печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Хабеця О.О.

справа №757/38911/20-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення штрафних санкцій, -

представник позивача: адвокат Конюшко Д.Б.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього три проценти річних у розмірі 3 488 грн, пеню у розмірі 35 492,44 грн та інфляційні втрати у розмірі 11 452,55 грн, загалом 50 432,99 грн, а також судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що 30.09.2016 р. Печерським районним судом м. Києва у справі № 757/34520/16-ц за його позовом до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», третя особа - ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто на його користь страхове відшкодування в розмірі 24 490,00 грн та судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09.03.2017 р., рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, про відмову у позові.

18.03.2020 року Верховним Судом у вказаній справі винесено постанову, якою рішення Апеляційного суду м. Києва від 09.03.2017 року скасовано та залишено в силі рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2016 року, а також стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на його користь 661,44 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Отже рішеннями першої та третьої інстанцій встановлено, що ПАТ «СК «Універсальна» незаконно не виплатила йому страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування та норм законодавства України.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України та норми ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить позов задовольнити та стягнути з відповідача пеню, три проценти річних та інфляційні втрати.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву.

22.10.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому позовні вимоги заперечуються з підстав викладених у відзиві, зокрема відповідач зазначає, що 03.04.2020 року позивачу було повністю сплачено страхове відшкодування в сумі 24 490 грн та 1 212,64 грн судових витрат за рішенням суду. Отже страхова компанія свої зобов`язання, вказані у постанові Верховного Суду виконала в повному обсязі, а тому підстав для застосування штрафних санкцій немає. Крім того відповідач просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, з огляду на те, що позивач з даним позовом звернувся до суду в вересні 2020 року, а дорожньо-транспортна пригода сталась у грудні 2015 року.

02.11.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зауважує, що зобов`язання здійснити страхове відшкодування у відповідача виникло не з прийняттям постанови Верховним Судом 18.03.2020 року, а ще у грудні 2015 року з настанням страхової події. Касаційною інстанцією лише встановлено неправомірність відмови страховика вчасно виплатити потерпілому страхову виплату. Саме ж зобов`язання існувало ще до прийняття остаточного рішення Верховним Судом. Звернення потерпілої особи до суду за захистом свого порушеного права, з приводу стягнення страхового відшкодування жодним чином не зупиняло обов`язку страховика виплатити таке відшкодування у передбачені законом строки. А враховуючи, що відповідач прострочив таку виплату в повному обсязі, тому до нього мають бути застосовані штрафні санкції. Щодо строку позовної давності, то позивач частково погодився з доводами відповідача про сплив позовної давності, однак поряд із цим зауважив, що строк позовної давності не був пропущено у наступний період: для трьох процентів річних та інфляційних втрат - з 12.03.2017 р. - 03.04.2020 р.; для пені - 12.03.2019 р. - 03.04.2020 р., тому остаточно просив стягнути з відповідача 2 250 грн (три проценти річних), 8 070,97 грн (пеню), 6 868,13 грн (інфляційні втрати), а всього 17 189,10 грн, та судовий збір 840,80 грн.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню (з урахуванням обставин, викладених позивачем у відповіді на відзив), виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення страхового відшкодування.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30.09.2016 року позов задоволено, стягнуто з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 24 490,00 грн та 551,20 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 09.03.2017 року, рішення Печерського районного суду міста Києва від 30.09.2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18.03.2020 року, рішення Апеляційного суду міста Києва від 09.03.2017 року скасовано та залишено в силі рішення Печерського районного суду міста Києва від 30.09.2016 року, крім того стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 661,44 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 18.03.2020 року також встановлено, що 11.12.2015 року на перехресті вулиці Ільїнської та вулиці Робітничої в м. Суми, сталась ДТП за участю автомобілів ВАЗ-21061 під керуванням ОСОБА_2 та Mazda Xedos 6, під керуванням ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час настання ДТП була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна». ОСОБА_1 своєчасно було подано страховику повідомлення про настання страхового випадку.

Отже з настанням страхової події у страхової компанії виник обов`язок перед потерпілою особою з виплати страхового відшкодування.

Як встановлено судовими рішеннями у справі №757/34520/16-ц, ОСОБА_1 було подано заяву про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті ДТП, однак страховою компанією у виплаті відшкодування відмовлено з підстав надання заявником неправдивої інформації про факт настання страхового випадку. Втім вказане твердження страхової компанії не знайшло свого підтвердження при розгляді справи.

За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно платіжного доручення №194735 від 03.04.2020 року, копію якого надав відповідач разом з відзивом, ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування на підставі рішення суду у справі 757/34520/16-ц в сумі 24 490 грн та судові витрати 1 212,64 грн.

За таких обставин вбачається, що страхова компанія виконала свій обов`язок по виплаті страхового відшкодування з порушенням строку для такої виплати.

Завдання потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Пунктом 2 частини 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові.

Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Однак, станом на день звернення до суду сума завданої матеріальної шкоди позивачу не виплачена, виплачена остання була лише 03.04.2020 року, після винесення постанови Верховним Судом.

Крім того, відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

У відповідності до п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Крім того, відповідно до ст.ст. 536, 625 ЦК України, боржник зобов`язаний сплачувати проценти, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Позивачем у позові наведено розрахунок пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 11.12.2015-08.09.2020 р. р.

У відзиві відповідач просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, і позивач частково погодився з такою позицією відповідача, змінивши у відповіді на відзив період розрахунку і відповідно суми компенсаційно-штрафних санкцій.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК).

Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК України, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК), а тому датою коли зобов`язання страхової компанії перед позивачем припинилось - є дата здійснення розрахунку - 03.04.2020 року.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим.

Отже відлік часу для реалізації позивачем права на звернення до суду із позовом про стягнення трьох процентів, інфляційних втрат та пені почався з 03.04.2020 року і становить три та один рік відповідно.

До суду із вказаним позовом позивач звернувся 08.09.2020 року, тобто в межах трьох та однорічного строку позовної давності.

Втім враховуючи подану позивачем відповідь на відзив, яка згідно з ч. 2 ст. 174 ЦПК України є заявою по суті справи, суд приймає її як уточнення (зменшення) позовних вимог (за ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог) та задовольняє позов в межах уточнених у відповіді на відзив сум.

Суд приймає розрахунки позивача (2 250 грн - трьох процентів річних, 8 070,97 грн - пені, 6 868,13 грн інфляційних втрат), вважає їх вірними та такими, що підлягають стягненню з відповідача, у зв`язку з порушенням останнім своїх зобов`язань.

Враховуючи, що сума позовних вимог в ході розгляду справи зменшена, відповідно сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача пропорційно стягнутій сумі.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 256-258, 261, 526, 536, 599, 625, 988, 990, 992 ЦК України ст.ст. 4, 5, 12, 19, 76-82, 141, 174, 263-265, 280-284 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення штрафних санкцій - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 2 250 грн - три проценти річних за період з 12.03.2017 по 03.04.2020 р. р.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 8 070,97 грн - пеню за період з 12.03.2019 по 03.04.2020 р. р.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 6 868,13 грн - інфляційних втрат за період з березня 2017 по березень 2020 р. р.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 286,54 грн судового збору (34,08 %).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», , адреса: м. Київ, бул. Лесі українки, 9.

Суддя Г.О.Матійчук