Провадження № 2/643/1506/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 32142 грн. 79 коп.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 09.06.2011. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання відповідачу відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці, та для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитку картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 20000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.2.3., 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме, зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 20.09.2020 має заборгованість у розмірі 32142 грн. 79 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредита - 22968 грн. 90 коп., у тому числі заборгованість за поточним тілом кредита - 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита - 22968 грн. 90 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн.; заборгованості за простроченими відсотками - 0,00 грн.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 1577 грн. 45 коп.; комісії - 0,00 грн.; пені - 7596 грн. 44 коп.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді від 04.11.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг 09.06.2011 ОСОБА_2 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якої відповідачу відкрито кредитний рахунок та видано кредитну картку (а.с.13).

09.06.2011відповідачем також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій відповідач власним підписом підтвердив, що «з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений».

У довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», підписаної відповідачем 09.06.2011, відображені умови кредитування, зокрема, відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 3,0% на місяць, нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів на рік; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; порядок і розміри нарахування комісії та пені, а саме, комісія за зняття готівки, , комісія за отримання балансу, комісії за безготівковий платіж; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня (1) - (базова процентна ставка по договору) 30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту; пеня (2)- 1 відсоток від заборгованості, але не менш 30 грн. нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів.

Отже, умови кредитування відповідача відображені у довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», підписаної відповідачем 09.06.2011.

На підставі укладеного договору позивачем відповідачу видані наступні картки: 09.06.2011 № НОМЕР_6 строком дії - квітень 2015; 24.11.2016 № НОМЕР_1 строком дії - липень 2020; 02.05.2018 № НОМЕР_2 строком дії - квітень 2022; 07.05.2018 № НОМЕР_3 строком дії - квітень 2022 (а.с.11).

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_2 , 09.06.2011 відкритий кредитний рахунок та встановлений кредитний ліміт до 300,00 грн.; 09.06.2011 збільшений кредитний ліміт до 500,00 грн.; 22.07.2011 збільшений кредитний ліміт до 600,00 грн.; 23.07.2011 - зменшення кредитного ліміту до 600,00 грн.; 21.08.2011 збільшення кредитного ліміту до 700,00 грн.; 15.11.2011 - зменшення кредитного ліміту до 510,00 грн.; 29.02.2012 зменшення кредитного ліміту до 330,00 грн.; 22.09.2014 зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн.; 02.05.2018 збільшення кредитного ліміту до 2000,00 грн.; 18.05.2018 збільшення кредитного ліміту до 4000,00 грн..; 24.05.2018 збільшення кредитного ліміту до 6000,00 грн.; 28.05.2018 збільшення кредитного ліміту до 8000,00 грн.; 02.06.2018 збільшення кредитного ліміту до 10000,00 грн.; 05.06.2018 збільшення кредитного ліміту до 12000,00 грн.; 08.06.2018 збільшення кредитного ліміту до 14000,00 грн.; 04.08.2018 збільшення кредитного ліміту до 16000,00 грн.; 08.08.2018 збільшення кредитного ліміту до 18000,00 грн.; 12.08.2018 збільшення кредитного ліміту до 20000,00 грн.; 13.05.2019 зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн. (а.с.12).

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором б/н від 09.06.2011 банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси.

З наданого розрахунку заборгованості та інформації про рух коштів вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, вносив кошти на погашення заборгованості, розраховувався в терміналах, проводив перекази, поповнював готівкою, знімав готівку по 02.03.2020 включно (а.с.5-10, 48-55).

Відповідач свої зобовязання за договором від 09.06.2011 належним чином не виконав.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором станом на 20.09.2020 становить 32142 грн. 79 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредита - 22968 грн. 90 коп., у тому числі заборгованість за поточним тілом кредита - 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита - 22968 грн. 90 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн.; заборгованості за простроченими відсотками - 0,00 грн.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 1577 грн. 45 коп.; комісії - 0,00 грн.; пені - 7596 грн. 44 коп.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобов`язання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу).

Враховуючи вищевикладене, а також, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором утворилась заборгованість,суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, у тому числі за простроченим тілом кредиту у розмірі 22968,90 грн. та пені у розмірі 7596,44 грн. обґрунтуванні та підлягають задоволенню.

Вимога про стягнення з відповідача відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. При обчисленні 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена в договорі чи судовому рішенні.

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 1577,45 грн., за процентною ставкою, згідно наданого розрахунку 84% річних, посилаючись на впровадження змін до п.2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що почали діяти з 01.03.2019.

Разом з тим додані позивачем до позовної заяви Витяги з умов та правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» від 09.06.2011, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили такі умови, зокрема й щодо його обов`язку у разі порушення зобов`язання сплатити процентів у розмірі 84% річних.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Так, Велика Палата Верховного Суду 10.04.2018 року у справі №910/10156/17 вказала на існування двох різних значень терміну «користування чужими грошовими коштами». Перше це отримання боржником можливості правомірно платити кредитору борг протягом визначеного часу. Друге значення прострочка грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, однак неправомірно не платить їх.

Велика Палата ВС прийшла до висновку, що наслідком неправомірного користування чужими коштами, тобто прострочки виконання грошового зобов`язання (як договірного так і не договірного), є нарахування процентів річних у відповідності до ч. 2 статті 625 ЦК України. Правомірне ж користування чужими грошовими коштами може передбачати виплату процентів, розмір яких визначено законом або договором за правилами ч. 1 статті 1048 ЦК України.

Враховуючи викладене, визначальним у застосуванні наведених вище норм є визначення моменту, з якого особа користується чужими грошовими коштами неправомірно, тобто настає прострочення виконання зобов`язання. До цього моменту можливо нарахування процентів як плати, згідно до частини першої статті 1048 ЦК України, після цього моменту нараховуються проценти річні у відповідності до частини другої статті 625 ЦК України.

Зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору у вигляді заяви-анкети та довідки про умови кредитуванні вбачається, що він не містить строку повернення кредиту (користування ним), а тому в суду відсутні підстави стверджувати про прострочення повернення суми та можливість застосування положень ст.625ЦК України (підставою застосування якої є прострочення сплати боргу).

У даному випадку кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом є термін дії картки, та як вбачається з наданої позивачем довідки, строк дії останньої картки, виданої банком відповідачу - квітень 2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок позивача з доказування наявності та розміру належних до стягнення з відповідача суми відсотків на підставі ст. 625 ЦК України, залишився не виконаним. При цьому суд враховує, що, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. (а.с.1)

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (95,09%), та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1998 грн. 79 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 247 ч.2, 264-265, 274-279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», юридична адреса: м. Київ 01001, вул. Грушевського 1Д, , рах. № НОМЕР_5 , МФО 305299, заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.06.2011, що утворилась станом на 20.09.2020, у розмірі 30565 (тридцять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 34 коп., що складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 22968 грн. 90 коп., пені у розмірі 7596 грн. 44 коп., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1998 (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 79 коп., а всього стягнути 32564 (тридцять дві тисячі п`ятсот шістдесят чотири) грн. 13 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Поліщук