеної заборгованості за весь період 31461 гривню. Як вбачається з повідомлення № 11217414 від 05 травня 2021 року Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), відомості про ОСОБА_2 внесено до Єдиного реєстру боржників. Також 05 травня 2021 року винесені постанови про арешт майна боржника, згідно яких накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_2 , встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-519, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельною дії та встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Як вбачається з попередження № 3116 від 06.05.2021 року за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП та надсилає його для розгляду до суду. Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 3170 від 13 травня 2021 року передбачає, що ОСОБА_2 станом на 30.04.2021 року має непогашену суму заборгованості за весь період в розмірі 33 761 гривню. Згідно Розпоряджень виданих держаним виконавцем, на користь ОСОБА_1 перераховувались кошти, що надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документу № 2-519, виданого 12.08.2008 року. Також, з наданих квитанцій вбачається, що ОСОБА_2 періодично перераховував аліменти /а.с. 75-206/ .

Довідкою № 8443 від 03 вересня 2020 року Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби визначено, що заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № 11217414 станом на 01.09.2020 року відсутні /а.с. 215/.

Відповідно до постанови про скасування заходів примусового виконання ВП № 11217414 від 16 липня 2020 року скасовано заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-519 виданий 12.08.2008 року /а.с. 216/.

Згідно розрахунку заборгованості № 1971 від 22 жовтня 2019 року виданого Попільнянським районним відділом державної виконавчої служби Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_2 має загальну суму заборгованості в розмірі 5819,00 гривень /а.с. 217, 230/.

Як вбачається з наданого Попільнянським районним відділом державної виконавчої служби Центрально Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 7204 від 11 жовтня 2021 року, боржник ОСОБА_2 має загальну суму непогашеної заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-519 від 12 серпня 2008 року за весь період складає 31354 гривні 17 копійок /а.с. 237-238/ .

Відповідно до наданого в судовому засіданні позивачем розрахунку суми пені з 01 грудня 2019 року по 17 травня 2021 року (день позову), загальна сума пені становить 25951 гривню 15 копійок /а.с. 239 -244/.

Згідно квитанцій 0.0..1 від 26 жовтня 2021 року, 0.0..1 від 28 жовтня 2021 року та квитанції від 05 листопада 2021 року виданих «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_2 перерахував на рахунок одержувача: Відділ ВДВС Попільнянського району Житомирської області оплату аліментів в сумі 10551,00 гривень, 19132,96 гривень та 4500,00 гривень, всього на загальну суму 34183,96 копійок.

Як вбачається з Постанови про скасування заходів примусового виконання від 05 листопада 2021 року ВП № 11217414, станом на 05.11.2021 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 погашена в повному обсязі та вирішено скасувати заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-519 виданий 12.08.2008 року.

Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 8311 від 05 листопада 2021 року виданого Попільнянським відділом державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області, загальна сума заборгованості у боржника ОСОБА_2 за весь період 0,00 гривень.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком та повинен сплачувати на його утримання аліменти, але він аліменти в повному розмірі не сплачує, має велику заборгованість по аліментах та не приймає ніякої участі у його вихованні, не спілкується з ним, не цікавиться його життям, будь-якої матеріальної допомогу не надає. В зв`язку з вказаним мати звернулась з даним позовом до суду.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він працює начальником Попільнянського районного ВДВС та він складав розрахунок по заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_2 , він проводив розрахунок на підставі виконавчого провадження, якщо боржник не працює то аліменти нараховуються по середньомісячній заробітній платі по регіону, дану інформацію він брав із сайту відділу статистики. У зв`язку з виявленими розбіжностями у розрахунку суми заборгованості по аліментах, він зробить новий розрахунок та подасть до суду.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Стаття 7 Сімейного Кодексу України визначає, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя.

Згідно зі статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного Кодексу України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 196 Сімейного Кодексу України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено частиною 1 статті 196 Сімейного Кодексу України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, які набрали чинності 08 липня 2017 року. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 572/1762/15-ц, надала наступний правовий висновок стосовно застосування правила ст. 196 СК України, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує щодо застосування відповідних норм права.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Відповідно до частини 3 статті 195 Сімейного Кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене статею 196 Сімейного Кодексу України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ст. 196 СК України. Зокрема, ч. 1 викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості».

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року (справа № 333/6020/16-ц зазначено, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому проводилися стягнення.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 196 СК України, суд відповідно до вимог статті 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1 % х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 кількість днів прострочення сплати суми аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за останній місяць.

Вказаний висновок, який викладений у постанові Верховного Суду України від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Верховний суд України у своїй постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 роз`яснив наступне: «Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення, на підставі частини першої статті 196 СК України, пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Отже, згідно вимог частини 1 статті 196 Сімейного Кодексу України, розмір пені за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню становить 25951 гривня 15 копійок.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тобто, доказами можуть бути будь-які дані, на підставі яких суд повинен встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача щодо наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів саме з його вини.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Стаття 78 ЦПК України, яка регулює питання допустимості доказів, передбачає, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідач ОСОБА_2 був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та знав про свій обов`язок їх сплати.

Стягнення пені за прострочення виконання аліментних зобов`язань є механізмом захисту порушеного права дитини на належне утримання.

Представник відповідача посилається на той факт, що відповідач погасив повністю заборгованість зі сплати аліментів в сумі 34183,96 гривень і тому необхідно відмовити у задоволенні позову.

Проте, позов був поданий позивачем 17 травня 2021 року, тобто до погашення заборгованості по аліментах, і тому позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягає до задоволення.

Враховуючи розмір заборгованості по сплаті аліментів за розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, долученим позивачем до матеріалів справи та вимоги ч. 1 ст.196 СК України, відповідно до якої розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Керуючись статтями 7, 195 - 196 Сімейного Кодексу України; статтею 549 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76 - 78, 81, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає в АДРЕСА_1 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 25 951 гривню 15 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований в АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник