НОВОБУЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 2-210/11
Провадж.№ 6/481/58/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої у справі судді - Васильченко Н.О.,

з участю секретаря судового засідання - Кузьміної Н.П.,

представника заявника - Павлова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг заяву адвоката Павлова Юрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа та заміну боржника у виконавчому листі,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2021 адвокат Павлов Ю.В. звернулася до судув інтересах ОСОБА_1 із заявою в якій просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видати дублікат виконавчого листа за рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.05.2011 та замінити у виконавчому листі боржника Новобузьку районну адміністрацію Миколаївської області його правонаступником - Вільнозапорізькою сільською радою.

В обґрунтування своєї заяви зазначив, що рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.05.2011 у цивільній справі №2-210/2011 за позовом ОСОБА_1 до Новобузької районної державної адміністрації, відділу Держкомзему у Новобузькому районі, визнано за позивачем право на земельну частку (пай) в розмірі 6,5 умовних кадастрових гектар та зобов`язано Новобузьку районну державну адміністрацію та відділ Держкомзему у Новобузькому районі надати земельну частку (пай) в натурі ( на місцевості) в межах Новобузького району та видати державний акт на право власності на земельну ділянку.

11.12.2015 році ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області рішення суду від 30.05.2011 у цивільній справі №2-210/2011 на підставі заяви ОСОБА_1 було роз`яснено із зазначенням, що земельна частка (пай) в розмірі 6,5 умовних кадастрових гектарів на яіку визнане за ОСОБА_1 право повинна бути виділена в натурі (на місцевості) із земель запасу розташованих на території Шевченківської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, а у разі її відсутності в цій раді із земель розташованих на території іншої ради в межах області.

В заяві адвоката Павлова Ю.В. також зазначено, що матеріали цивільної справи містять відомості про отримання 25.08.2015 році представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 виконавчого листа, однак ОСОБА_1 через хворобу не міг вирішувати питання щодо виконання рішення суду, тому не подавав вионавчий лист на виконання, а через деякий проміжок часу взагалі його втратив.

Відповідно до інформації отриманої з відповіді №12690 від 20.08.2021 Новобузького відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий лист за рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.05.2011 у цивільній српаві №2-210/2011, на виконанні у відділі не перебуває.

З листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.08.2021 за №10384 також повідомлено, що не надходження на виконання виконавчого документу по судовому рішенню.

У заяві зазначено, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено з причини хвороби ОСОБА_1 , а тому вони є поважними і строк може бути поновлено.

Адвокат Павлов Ю.В. в судовому засіданні свою заяву підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, повавжної причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно вимог ст. ст. 433, 442 ЦПК України неявка учасників не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Суд, вислухавши пояснення адвоката Павлова Ю.В., дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №2-210/2011, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області перебувала цивільна справа №2-210/2011 за позовною заявою ОСОБА_1 до Новобузької районної державної адміністрації, відділу Держкомзему у Новобузькому районі, про поновлення пропущеного строку позовної давності, визнання права на земельну частку (пай) в розмірі 6,5 умовних кадастрових гектар та зобов`язання Новобузької районної державної адміністрації та відділу Держкомзему у Новобузькому районі надати ОСОБА_1 земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) в межах Новобузького району та видати державний акт на право власності на земельну ділянку.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.05.2011 позов задоволено в повному обсязі, поновлено пропущений термін позовної давності, визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 6,5 умовних кадастрових гектар, зобов`язано Новобузьку районну державну адміністрацію та відділ Держкомзему у Новобузькому районі надати земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) в межах Новобузького району та видати державний акт на право власності на земельну ділянку (арк. спр. 91-94).

Згідно заяви ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 25.08.2015 році було отримано два виконавчих листа у цивільній справі №2-210/2011 (арк. спр. 95-95).

11.12.2015 році ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.05.2011 у цивільній справі №2-210/2011 ОСОБА_1 було роз`яснено із зазначенням, що земельна частка (пай) в розмірі 6,5 умовних кадастрових гектарів на яку визнане за ним право повинна бути виділена в натурі (на місцевості) із земель запасу розташованих на території Шевченківської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, а у разі її відсутності в цій раді із земель розташованих на території іншої ради в межах області (арк. спр. 112-114).

08.08.2018 році ОСОБА_1 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області із заявою про виправлення описки в ухвалі Новобузького районного суду Миколаївської області від 11.12.2015 року у цивільній справі №№2-210/2011, в якій просив замінити відділ Держкомзему у Новобузькому районі Миколаївської області на Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, оскільки відділ Держкомзему у Новобузькому районі втратив статус юридичної особи. Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 09.10.2018 року заявнику ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про виправлення описки у судовому рішенні було відмовлено (арк. спр. 131-132).

Згідно з п. 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 442 ЦПК України. А ч. 5 цієї статті передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року за №1321 "Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються" Новобузька районна державна адміністрація була реорганізована шляхом приєднання до Баштанської районної державної адміністрації та яка згідно листа №1092-02-20 від 04.10.2021 є правонаступником Новобузької районної державної адміністрації (арк. спр. 144).

У зв`язку з такою заміною божника відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним стороною проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою сторони або заінтересованої особи відбувається заміна сторони виконавчого провадження, її правонаступником.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 та підтверджено постановою Верховного суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Враховуючи наведене, суд вважає вимогу заявника, адвоката Павлова Ю.В. щодо заміни сторони боржника (Новобузької державної адміністрації) на правонаступника Вільнозапорізьку сільську раду Миколаївської області не обґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки остання не є правонаступником.

Щодо вимоги про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання та видачу дубліката виконавчого листа, суд прийшов до наступних висновків.

Частина 3 ст.431 ЦПК України передбачає, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи підпункт 17.4 розділу XIII«Перехідні положення» ЦПК України єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, в редакції чинній на час набрання рішенням законної сили, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до правового висновку ВП ВС, який викладений у постанові від 21.08.2019 по справі № 2-836/11 (14-308цс19), стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відтак, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

З матеріалів цивільної справи встановлено, що на виконання рішення по справі №2-210/11 від 30.05.2011 Новобузький районний суд Миколаївської області видав виконавчі листи (а.с.95-96 ).

Крім того, суд звертає увагу, що оскільки рішення суду від 30.05.2011, на виконання якого видано виконавчі листи, набрало законної сили в період дії положень ст. 22 Закону №606-XIV в редакції, що передбачала строк пред`явлення виконавчого документу протягом року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент звернення заявника із заявою про видачу дубліката виконавчого листа сплинув.

При цьому, при зверненні ОСОБА_1 до Новобузького районного суду Миколаївської області із заявою про виправлення описки від 06.06.2018 року в ухвалі суду останнім не було поставлено питання про отримання дублікату виконавчого листа у зв`язку із втратою.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування, тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

У заяві адвокат Павлов Ю.В. просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказує, що ОСОБА_1 хворів, та на підтвердження цього посилався виписку з історії хвороби за 2004 рік і виписку із медичної карти хворого за 2020 рік, зазначив що виконавчий лист був втрачений.

Враховуючи викладене, хроба ОСОБА_1 не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача, а тому і свідчити про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Отже заявник не довів належними та допустимими доказами та суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Враховуючи, що дублікат виконавчого листа, видається лише в межах строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то відмова у поновленні строку є підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81ЦПК України).

Враховуючи те, що строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання сплив, заявником не доведено наявність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку із чим відсутні підстави для його поновлення, тому суд приходить до висновку, що вимоги заявника щодо видачі дубліката виконавчого документу, поновлення строку пред`явлення його до виконання та заміни боржника правонаступником задоволенню не підлягають.

Відповіднодо вимог ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір віднести на рахунок ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 55, 258, 260, 433, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Павлова Юрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа та заміну боржника у виконавчому листі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 08.11.2021.

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО