Провадження № 2/344/3156/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

11 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про втрату права на житло, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого зазначили, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , яка належить їм в наступних частках: ОСОБА_2 1/4 частка згідно Свідоцтва про право власності, виданого 16.01.2004 року Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м. Івано- Франківська; ОСОБА_1 1/4 частка Свідоцтва про право власності, виданого 16.01.2004 року Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м. Івано-Франківська та 2/4 частки згідно Договору купівлі- продажу від 20.10.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Девляшевською С.П. В даній квартирі, після продажу своїх 2/4 часток, залишились зареєстрованими відповідачі, хоча з часу оформлення договору купівлі-продажу там не проживають.

Відповідачі не проживають в належній квартирі позивачам протягом останніх 7 років, тобто з жовтня 2014 року, в квартирі немає їхніх особистих речей, вони не приймають участі в сплаті комунальних платежів, які нараховуються на всіх прописаних осіб.

Зазначають, що відповідачі неодноразово отримували кредити в різних банківських та кредитних установах, та не повертали їх, тому саме на адресу їхнього місця реєстрації надходять листи-повідомлення про заборгованості по кредитах. Систематично (кілька разів на день) телефонують кредитори відповідачів з вимогами повернення кредитів, отриманих відповідачами, що спричинює моральні страждання та психологічний тиск. При телефонному спілкуванні відповідачі повідомили, що вони не бажають добровільно знятися з реєстрації, оскільки відсутність реєстрації унеможливить в подальшому отримання ними кредитів. Така поведінка відповідачів перешкоджає позивачам вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним їм нерухомим майном, тому звернулись до суду. Враховуючи наведене просять суд визнати такими, що втратили право на житло в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується публікаціями оголошення про виклик на офіційному сайті «Судова влада України», котрі міститься в матеріалах справи, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та передбачають правомочності щодо використання житла для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2004 року квартира за адресою: АДРЕСА_2 на праві спільної сумсної власності належала ОСОБА_2 та членам її сім`ї: ОСОБА_3 (дочці), ОСОБА_5 (дочці), ОСОБА_4 (внуку) в рівних долях, що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.03.2004 року, номер витягу №3061659.

Як вбачається з договору купівлі-продажу 2/4 часток квартири від 12.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Девляшевським А.В., відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продали (передали у власність) покупцю - ОСОБА_5 належні їм на праві спільної чаткової власності 2/4 (дві чверті) частки трьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кожен по 1/4 частки квартири, а покупець ОСОБА_5 прийняла у власність.

Пунктом 13 зазначеного Договору купівлі-продажу 2/4 часток квартири від 12.10.2014 року передбачено, що сторони договору домовилися, що продавці до 21.10.2014 року звільнять квартиру та до 21.10.2016 року проведуть зняття з реєстраційного обліку свого постійного місця проживання з квартири, 2/4 частки якої відчужуються ними за цим договором.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власнсоті від 20.10.2014 року ОСОБА_5 є власником 2/4 частки трьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу 2/4 часток квартири, серія та номер: 1519, виданий 20.10.2014 року, видавник приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Девляшевський А.В.

Згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 29.10.2016 року ОСОБА_6 укладено шлюб з ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_5 змінено на ОСОБА_7 .

Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 20.01.2017 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 11.04.2015 року.

24.05.2021 року ТОВ Мілоан на адресу АДРЕСА_2 ОСОБА_4 направило вимогу про повернення несплаченого боргу за кредитним договором.

17.06.2021 року центром надання адміністративних послуг м.Івано-Франківськ ОСОБА_8 видано довідку №23368 від 17.06.2021 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади, з якої встановлено, що в житлі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані 7 осіб, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього зв`язку з конкретним місцем.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідачі суду не подали.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що згідно договору купівлі-продажу 2/4 часток квартири від 12.10.2014 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов`язались знятись з реєстраційного обліку, однак умови договору не виконали, не проживають в спірному житлі більше 7 років, а тому втратили право користування житловим приміщенням.

Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 12,13, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 76, 259, 263, 265, 273 280-282, 289 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про втрату права на житло задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.