Справа №: 164/1340/20
Категорія: 310010000
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Шлеян А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_2 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 , а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.60 га, вартістю 20200 гривень, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Довжиця Маневицького району Волинської області, яка була виділена ОСОБА_2 у власність згідно рішення Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/3 від 25 січня 1994 року.

Позивач ОСОБА_1 , представник відповідача - Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 сільська рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та представника відповідача - Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Рішенням Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/3 від 25 січня 1994 року ОСОБА_2 було передано безкоштовно у власність земельну ділянку, площею 0.60 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Довжиця Маневицького району Волинської області. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_2 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 від 19 вересня 1996 року та серії НОМЕР_2 від 16 квітня 2009 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 17 липня 1963 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 3 травня 1995 року, довідки Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 1017 від 31 липня 2020 року, витягу з рішення Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/3 від 25 січня 1994 року, витягу з погосподарської книги № 3 за 1996-2000 роки Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області, висновку про відповідність житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 діючим будівельним, санітарним і пожежним нормам від 26 серпня 2020 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 653 від 20 серпня 2020 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 817/01-16 від 19 жовтня 2020 року, спадкової справи № 41/98 від 19 вересня 1998 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 березня 1998 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_2 , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1 .

Суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_1 , являючисьспадкоємцем за законом, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельну ділянку, площею 0.60 га, вартістю 20200 гривень, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Довжиця Маневицького району Волинської області, яка була виділена спадкодавцю ОСОБА_2 у власність згідно рішення Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/3 від 25 січня 1994 року, слід визнати за нею право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 524-527, 530, 548-549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельну ділянку, площею 0.60 га, вартістю 20200 (двадцять тисяч двісті) гривень, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Довжиця Маневицького району Волинської області, що була виділена у власність згідно рішення Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/3 від 25 січня 1994 року, яка належала ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар