Справа № 629/3003/21
Номер провадження 2/629/999/21
09.11.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Цендри Н.В.
за участю секретаря - Капустян М.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території, управління багатоквартирним будинком, суд, -
Відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вона є власником приватизованої квартири, з Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області будь-яких договорів не укладала на оплату послуг, але зверталася до підприємства з проханням не надавати послуги з централізованого опалення. За послуги з централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території, управління багатоквартирним будинком позивачем не враховано при розрахунку суми заборгованості строк позовної давності, який минув. Підприємством не враховано сплату заборгованості на момент подання позовної заяви за послуги з управління багатоквартирним будинком за травень 2021 року
Представник КП «ЖУК» надав письмові пояснення, в яких вказав, що відповідно до рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №178 від 30.03.2011 Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій. Відповідно до рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №78 від 13.02.2017 Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області призначено управителем багатоквартирних будинків. Комунальне підприємство «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області є виконавцем послуг з централізованого опалення у м. Лозова. Між КП «ЖУК» та КП «Теплоенерго» 25.05.2021 укладено договір №112 про надання послуг, згідно п.п. 4.5.2 п.4.5 якого виконавець, а саме: КП «ЖУК» уповноважено на подання до місцевих судів загальної юрисдикції від власного імені позовних заяв про стягнення заборгованості за оплату послуг з централізованого опалення. КП «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області є виконавцем послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів по м. Лозова. Між КП «ЖУК» та КП «ЕКО-САН» 01.03.2021 укладено договір №9 про надання послуг, згідно п.2.3 якого КП «ЖУК» уповноважено на подання місцевих судів загальної юрисдикції від власного імені позовних заяв про стягнення заборгованості за оплату послуг з вивезення твердих побутових відходів. Крім того, відсутність укладених між споживачем та виконавцем послуг письмових договорів на надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг, даний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 21.04.2021 року по справі № 910/7968/19, в якому зазначено, що факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Стосовно рішення щодо встановлення тарифів та норм на житлово-комунальні послуги, то такі дані є відкритому доступі й публікувались в засобах масової інформації. В квитанціях на оплату житлово-комунальних послуг, які отримують споживачі зазначаються встановлені тарифи та норми на житлово-комунальні послуги, а також площа на яку здійснюються нарахування за послуги з централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території, управління багатоквартирним будинком. У вересні 2019 року втратив чинність «Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж: централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4. Згідно п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.2 Порядку ( в редакції від 09.06.2008 року, що діяла до 17.09.2019 року) він визначив процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі ЦО та ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП. Для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішення постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (надалі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. Таким чином, до 17.09.2019 року відключення від систем централізованого теплопостачання можливе лише за рішенням постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП.
Ухвалою судді від 10 червня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві. Просила застосувати строк позовної давності.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої КП «ЖУК» від 14 травня 2021 року відповідач по справі - ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-а)
ОСОБА_1 зареєстрована та є власником приватизованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за даною адресою значаться зареєстрованими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується особовим рахунком. (а.с. 11-б)
Спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачкою наданих позивачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території, управління багатоквартирним будинком
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.
За статтями 7, 8 Закону України від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів із зобов`язанням оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Стосовно посилань відповідача, що вона не укладала з позивачем правочинів, то відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).
Таким чином, споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані їй послуги.
Обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини 1 ст. 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627, 630 ЦК України та статей 6, 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Про факт надання послуг позивачем і згоду на їх отримання відповідачем свідчать вчинені сторонами дії: відкриття на відповідача особового рахунку, надання послуг виконавцем - позивачем і фактичне використання цих послуг споживачем - відповідачем.
Оскільки відповідач фактично користувалася послугами з централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території, управління багатоквартирним будинком в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , але їх не сплачувала в повному обсязі, згідно відомостей нарахування та сплати за нею виникла заборгованість.
Щодо посилань відповідача про те, що вона неодноразово зверталася до позивача з проханням не надавати їй послуги з централізованого опалення, суд зазначає наступне.
Квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, який введений в експлуатацію з комплексом загальнобудинкового інженерного обладнання (в тому числі із централізованим опалення), яке виконане за схемою, що збалансована в цілому по будинку.
Згідно пункту 6.3.4. ДБН В.2.5- 67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», опалення слід проектувати з урахуванням теплового балансу між тепловтратами та тепло надходженнями, у тому числі теплоти, що регулярно надходить у приміщення від трубопроводів».
Теплова енергія подається в житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньо будинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах. При цьому, відсутність радіаторів не означає відсутність споживання послуг з централізованого опалення, оскільки наявність стояків в приміщенні свідчить про надходження тепла в приміщення.
Зазначене підтверджується вимогами статті 1Закону України «Про теплопостачання» згідно якої місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.
Пунктом 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21липня 2005року №630 (надалі - Правила) передбачено, що споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до п.25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Згідно п. 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Відповідно до п. 27 Правил витрати, пов`язані з відключенням від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, а також встановлення індивідуальних (автономних) систем опалення, відшкодовуються споживачами відповідно до калькуляції, складеної виконавцем.
Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджено Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, чинного на час виникнення правовідносин.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 19 серпня 2019 року, викладеної в справі № 226/1437/16-ц згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22листопада 2005року №4 (далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007року №169 було внесено зміни до Порядку відключення від 22 листопада 2005 року № 4, які унеможливили відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють відключення лише будинку в цілому.
Таким чином, відключення споживачів від мережі централізованого опалення могло відбутися лише на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання від 22.11.2005 № 4 процедури (Постанова Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі № 908/1349/19).
В матеріалах справи відсутні докази відключення квартири відповідачки від мережі централізованого опалення з дотриманням вищевказаних норм законодавства.
Долучені відповідачкою лист від 05.09.2010 року та заява від 05.09.2010 не є належними та допустимими доказами відключення споживача від системи централізованого опалення.
Відповідно до ст.24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплопостачання.
Судом встановлено, що відповідачка є власницею квартири, в якій вона одна зареєстрована, позивач надавав послуги з постачання теплової енергії та утримання будинків та прибудинкової території. З огляду на це відповідачка як власник квартири, в якій були отримані житлово-комунальні послуги, мала обов`язок оплатити позивачеві їхню вартість.
Таким чином, оскільки відповідачка не надала належних і допустимих доказів того, що у квартирі відсутнє централізоване опалення, а також доказів того що вона не отримувала послуг з утримання будинків та прибудинкової території, суд дійшов висновку, що у сторін склалися фактичні договірні відносини за відсутності письмового договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.
Разом з тим у відповідності до статті 256ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Статтею 257ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до вимог частин четвертої-п`ятої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.
Відповідно дочастини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.
Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.
До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.
Суди повинні дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.
Матеріали справи не містять квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг, які б давали можливість встановити історію таких оплат, та чи здійснювала відповідач дії, що свідчили б про визнання нею боргу у повному обсязі.
Таким чином, оскільки загальна позовна давність встановлена у три роки, а позивач звернувся до суду з позовом 02 червня 2021 року, то задоволенню підлягають його вимоги у межах трирічного строку позовної давності, тобто за період з 02 червня 2018 року по 02 червня 2021 року. Як вбачається з наданої позивачем довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг, заборгованість за вказаний період складає за послуги з централізованого опалення 38 228,86 грн., за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком - 2 774,56 грн. Разом з тим в розрахунку заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком не врахована оплата відповідачем за вказані послуги 20.05.2021 р. в розмірі 578,86 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 31). Таким чином стягненню підлягає заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком в розмірі 2 195,70 грн. Всього 40 424,56 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 259, 264, 265,268 ЦПК України, суд
Позов Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території, управління багатоквартирним будинком - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області понесені судові витрати у розмірі 1220,43 грн.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 10.11.2021 року.

Позивач: Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, м. Лозова, м-н 1, буд. 17.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія ЦЕНДРА