241/1231/20
2/241/68/2021
11.01.2021 року Першотравневий районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Чудопалової С.В.,
за участю секретаря Небиліченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ107/163/2008 від 11.04.2008 у розмірі 255666,65 доларів США за тілом кредиту, звернути стягнення на предмет іпотеки - базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 710,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права продажу предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за ціною, встановленою за згодою між іпотекодавацем і іпотекодержателем, або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні звичайні ціни на цей вид майна та стягнути з відповідача судові витрати.
Обґрунтовує свої вимоги тим, що 11 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») (надалі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - відповідач) укладено кредитний договір № CM-SME107/163/2008 (далі- кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 260 000,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 11 квітня 2008 року між банком та позичальником ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки № РМ-SMЕ107/163/2008, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Задорожною І.Г. та зареєстрований за № 2612 (надалі - договір іпотеки). Відповідно до розділу 3 Договору іпотеки, предметом Іпотеки є база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 710,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить Іпотекодавцю на праві власності.
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, проте, всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснює своєчасних платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та процентами.
08 вересня 2017 року між TOB «ОТП Факторинг Україна» та TOB «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір факторингу, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором № CM-SME107/163/2008 від 11.04.2008 перейшло до TOB «ФК «Довіра та гарантія».
26 грудня 2017 року між TOB «ОТП Факторинг Україна» та TOB «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до умов якого TOB «ФК «Довіра та гарантія» набуло статусу іпотекодержателя за Договором іпотеки № РM -SME107/163/2008 від 11.04.2008.
Згідно Реєстру боржників, що є Додатком № 1 до Договору факторингу, у зв`язку з невиконання зобов`язань за Кредитним договором у відповідача існує заборгованість у розмірі 300311,86 доларів США, станом на дату відступлення права вимоги еквівалентно 7794372,99 грн, з яких: загальна сума боргу за кредитним договором - 255 666,65 доларів США, станом на дату відступлення права вимоги еквівалентно 6 635 639,47 грн; загальна сума процентів, нарахованих на суму боргу - 44 645,21 доларів США, станом на дату відступлення права вимоги еквівалентно 1 158 733,52 грн.
Ухвалою судді від 17.07.2020 відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 18.12.2020 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено до розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному порталі «Судова влада України», заяв про відкладення розгляду справи або пророзгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням по справі заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 11.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CM-SME107/163/2008, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 260 000,00 доларів США.
Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 11 квітня 2008 року між банком та позичальником ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки № РМ- SME107/163/2008, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Задорожною І.Г. та зареєстрований за № 2612 (а.с.5-8).
Відповідно до статті 3 Договору іпотеки, предметом Іпотеки є база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 710,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить Іпотекодавцю на праві власності (а.с. 5 зворот).
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 124925938 від 23.05.2018, база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташована по АДРЕСА_1 , загальна площу 710,40 кв.м., на праві приватнї власності належить ОСОБА_1 . Іпотекодержателем даного майна є ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (а.с. 9). Ринкова вартість вказаного об`єкта нерухомості станом на 26.06.2020 становить 330000,00 грн (а.с. 10-12)
З договору факторинку від 08.09.2017, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вбачається, що останнє відступило (передало) ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» права за всіма договорами забезпечення, укладених боржниками/майновими поручителями для забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами (а.с. 19-22, 23).
26 грудня 2017 року між TOB «ОТП Факторинг Україна» та TOB «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до умов якого TOB «ФК «Довіра та гарантія» набуло статусу іпотекодержателя за Договором іпотеки № РM-SME107/163/2008 від 11.04.2008.(а.с.20-23), після чого укладено договір відступлення прав за договорами іпотеки між сторонами (а.с. 29-31). Зокрема, відступлено право вимоги за кредитним договором СM-SME107/163/2008 від 11.04.2008, укладеним з ОСОБА_1 (а.с. 25).
Відповідно до ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 25.02.2019, замінено сторону у виконавчому провадженні, а саме: стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у справі № 2/0528/3046/2012 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ107/163/2008 від 11.04.2008 (а.с. 16-17).
Крім того, відповідно до п. 1.1. договору іпотеки, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо повного і своєчасного виконання іпотекодавцем всіх його боргових зобов`язань, що витікають з кредитного договору № CM-SME107/163/2008 від 11.04.2008, укладеного між іпотекодержателем та позичальником.
Пунктом 6.2 договору іпотеки визначено, що іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин (далі «іпотечні випадки»): (а) несплати іпотекодавцем іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі; (б) порушення іпотекодавцем будь-якого із його зобов`язань за ст. 5 цього Договору; (в)інших обставин, передбачених законодавством України, Кредитним договором та цим Договором.
Пунктом 6.4 договору іпотеки встановлено позасудове врегулювання правовідносин між сторонами щодо предмету іпотеки. Так, у підпункті 6.4.1. встановлено, що іпотекодержателю належить право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому законодавством України. При цьому в застереженні до статті 6 договору іпотеки вказано, що сторони встановлюють, що положення пункту 6.4 з підпунктами цього договору, разом з іншими положеннями цього договору, являють собою повний укладений договір між сторонами про задоволення вимог іпотекодержателя, в якому сторони визначили можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Тобто сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору.
У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
У статті 12 Закону України «Про іпотеку» вказано, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Стаття 33 цього Закону передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.
Відповідно зі ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст.38 цього Закону.
Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.
ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернулася до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу позивачем від власного імені цього предмета будь-якій особі - покупцеві на підставі статті 38 Закону.
Судом встановлено, що сторони в пункті 6.4.1. договору іпотеки № РM-SME107/163/2008 від 11.04.2008 погодили іпотечне застереження, а саме визначили у договорі, спосіб задоволення вимог іпотекодержателя - звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем будь-якій особі будь-яким способом.
Проте, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту.
Таким чином, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» обрала неналежний спосіб захисту її прав іпотекодержателя, оскільки сторони передбачили в договорі іпотеки застереження, згідно з яким позивач має можливість самостійно звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу третій особі.
Враховуючи викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи той факт, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»» обрала неналежний спосіб захисту прав іпотекодержателя, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню.
Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення суми сплаченого судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 204, 509, 526, 610-612, 627 ЦК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Чудопалова