Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2021 Справа №607/6804/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про виділ в натурі частки із спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить провести поділ житлового будинку АДРЕСА_1 в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до часток співвласників; виділити в натурі ОСОБА_1 Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 49/100 згідно висновку експерта від 03.03.2021 року №1252/1253/20-22, а саме: «1-1» - кухня, «а» - тамбур, «Б» - хлів; виділити в натурі ОСОБА_2 Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 51/100 згідно висновку експерта від 03.03.2021 року №1252/1253/20-22, а саме: «1-2» - жила, «Пг» - погріб.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що він є власником Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , 1/3 частина з якої належить йому, як члену колгоспного двору, а 1/6 - на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада 2017 року, у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Співвласником іншої Ѕ частини вказаного будинковолодіння є ОСОБА_2 . Між сторонами виникають непорозуміння та спори з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто, хоча позивачем неодноразово вживалися заходи досудового врегулювання спору. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить провести реальний поділ будинковолодіння.

Відповідач відзиву на позов не подавав.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Вальчук М.М. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подала.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Представник Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, вважають, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.04.2019 року у даній справі відкрито провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 травня 2019 року у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

27 вересня 2019 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області поновлено провадження у даній справі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2019 року у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

16 січня 2020 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області поновлено провадження у даній справі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 березня 2020 року у даній справі призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

01.09.2020 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області поновлено провадження у даній справі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2020 року направлено цивільну справу №607/6804/19 до Тернопільського відділення КНДІСЕ для виконання ухвали суду від 12 березня 2020 року про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи.

30 березня 2021 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області поновлено провадження у даній справі.

16.09.2021 року у даній справі проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

10 серпня 1991 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , видане 20 квітня 1999 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського району Тернопільської області України), після реєстрації шлюбу чоловікові присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №849, виданої 11.08.2017 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 08.08.2017 року по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , тобто по 1/3 частині за кожним.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада 2017 року визнано за ОСОБА_1 право власності (в порядку спадкування за законом) на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

На підставі даного судового рішення за ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №107050187 від 11.12.2017 року).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 листопада 2018 року визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку, загальною площею 28,7 кв.м., житловою площею 14,7 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 .

Як вбачається із наявного при матеріалах справи технічного паспорта на будинковолодіння АДРЕСА_1 , житловий будинок позначений літерою «А» до якого входять наступні приміщення: І Коридор 7,5 кв.м.; 1-1 Кухня 6,5 кв.м.; 1-2 Житлова кімната 14,7 кв.м.; «а» - тамбур. Загальна площа частини вказаного житлового будинку під літ. «А» складає 28,7 кв.м, житлова 14,7 кв.м.

До надвірних будівель і споруд відносяться: «Б» - Хлів, «Пг» - погріб.

Судом з`ясовано, що між сторонами по справі виникають непорозуміння щодо порядку користування та володіння житловим будинком, який належить їм на праві спільної часткової власності, тому виникла необхідність поділити його в натурі.

Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.

Згідно з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає року. його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

В постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 р. у справі № 6-12цс13 зазначається, що установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Виходячи з аналізу норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійними виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

В силу вимог ч.1,2 ст.186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність речі слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом із розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно висновку експерта за результатами проведеної додаткової судової оціночно-будівельної експертизи від 03.03.2021 року №1252/1253/20-22, запропоновано варіант виділу часток житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників (1/2 частки житлового будинку належить - ОСОБА_1 , а інша 1/2 - ОСОБА_2 ) з врахуванням влаштування прибудови допоміжних приміщень квартири до житлового будинку, або перебудови існуючих неопалювальних та літніх приміщень у відповідності до вимог Державних будівельних норм.

Cуд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про виділ в натурі частки із спільної часткової власностіслід задовольнити та провести поділ житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом виділу в натурі ОСОБА_1 - 1/2 його частки та ОСОБА_2 - 1/2 її частки.

При цьому суд вважає, що слід виділити у власність ОСОБА_1 належну йому 1/2 частину житлового будинку за надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , що становить 49/100 та складається із: «1-1» - кухня, «а» - тамбур, «Б» - хлів, і менша від належної йому частки на 514 грн.

Також, суд вважає, що слід виділити у власність ОСОБА_2 належну їй 1/2 частину житлового будинку за надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , що становить 51/100 та складається із: : «1-2» - житлова, «Пг» - погріб, і більша від належної їй частки на 514 грн.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до виділених їм у власність часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , виконати наступні ремонтно-будівельні роботи по переплануванню житлового будинку згідно Додатку №2 до висновку експерта за результатами проведеної додаткової судової оціночно-будівельної експертизи від 03 березня 2021 року №1252/1253/20-22, а саме : замурувати вхідний дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-2; влаштувати дверний проріз у приміщенні 1-2.

Також суд вважає, що слід стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 514 грн. 00 коп. вартості частки майна.

Крім того, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог шляхом стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-282, 352-355 ЦПК України ,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про виділ в натурі частки із спільної часткової власності задовольнити.

Провести поділ житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом виділу в натурі ОСОБА_1 - 1/2 його частку та ОСОБА_2 - 1/2 її частку.

Виділити у власність ОСОБА_1 належну йому 1/2 частину житлового будинку за надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , що становить 49/100 та складається із: «1-1» - кухня, «а» - тамбур, «Б» - хлів.

Виділити у власність ОСОБА_2 належну їй 1/2 частину житлового будинку за надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , що становить 51/100 та складається із: : «1-2» - житлова, «Пг» - погріб.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до виділених їм у власність часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , виконати наступні ремонтно-будівельні роботи по переплануванню житлового будинку згідно Додатку №2 до висновку експерта за результатами проведеної додаткової судової оціночно-будівельної експертизи від 03 березня 2021 року №1252/1253/20-22, а саме : замурувати вхідний дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-2; влаштувати дверний проріз у приміщенні 1-2.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 514 (п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. вартості частки майна.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768(сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого судового збору при зверненні із позовом в суд пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирай законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення

суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан