Справа 206/3055/21
Провадження 2/206/1089/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухоруков А.О., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

15.07.2021 року до суду поштою з позовною заявою звернувся представник позивача Артемов Артем Олексійович в інтересах Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» з позовом про стягнення заборгованості до відповідача ОСОБА_1 , в якій просить суд

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 2020/ОВР/400-000597 від 18.06.2020 року у розмірі 12240,19 грн. станом на 16.02.2021 року та судові витрати у розмірі 2270,00грн.

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обгрунтування своїх позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 26 серпня 2020 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений Договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк». Зазначений вище договір овердрафту є договором на приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України, публічна пропозиція про приєднання до цього договору, що включає в себе умови договору, тарифи та програму кредитування, розміщені на офіційному сайті банку. 26.08.2020 року таку заяву-договір №2020/І_С/400-001621 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» було заповнено, підписано та подано до відділення №400/03 АБ «УКРГАЗБАНК», м. Дніпро ОСОБА_1 . Заявою-Договором №2020/І_С/400-001621 від 26.08.2020 року відповідач просив надати кредит у формі дозволеного овердрафту на умовах: за програмою кредитування «ЕКО-кредитка»; кредитний договір №2020/ОВР/400-000884; строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 12 місяців, дата встановлення - 26.08.2020 року, дата повернення - 25.08.2021 року; максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту - 300 000,00 грн.; процентна ставка - 42 % річних, процентна ставка простроченим кредитом - 48% річних; процентна ставка на пільговий період - 0,00001% річних. На виконання умов договору, 26.08.2020 р. клієнту було відкрито субрахунок №2299.500101.980., та видано платіжну картку № НОМЕР_1 . В період з 26.08.2020 року до 01.04.2021 року, відповідач активно користувався кредитними коштами. Банк повністю виконав свої зобов`язання за договором овердрафту, а відповідач користувалась наданим кредитом. Всупереч умовам договору овердрафту, зобов`язання щодо погашення основного боргу та сплати процентів за користування кредитом за овердрафтом, відповідач належним чином не виконувала. Таким чином, станом на 01.04.2021 року виникла заборгованість за Договором овердрафту у розмірі 6073,26 грн. в тому числі: заборгованість по кредиту (поточна) - 4999,09 грн.; заборгованість по процентах (поточна) - 178,32 грн.; заборгованість по процентах (прострочена) - 895,85 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором (а.с.1-3).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

15.07.2021 представником позивача подано дану позовну заяву, в якій разом з позовними вимогами, представник позивача просить суд розглядати справу за відсутності представника позивача, в порядку спрощеного позовного провадження, проти заочного рішення не заперечує (а.с.1-3).

26.07.2021 у справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду по суті у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.57).

Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. Відповідач повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки. Також суд повідомляв відповідача, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с.59-60).

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

26.08.2020 року відповідач звернувся до ПАТ «АБ «Укргазбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву-договір №2020/І_С/400-001621 про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими рахунками та уклав кредитний договір №2020/ОВР/400-000884 (а.с. 5).

Пунктом 2.1 заяви - договору зазначено, що відповідач згоден з тим, що цей договір разом із Правилами, інформацією про сукупну вартість кредиту, Тарифами є договором комплексного банківського обслуговування.

Відповідачу Банком було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 10 000,00 грн., котрий в подальшому можливо збільшити до 300 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 42% річних.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 01.04.2021 року становить 6073,26 грн. в тому числі: заборгованість по кредиту (поточна) - 4999,09 грн.; заборгованість по процентах (поточна) - 178,32 грн.; заборгованість по процентах (прострочена) - 895,85 грн. (а.с. 43-44).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України ).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України ).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

При винесені рішення, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В прохальній частині позовної заяви, представник позивача просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 2020/ОВР/400-000597 від 18.06.2020 року у розмірі 12240,19 грн. станом на 16.02.2021 року (а.с. 3 з обороту). Однак, на підтвердження відповідного розміру заборгованості позивачем наданий розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором № 2020/ОВР/400-000884 від 26.08.2020 року у розмірі 4999,09 грн. станом на 01.04.2021 року, який долучений до позовної заяви (а.с.44). Суд дослідивши відповідний розрахунок представника позивача вважає, що останній не може вважатись обґрунтованим з тих підстав, що вбачається невідповідність заявлених позовних вимог з наданими доказами на підтвердження наявності у відповідача заборгованості.

Отже, відсутність обґрунтованого розрахунку, свідчить про не доведення позивачем розміру грошових вимог пред`явлених до відповідача.

Крім того, суд звертає увагу, що усі надані документи - заява договір №2020-І-С/400-001621 від 26.08.2020 року, виписка по особовому рахунку та розрахунок заборгованості, складені на ім`я ОСОБА_1 . Натомість, на підтвердження особи відповідача банк надав копію паспорта, в якій зазначено прізвище - ОСОБА_1 .

За правилами, встановленими частиною 1 статті 48 ЦПК сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Частинами 2, 3 статті 51 ЦПК визначено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Аналіз приведених норм дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено. При цьому така особа самостійно визначає іншу особу (відповідача), що порушила її права або охоронювані законом інтереси.

Судовий захист забезпечується судом винятково в разі, якщо він встановить, що права, свободи чи інтереси особи, що звернулася до суду, були порушені особою (особами), визначеними позивачем в якості відповідача (відповідачів).

Клопотань про заміну відповідача у справі або про залучення до участі у справі інших співвідповідачів протягом розгляду справи від позивача не надходило.

З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення заявленого позивачем позову.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 2,13, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2021 року.

Суддя А.О. Сухоруков