ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/2865/20 Головуючий у 1-й інстанції:Бульба О.М.
провадження № 22-ц/807/244/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Крилової Олени Леонідівни на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 жовтня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020р. АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 01.07.2016р. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач погодився, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, а також з наказом банка про їх затвердження. Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» з наказом банку про їх затвердження в редакції, яка діяла на момент підписання, витяг з «Тарифів» додаються до позовної заяви.

АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що при укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, а документами, до яких приєднався відповідача є «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких відбувається обслуговування відповідача. Отже, у час підписання заяви відповідач був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшувався, та відповідачем отримано кредитну картку для користування кредитним картковим рахунком, номер та

строк дії якої зазначено у довідці, яка додається. Виконання відповідачем договору вбачається з виписки по рахунку, в якій зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, яка додається до позову.

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі, не менше мінімального обов`язкового платежу, щомісяця протягом строку дії карти. Проте, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушив умови кредитного договору та положення законодавства.

У зв`язку з порушеннями взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 14.07.2020р. відповідач має заборгованість в розмірі 15940,44 грн., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту - 11694,77 грн., у тому числі, заборгованість за поточним тілом кредиту - 000,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 11694,77 грн.; заборгованість по нарахованим відсоткам - 000,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 4245,67 грн.; заборгованість по відсоткам, нарахованим на прострочений кредит згідно ст.625 - 000,00 грн.; нарахована пеня - 0,00 грн.; нарахована комісія - 0,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 01.07.2016р. у розмірі 15940,44 грн., яка утворилась станом на 14.07.2020р., та судові витрати у розмірі 2102 грн. у вигляді судового збору.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» у особі представника Крилової О.Л. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що відповідачем особисто підписано паспорт споживчого кредиту, у якому визначені умови кредитування. Крім того, позичальник отримав кредитний ліміт на кредитну картку та користувався кредитним лімітом, наданим банком, що підтверджується випискою про рух коштів, а також прослідковується у розрахунку заборгованості. Тому суд помилково вважав, що вимоги банку є недоведеними та безпідставними.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що у відповідності до вимог ч. 3 статті 360 ЦК України не створює перешкод для апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту статті 274 ч. 1 п.1 ЦПК України що у порядку спрощеного позовного прова-

дження розглядаються малозначні справи.

Тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вказував, що позивач вважає, що ОСОБА_1 , підписавши 01.07.2016р. заяву б/н, підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, тащо даною заявою б/н від 01.07.2016р. відповідач був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, та, відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, а самим відповідачем отримано кредитну картку для користування кредитним картковим рахунком, номер та строк дії якої зазначено у довідці про отримані картки. Крім того, позивач зазначає, що в такий спосіб відповідач відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України приєднався до Умов та правила надання банківських послуг та Тарифів, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач у банку та які були надані до позову. Тобто ці документи є складовими укладеного договору.

Суд вказував, що на підтвердження наявності грошових (кредитних) зобов`язань у відповідача перед позивачем, які, як зазначає позивач, виникли згідно з заявою від 01.07.2016р. та за якими заявляється вимога про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача в розмірі 15940, 44 грн., банком надано до матеріалів позову наступні документи: Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів б/н із датою її підписання відповідачем 01.07.2016р. (а.с.14); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 01.07.2016, укладеним між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 14.07.2020р. (а.с.7-9); виписка по рахунку (а.с.10-11); довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (а.с.12); довідка про видачу кредитних карток (а.с.54); Паспорт споживчого кредиту, датою підписання якого ОСОБА_1 зазначено 15.11.2018р. (а.с.14зворот-15); витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.16зворот-17); Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» (а.с.17зворот-52зворот); копію наказу банку від 14.04.2016р. про затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів» (а.с.53-54); копію паспорта на ім`я відповідача ОСОБА_1 із датою її посвідчення 11.10.2019р. (а.с.55-56).

Відмовляючи в задоволенні цього позову, суд першої інстанції виходив із того, що за наданими банком доказами не доведено відкриття відповідачу карткового рахунку на підставі заяви від 01.07.2016р., надання відповідачу кредитних коштів та їх отримання відповідачем.

Так, судом першої інстанції було визнано, що стороною позивача не доведено будь-якими доказами існування кредитного договору на підставі анкети-заяви б/н від 01.07.2016р., укладеного між позивачем та відповідачем як договору приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів відповідно до положень ст.634 ЦК України, а тому не доведено наявності грошових (кредитних) зобов`язань у відповідача перед позивачем. Вказані висновки суд першої інстанції, серед іншого, базував на правовій пози-

ції ВС, викладеній у постанові від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17.

Банк в апеляційній скарзі наголошує на помилковості таких висновків суду та їх невідповідності зібраним у справі доказам та правовим позиціям, висловленим Верховним Судом у аналогічних справах з Приватбанком.

Вбачається, що справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та з проведенням судового засідання на підставі наданих банком до матеріалів справи доказів. Але сторони у судове засідання не з`явились.

Суд не визнав Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи складовими договору, укладеного між сторонами у справі, оскільки вони не були підписані сторонами.

Банк вважає, що, оскільки клієнт приєднується до них, про що зазначає в анкеті-заяві, то їх підписання в такому разі не потребується.

Але колегія вважає такі доводи скарги банку неспроможними у зв`язку з наступним.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Як правильно встановив суд, у справі міститься анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка підписана ОСОБА_1 01.07.2016р.

Проте вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних про те, які саме банківські послуги мав намір отримати відповідач у ПриватБанку, зокрема, який рахунок відкрити, яку карту отримати, чи взагалі це мав бути кредитний договір, оскільки притаманних кредитному договору істотних умов анкета-заява не містить.

Між тим, ті обставини, що не підписані відповідачем Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку та Тарифи не можна визнати складовими кредитного договору як такі, що не є письмовою формою договору як це передбачено у статті 1055 ЦК України, судом встановлені правильно. В цьому сенсі доводи банку про наявність договору приєднання є безпідставними.

Крім Умов та правила надання банківських послуг у ПриватБанку та Тарифів на підтвердження своїх доводів банком було долучено до позовної заяви, серед інших документів, Паспорт споживчого кредиту, у якому надається наступна інформація: 1. Інформація про контактні дані про кредитодавця; 2. Інформація та контактні дані кредитного посередника: 3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; 4. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; 5. Порядок повернення кредиту; 6. Додаткова інформація; 7. Інші важливі правові аспекти ( а.с. 14зворот-16).

Вказаний Паспорт підписано ОСОБА_1 15.11.2018р., тому суд не визнав його таким, що стосується анкети-заяви від 01.07.2016р.

Але колегія наголошує на тому, що анкета-заява від 01.07.2016р. не вичерпала свою дію днем її підписання, оскільки, як правильно визнав суд, в ній не міститься конкретного банківського продукту, який бажав замовити клієнт, підписавши її, а вона лише свідчить, що такий продукт ним може бути замовлений і в подальшому.

При цьому, найменування розділу 3 "Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача" свідчать про те, що споживач бажав замовити споживчий кредит, а у Паспорті йому пропонуються певні умови на його розсуд, які влаштують його при подальшому укладенні договору.

На це вказує також зазначення у розділі 7 "Інші важливі правові аспекти" про таке: споживач має право безкоштовно отримати копію проекту договору про споживчий кредит у письмовій чи електронній формі за своїм вибором; умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Зі свого боку, споживач підписав цей Паспорт споживчого кредитування, зокрема, із надрукованою вказівкою про те, що він підтверджує отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі і у разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

З огляду на вказаний зміст Паспорту споживчого кредитування, колегія визнає, що цей документ не є кредитним договором із узгодженими умовами, а носить лише інформацій та ознайомлювальний характер, та передує укладенню договору між сторонами на прийнятних умовах. Такі дії банку цілком відповідають положенням ЗУ "Про захист прав споживачів" про ознайомлення споживача перед укладенням договору з умовами кредитування (реальна процентна ставка, подорожчання кредиту, сукупна вартість кредиту тощо), що є підготовкою до укладення договору, та не підміняє сам договір.

На користь вказаному також свідчить запис у Паспорті споживчого кредитування, що викладена в ньому інформація зберігає чинність та є актуальною лише до 30.11.2018р.

Таким чином, погоджуючись з судом в тій частині, що Тарифи банку та Умови і правила надання банківських послуг не є складовими кредитного договору, колегія також і наданий Паспорт споживчого кредиту не відносить до складової частини кредитного договору, а тому і на його підставі не можна визначати заборгованість відповідача перед банком.

Отже, в такому разі єдиним доказом договірних відносин є заява клієнта від 01.07.2016р., у якій сторони не визначали істотних умов кредитного договору, та Паспорт споживчого кредитування в тій частині, що ним наразі і підтверджується бажання відповідача отримати у банку споживчий кредит.

У такому разі, колегія не погоджується с висновками суду про те, що банком не підтверджено наявності кредитних відносин між сторонами, та вважає, що надання кредитних коштів відповідачу та отримання їх останнім підтверджується іншими доказами у справі.

Так, банком була надана виписка про рух коштів за основним рахунком відповідача, яка є належним доказом у справі, оскільки відноситься до первинних бухгалтерських документів, за період з 15.11.2018р. по 01.07.2020р., з якої вбачається, що йому було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок: 15.11.2018р. - в сумі 7000 грн., з 13.09.2019р. збільшено до 10 000 грн., з 14.09.2019р. збільшено до 12000 грн. ( а.с. 10зворот-11).

Іншої суми збільшення кредитного ліміту виписка про рух коштів, яка наразі є належним доказом у цій справі, не містить. З руху по виданій відповідачу картці № НОМЕР_1 зі строком дії до 10/22 вбачається, що відповідачем було використано кредитні кошти на загальну суму - 32727,94 грн.

У вказаному періоді з 15.11.2018р. по 14.07.2020р. відповідачем було самостійно

поповнено картку на суму 22931,00 грн., банком було списано - 7104,05 грн., автоматично погашено з інших карток - 962,04 грн., що у підсумку становить суму погашення у розмірі

30997,09 грн.

Оскільки належним чином узгоджених умов щодо нарахування відсотків та їх ставки матеріали справи не містять, то банк не мав права нараховувати їх відповідачу та спрямовувати кошти, що надходили на рахунок, на їх погашення, а також здійснювати їх списання.

З урахуванням зазначеного, колегія вважає, що для визначення розміру заборгованості відповідача за кредитом від суми кредитних коштів, якою скористався відповідач у розмірі 32 727,94 грн., слід відрахувати суму добровільного погашення, суму списання та суму автоматичного погашення в загальному розмірі 30 997,09 грн., що і буде становити суму до стягнення: 32727,94 - 30997,09= 1730,85 грн.

Таким чином, в ході апеляційного перегляду справи колегія визнала апеляційну скаргу банку частково обґрунтованою, а саме, в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1730,85 грн., тому у відповідності до пп. 3, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог банку щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про їх часткове задоволення на вказану суму. В іншій частині рішення підлягає зміні щодо правового обґрунтування відмови в задоволенні позову, тобто не з підстав недоведеності банком самого факту відкриття рахунку відповідачу, надання йому кредиту та його отримання останнім, а з підстав недоведеності розміру заборгованості.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, колегія у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України вирішує питання про розподілу судових витрат.

Так, банком за подання позову майнового характеру з ціною на суму 15 940,44 грн. сплачено судовий збір у сумі 2102 грн., за подання апеляційної скарги - 3153 грн., а всього 5255 грн. Тому банку за рахунок відповідача належить до компенсації сума судового збору у розмірі: 5255 х 1730,85 : 15 940,44= 570,62 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 пп. 3,4, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Крилової Олени Леонідівни задовольнити частково.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 жовтня 2020 року у цій справі скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та змінити в частині правових підстав відмови в позові в іншій частині.

Позовні вимоги АТ «КБ «Приватбанк» щодо стягнення тіла кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 , зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК"() заборгованість за кредитним договором про надання банківський послуг б/н від 01.07.2016 року за тілом кредиту у розмірі 1730 (одної тисячі семиста тридцяти) гривень 85 копійок.

В стягненні решти заборгованості за тілом кредиту відмови у зв`язку з необґрунтованістю цих вимог.

В задоволенні іншої част ини позовних вимог відмовити з інших правових підстав,

викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" судовий збір в сумі 570 (п`ятсот семидесяти) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена доВерховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лишеу випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальнезначення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково

Постанова прийнята, складена та підписана 11 січня 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.

Дата документу 11.01.2021 Справа № 316/2865/20