КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 758/2776/21 Головуючий у суді першої інстанції: Рибалка Ю.В.
Номер провадження: 22-ц/824/7848/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі: Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом Боримської Ірини Сергіївни . Яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» про встановлення сервітуту, -

В С Т А Н О В И В:

В Подільський районний суд міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач, заявник) із заявою, в якій просила забезпечити поданий нею в суд позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» (далі - ТОВ «Еліт Сервіс», відповідач) про встановлення сервітуту, шляхом: заборони ТОВ «Еліт Сервіс» та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються нежилими приміщеннями інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2091,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджати та забороняти проходити через зазначені нежилі приміщення позивачу та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються приміщеннями в нежитловому приміщенні (літ. А) загальною площею 791,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони ТОВ «Еліт Сервіс» та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються нежилими приміщеннями інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2091,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , проводити будь-які будівельні роботи (перепланування, реконструкцію та ін.) нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу ( в літ. А) загальною площею 2091,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; накласти арешт на нежилі приміщення інженерно-побутового корпусу (літ. А) загальною площею 2091,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ТОВ «Еліт Сервіс».

Заява обгрунтована тим, що незабезпечення позову унеможливить ефективний захист прав та інтересів позивача внаслідок обмеження проходу через нежилі приміщення відповідача, внаслідок здійснення відповідачем будівельних робіт в зазначених приміщеннях та/або внаслідок відчуження таких нежилих приміщень відповідачем третім особам.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року у задоволенні заяви Боримської Ірини Сергіївни , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, адвокат Боримська Ірина Сергіївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування судом обставин, просила ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

В доводах апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, не врахував те, що ОСОБА_1 не може в повному обсязі користуватись належним їй майном, оскільки відповідач з особистих корисливих мотивів не допускає позивача до належних їй на праві власності нежилих приміщень.

Посилалась на те, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень, які розташовані на ІІ - IV поверхах будинку за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як відповідач ТОВ «Еліт Сервіс» є власником всіх нежитлових приміщень, які знаходяться на І поверсі цього будинку, а також всіх сходових кліток та коридорів на I-IV поверхах будинку через які лише й можливо пройти позивачу до належних їй приміщень, проте, відповідач різними способами і засобами, зокрема: демонтаж дверей у центральних холах третього та четвертого поверхів, встановленням контрольно-пропускного режиму, перешкоджає позивачу і орендарям належних їй приміщень, користуватись своїм майном.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що дії відповідача у створенні штучних перешкод позивачу у володінні належним йому нерухомим майном є порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що підтверджується практикою Верховного Суду, а зокрема: постановою Великої Палати Верховного Суду у справі № 488/6211/14 від 07.11.2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Еліт Сервіс» доводи апеляційної скарги, зокрема щодо порушення права ОСОБА_1 на право мирного володіння майном із сторони відповідача заперечило, вважає їх необгрунтованими, а ризики ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення відсутніми.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Подільського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року скасуванню з прийняттям у справи постанови про часткове задоволення заяви адвоката Боримської Ірини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються нежилими приміщеннями інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2091,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджати та забороняти проходити через зазначені нежилі приміщення позивачу та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються приміщеннями в нежитловому приміщенні (літ. А) загальною площею 791,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та проводити будь-які будівельні роботи (перепланування, реконструкцію та ін.) нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу ( в літ. А) загальною площею 2091,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а іншій частині. оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін за таких обставин наступних.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову, Подільський районний суд міста Києва, мотивував своє рішення тим, що заявником не доведено, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову за запропонованими позовними вимогами може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, а також, що відповідні заходи є співмірними із заявленими позовними вимогами. Крім того, суд вказав, що вжиття заходу забезпечення позову, який викладено у п. 1 прохальної частини заяви, є фактично вирішенням спору, що є недопустимим.

Апеляційний суд не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону, ухвала суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову не відповідає.

Так, відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За приписами ст. 150 ЦПК України позов забезпечується 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В пункті 2 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 02 грудня 2006 року вказано: вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст.152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 02 грудня 2006 року, надано роз`яснення щодо розгляду заяв про забезпечення позову, в якому зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як зазначено в п. 4 Рішення Конституційного Суду від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011, інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо неможливості ОСОБА_1 користуватись належними їй на праві власності нежитловими приміщеннями із-за того, що відповідач вчиняє позивачу перешкоди, не допускає її до належних їй на праві власності нежилих приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась в Подільський районний суд міста Києва із позовом до ТОВ «Еліт Сервіс», в якому просила: встановити безстроковий безоплатний сервітут щодо частини нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2091,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ТОВ «Еліт Сервіс», а саме на: 1) приміщення № 1, призначення - тамбур (підсобне), площею 3,6 кв.м.; 2) приміщення № 2 призначення - хол (підсобне), площею 75,5 кв.м.; 3) приміщення № 5 призначення - сходова клітка (підсобне), площею 33,8 кв.м.; 4) приміщення № 6 призначення - коридор (підсобне), площею 43,7 кв.м.; 5) приміщення № 29 призначення - підсобне (основне), площею 32,7 кв.м.; 6) приміщення № 32 призначення - сходова клітка, площею 33,6 кв.м.; 7) приміщення № 33 призначення - коридор (підсобне), площею 27,2 кв.м.; 8) приміщення № 34 призначення - коридор (основне), площею 22,5 кв.м.; 9) приміщення № 58 призначення - коридор (підсобне), площею 66,5 кв.м.; 10) приміщення № 69 призначення - підсобне, площею 2,7 кв.м.; 11) приміщення № 70 призначення - туалет (підсобне), площею 4,7 кв.м.; 12) приміщення № 71 призначення - підсобне, площею 3,4 кв.м.; 13) приміщення № 72 призначення - туалет (підсобне), площею 4,7 кв.м.; 14) приміщення № 77 призначення - сходова клітка, площею 33,6 кв.м.; 15) приміщення № 78 призначення - підсобне, площею 53 кв.м.; приміщення № 5 призначення - сходова клітка (підсобне), площею 33,8 кв.м.; 16) приміщення № 95 призначення - коридор (підсобне), площею 58,4 кв.м.; 17) приміщення № 108 призначення - підсобне, площею 2,7 кв.м.; 18) приміщення № 109 призначення - туалет (підсобне), площею 4,7 кв.м.; 19) приміщення № 110 призначення - підсобне, площею 3,4 кв.м.; 20) приміщення № 111 призначення - туалет (підсобне), площею 4,4 кв.м.; 21) приміщення № 119 призначення - сходова клітка, площею 33,6 кв.м.; 22) приміщення № 120 призначення - підсобне, площею 53,1 кв.м.; 23) приміщення № 133 призначення - коридор (підсобне), площею 58,0 кв.м.; 24) приміщення № 138 призначення - підсобне, площею 2,7 кв.м.; 25) приміщення № 139 призначення - туалет (підсобне), площею 4,7 кв.м.; 26) приміщення № 140 призначення - підсобне, площею 3,4 кв.м.; 27) приміщення № 141 призначення - туалет (підсобне), площею 4,4 кв.м.; 28) приміщення № 147 призначення - сходова клітка, площею 18,0 кв.м., шляхом надання доступу та права проходу через зазначені приміщення позивачу та іншим особам, які на законних правах володіють та користуються приміщеннями в нежитловому приміщенні (літ. А) загальною площею 791,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності позивачу.

Судом також встановлено, що посилання позивача на те, що відповідач ТОВ «Еліт Сервіс» чинить перешкоди в користуванні належним їй на праві власності нерухомим майном - приміщеннями в нежитловому приміщенні (літ. А) загальною площею 791,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 підтверджуються: вимогою ОСОБА_1 до керівника ТОВ «Еліт Сервіс» щодо демонтування дверей від 22.12.2020 року (том 1 а.с.78-81), вимогою ОСОБА_1 до керівника ТОВ «Скай Груп Компані» щодо демонтування дверей від 22.12.2020 року (том 1 а.с.82-84), оголошенням про надання відповідних документів в зв`язку з встановленням контрольно-пропускного режиму до 20.12.2020 року (том 1 а.с.85), заявами ОСОБА_1 про вчинення кримінальних правопорушень до начальника Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві від 06.01.2021 року. 18 січня 2021 року (том 1 а.с. 93-97), скаргою керівнику Київської місцевої прокуратури № 7 на бездіяльність службових осіб Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві (т. 1 а.с.99), пропозицією до ТОВ «Еліт Сервіс» щодо укладення договору встановлення безоплатного безстрокового сервітуту ( т. 1 а.с.100-101).

За вказаних обставин колегія суддів вважає обгрунтованими посилання ОСОБА_1 на те, що до моменту ухвалення судового рішення у даній справі, відповідач має реальну можливість надалі перешкоджати позивачу забороняти проходити через зазначені нежилі приміщення, проводити будь-які будівельні роботи (перепланування, реконструкцію) зазначених нежилих приміщень.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 317 ЦК України, відповідно до яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, колегія суддів вбачає загрозу існування перешкод із сторони відповідача позивачеві щодо володіння і користування належним їй нерухомим майном.

Отже, стороною позивача доведено підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачеві та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються нежилими приміщеннями інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2091,9 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджати та забороняти проходити через зазначені нежилі приміщення, проводити будь-які будівельні роботи, які перешкоджають позивачеві та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються нежилими приміщеннями загальною площею 791,4 кв.м. в спірному нежитловому приміщенні по АДРЕСА_1 .

Вказані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.

В свою чергу, захід забезпечення позову - накладення арешту на нежилі приміщення інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2091,9 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ТОВ «Еліт Сервіс» колегія суддів вважає неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

В цій частині про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нежилі приміщення інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2091,9 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , оскаржувана ухвала Подільського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року є законною і обгрунтованою.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу сторін у справі на те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову, не позбавляє відповідача права володіння та користування належним йому майном, та накладає на ТОВ «Еліт Сервіс» зобов`язання не перешкоджати позивачу проходити до належних їй нежилих приміщень через нежилі приміщення, які належать відповідачеві та не проводити будь-яких будівельних робіт нежилих приміщень за вказаною адресою.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що, оскаржуване судове рішення не можна назвати законним та обґрунтованим в розумінні ст. 263 ЦПК України, у зв`язку з чим, наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування оскаржуваного судового рішення з ухваленням нового про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Боримської Ірини Сергіївни , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються нежилими приміщеннями інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2091,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджати та забороняти проходити через зазначені нежилі приміщення позивачу та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються приміщеннями в нежитловому приміщенні (літ. А) загальною площею 791,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються нежилими приміщеннями інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2091,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , проводити будь-які будівельні роботи (перепланування, реконструкцію та ін.) нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2091,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар