Справа №484/4142/20
Провадження № 22-ц/812/194/21
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

представника позивача ОСОБА_1 адвоката

Прутяна Олександра Анатолійовича

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 листопада 2020 року, постановлену головуючим суддею Максютенко О.А., у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС" (далі - ТОВ «Фінфорс»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 листопада 2020 року матеріали вказаної позовної заяви направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що виконавчий напис, який є предметом спору, виконується приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., тобто не перебуває на виконанні на території, яка підпадає під юрисдикцію Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, тому суд дійшов висновку, що матеріали позовної заяви слід передати за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, оскільки дана справа не підсудна Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції позивач, діючи через свого представника, подав на неї апеляційну скаргу.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги вказував на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Зокрема зазначав, що згідно ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до приписів ч.1-3 ст. 25 Закону України « Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» , виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу.

Приватний виконавець Дорошкевич В.Л. здійснюючи примусове виконання рішення у виконавчому окрузі м. Києва, тоді як ОСОБА_1 зареєстрований з 01 лютого 2002 року у АДРЕСА_1 , і з того часу він не змінював місце свого проживання, а також з того часу, в м. Києві ніколи не перебував та не працював, і не має там майна.

Отже, місце проживання ОСОБА_1 не відноситься до виконавчого округу, на території якого виконавець здійснює діяльність, а виконавчий документ у виконавчому проваджені прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи.

За такого місцем виконання є м. Первомайськ, а тому справа підсудна Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області.

Згідно із п. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

24 листопада 2020 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Прутяну О.А. звернулася до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до ТОВ «ФІНФОРС» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Передаючи справу за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що спірний виконавчий напис виконується приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., офіс якої знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Окісної Раїси, буд.4-а, офіс 71-А, а тому дана справа не підсудна суду до якого звернувся позивач.

Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно з положенням ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

За загальним правилом ч.1 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у ч.12 ст. 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Тобто, право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Позивач у цій справі використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області за місцем реєстрації свого проживання та за місцем виконання виконавчого напису.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин другої наведеної статті приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, виходячи зі змісту ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться приватним виконавцем за місцем проживання боржника, місцем його перебування, або за місцем знаходженням його майна.

В той же час, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як встановлено судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 , з 01 лютого 2002 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується копією паспорту НОМЕР_1 виданого Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області 31 січня 2002 року (а.с.9).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. від 12 жовтня 2020 року в рамках виконавчого провадження ВП № 615890 було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід від державної установи «Арбузинська виправна колонія №83» ( ЄДРПОУ/ІПН 08564038 (а.с.14).

В той же час і у виконавчому написі, і у постанові приватного виконавця про звернення стягнення на доходи позивача зазначено адресу проживання боржника - АДРЕСА_2 .

При цьому, матеріали справи не містять даних, які б спростовували зазначене в позовній заяві та надані до матеріалів справи відомості щодо зареєстроване місце проживання позивача. Відсутні відомості і щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця перебування позивача у м. Києві.

Згідно детальної інформації про юридичну особу відповідача місцезнаходження юридичної особи відповідача є: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок,19/3, корпус 2, офіс 9.

Тобто, за обставинами цієї справи місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є не місцезнаходження приватного виконавця чи відповідача, а зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання та місце знаходження майна ОСОБА_1 , тобто АДРЕСА_1 .

Отже, позивач, звертаючись з позовною заявою до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області за місцем виконання виконавчого напису, не порушив вимог закону щодо територіальної (юрисдикції) підсудності.

Враховуючи викладене, при вирішенні питання щодо відкриття провадження суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для направлення справи за підсудністю до суду за місцезнаходженням приватного виконавця, який відкрив провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №3157, виданого 11 березня 2020 року та відповідача.

Відповідно до ч.4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу від 26 листопада 2020 року про передачу справи на розгляд до Печерського районного суду м. Києва з порушенням норм процесуального права, то відповідно до положень п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду скасувати й направити справу для продовження розгляду до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прутяна Олександра Анатолійовича задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 листопада 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 12 січня 2021 року.