Провадження №2-ві/760/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва Оксюти Тараса Григоровича від участі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Інновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2020 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Оксюти Т.Г. від розгляду цивільної справи за позовною заявою ТОВ «Фінанс Інновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що подані нею клопотання та заяви про направлення вищевказаної справи до Святошинського районного суду м. Києва суддею Оксютою Т.Г. не задоволені. Натомість всі клопотання позивача ним не залишені без уваги. Вказала, що нею також було подано клопотання про розгляд справи з її особистою участю в судових засіданнях та надано заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак у задоволенні вищевказаного клопотання на її думку було безпідставно відмовлено. Указані обставини свідчать про необ`єктивність та упередженість судді.

Згідно з ч. 8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши указану заяву, оцінивши наведені у ній доводи та надані документи, вважаю, що у її задоволенні необхідно відмовити з таких підстав.

Як убачається зі змісту ч.1-3 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Судом встановлено, що у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Інновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

28 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відвід головуючого судді Оксюти Т.Г. від розгляду зазначеної справи.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 січня 2021 року заяву про відвід визнано необґрунтованою, та передано заяву для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Оксюти Т.Г. (провадження №2-ві/760/1/21) розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Відповідно до п.3, п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Частиною 4 ст.36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, із поданої заяви та матеріалів справи не встановлено особистої заінтересованості судді, певних прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Також не встановлено наявності будь-яких обставин, що свідчать про те, що головуючий суддя не є безстороннім, неупередженим або об`єктивним. Натомість висловлені у заяві доводи стосуються поцесуальних рішень судді. А тому у задовленні заяви небхідно відмовити.

Керуючись статтями 36-41, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва Оксюти Тараса Григоровича від участі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Інновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Аксьонова