УХВАЛА
ЄУН 336/4670/2021
пр.. № 6/336/388/2021
м. Запоріжжя 11 листопада 2021 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі головуючого судді Зарютіна П.В.
при секретарі Палубінській К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Заявник в поданій заяві посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2021 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за договором у розмірі 45 000 гривень, а також судовий збір у розмірі 961,63 грн., в іншій частині відмовлено, загальна суму до стягнення становить 45 961,63 грн.
ОСОБА_1 вказує, що такої суми грошей для одночасного внесення її не має, заявник також не має майна, на яке було б звернуто стягнення, протягом 2018-2019 року у заявника були відсутні регулярні доходи, а протягом 2020 року відсутні взагалі будь-які доходи, що свідчить про її важкий майновий стан, що є підставою для розстрочення виконання рішення суду. Важке матеріальне становище ускладнюється ще й тим, що на утриманні заявника перебуває непрацездатна мати пенсіонерка.
Всі ці обставини утруднюють виконання рішення суду, тому заявниця звернулась до суду із заявою, у якій просить суд надати їй розстрочку виконання рішення суду на дванадцять місяців з дня ухвалення рішення, шляхом сплати рівними частинами.
Неявка у судове засідання заявника, яка просила розглядати заяву без її участі, не перешкодила судовому розгляду.
У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши всі обставини по справі, вивчивши заяву, матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступними підставами.
Згідно вимог ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням суду від 17.09.2021 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором у розмірі 45 000 гривень, а також судовий збір у розмірі 961,63 грн., в іншій частині відмовлено, загальна суму до стягнення становить 45 961,63 грн.
На обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилається на відсутність у неї коштів для задоволення стягнення, такої суми грошей для одночасного внесення її вона не має.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення чи зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
У п. 10 Постанови Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14«Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Відповідно до п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012р. №18-рп/2012, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Отже, системний аналіз норм ЦПК України свідчить про те, що при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
З огляду на вищенаведене, розстрочення виконання рішення можливе судом лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк встановлений судом, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.
В якості підстав для розстрочення виконання рішення заявник посилається на своє скрутне матеріальне становище та на те, що на її утриманні перебуває мати-пенсіонерка, що підтверджує відповідним пенсійним посвідченням на ім`я матері заявника та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 2018 по 2019 рік.
Натомість, наявність у заявника матері-пенсіонерки сама по собі не вказує на перебування останньої на утриманні заявника. Більш того, мати заявника перебуває на пенсійному забезпеченні держави. Щодо її забезпечення з боку заявника жодних доказів надано не було.
Відсутність нерухомого майна та транспортних засобів , як і регулярного доходу, також не може слугувати підставою для розстрочення виконання рішення суду, адже такі обставини самі по собі не можуть визнаватися судом виключними в розумінні положень 435 ЦПК України.
Оцінюючи вказане суд приходить до висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду та мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з наявністю яких ст. 435 ЦПК України пов`язує можливість здійснити розстрочення або відстрочення виконання судового рішення.
При цьому, суд зауважує, що заявник є особою працездатного віку, доказів щодо її можливої непрацездатності суду не надавалося.
Керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 82, 89, 263-265, ст. 435 ЦПК України, суд -
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її заяви про розстрочення виконання судового рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Суддя П.В. Зарютін