У Х В А Л А

"11" січня 2021 р. Справа153/14/21

Провадження2/153/4/21-ц

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

До провадження Ямпільського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, в якій позивач просить визнати недійсним кредитний договір №Z02.22379.004904530 від 12.02.2019 року та застосувати наслідки недійсності правочину.

Вивчивши матеріали даного позову вважаю, що його слід залишити без руху з наступних підстав:

Згідно ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позивач в позовній заяві зазначила, що вона зареєстрована по АДРЕСА_1 , однак жодних доказів на підтвердження даних доводів не надано.

У зв`язку із чим, визначити підсудність даної справи Ямпільському районному суду Вінницької області відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України, суд не має можливості.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви позивачем не додано квитанції про сплату судового збору у зв`язку з посиланням на звільнення від сплати судового збору відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду для дотримання вимог ст.175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно із ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Частина 3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Однак, з ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» вбачається, що цей Закон застосовується не до всіх правовідносин, що виникають у зв`язку з укладенням кредитних договорів, а лише до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст.175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів».

Системний аналіз положень ЗУ «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених ЗУ «Про захист прав споживачів».

Позивач ОСОБА_1 як на правову підставу звернення з позовом посилається на норми ЗУ «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим просить звільнити її від сплати судового збору. Водночас, позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви доказів того, що кредитний договір, укладений між нею та АТ «Ідея банк», є договором споживчого кредиту та не зазначено про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому для вирішення питання підсудності позову та можливості звільнення позивача від сплати судового збору слід зобов`язати її надати відповідні докази.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 та ст.177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Ідея банк» про захист прав споживачів слід залишити без руху та зобов`язати позивача усунути недоліки зазначені в ухвалі суду протягом десяти днів з дня отримання ухвали. У випадку не усунення недоліків позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів залишити без руху і надати позивачеві строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у вказаний строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві разом із позовною заявою та додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дзерин М. М.