Дата документу 09.11.2021 Справа № 333/1065/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/1065/21
Провадження №22-ц/807/3405/21
Головуючий в 1-й інстанції - Михайлова А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Кухаря С.В.,

суддів: Бєлки В.Ю., Маловічко С.В.,

секретар Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2021 року, ухвалене у м. Запоріжжі у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, Запорізька міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту її проживання із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2013 року однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за померлою ОСОБА_2 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги обґрунтувала тим, що приблизно з 2013 року фактично мешкала з ОСОБА_2 в квартирі останньої за адресою АДРЕСА_1 , мала з ОСОБА_2 спільні витрати, вела спільний бюджет, готувала, прибирала, купувала майно для спільного користування, брала участь у витратах на утримання житла, його ремонт, фактично доглядала за хворою, та між ними була усна домовленість про порядок користування житловим приміщенням та подальшої його приватизацію.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2021 року, заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, Запорізька міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, - задоволено.

Встановлено факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини разом із спадкодавцем за законом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те що, заінтересована особа у справі заперечувала проти задоволення вимог заяви, що вказує про наявність спору про право та виключає можливість розгляду даного питання в порядку окремого провадження.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 377 ЦПК України - судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст. 255 та 257 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом про смерть №593 від 22.04.2020 року, складеним Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що підтверджується ордером № 52 від 20.09.1967р., виданим на підставі рішення ГІК № 368 ЖБК- 6 з-ду «Радиоприлад» та довідкою правонаступників ЖБК-6 «Радіоприлад», ОСББ «Радіоприлад-6», про сплату коштів .

Як пояснили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вони проживають у багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_2 , є сусідами. В цьому будинку в квартирі 52 приблизно 6-7 років тому оселилися ОСОБА_6 , яку покійна ОСОБА_2 називала родичкою. Під час особистого спілкування із вказаними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_2 та допомагала останній, оскільки остання в силу похилого віку та захворювань мала необхідність у постійній сторонній допомозі. Факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідки можуть засвідчити як із особистого спілкування із вказаними особами, так і з власних спостережень, оскільки часто бували в квартирі, де вони проживали, добре знали останніх та бачили їх побут.

Відповідно до довідки наданої головою правління ОСББ «Радіоприлад-6» від 15.02.2012 р., що ОСОБА_1 , постійно з 2013 року мешкала разом з власником квартири АДРЕСА_4 , самостійно за свої кошти постійно сплачувала за утримання будинку, та крім цього здавала гроші на поточний ремонт будинку та прибудинкової території.

Задовольняючи вимоги заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником надано належні та допустимі докази того, що з 2013 р. ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак колегія суддів із висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналогічні норми закріплені у ч. 6 ст. 235 ЦПК України.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Згідно п. 3 вказаного Пленуму, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадкових прав. При цьому під час розгляду справи, заінтересована особа заперечувала проти задоволення заяви, вказувала на наявність права у територіальної громади звернутися із заявою про визнання спадщини відумелою, тобто заявляла про наявність спору про право.

Розглядаючи заяву, суд першої інстанції на вищевказані вимоги закону, роз`яснення Пленуму та обставини справи уваги не звернув, належним чином не встановив, чи не вбачається із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, спір про право, не визначив коло осіб, права та інтереси яких може порушити ухвалене у справі рішення та помилково розглянув справу по суті в порядку окремого провадження.

За таких обставин, колегія вбачає наявним на теперішній час спір про право на спадкування після померлої ОСОБА_2 , який належить розглядати в порядку загального позовного провадження, а не у окремому провадженні.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку, що у даній справі наявний спір про право, це виключає можливість розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження.

Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи.

Оскільки допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 1 ст. 377 ЦПК України.

При цьому колегія суддів роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради задовольнити частково.

РішенняКомунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2021 року у цій справі скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, Запорізька міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 10 листопада 2021 року.

Судді: С. В. Кухар

В.Ю. Бєлка

С.В. Маловічко