Ухвала

11 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 592/6904/21

провадження № 61-16798ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., розглянувши заяви ОСОБА_1 про відвід судді Русинчука Миколи Миколайовича у справі за позовом ОСОБА_1 до директора Комунальної установи Сумської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 10 ім. Героя Радянського союзу О. Бутка, м. Суми, Сумської області Купреєвої Нінель Миколаївни про поновлення на роботі, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 липня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до директора Комунальної установи Сумської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 10 ім. Героя Радянського союзу О. Бутка, м. Суми, Сумської області Купреєвої Н. М., в якому просив зобов`язати останню поновити його на роботі на посаді вчителя німецької мови з наданням щорічної оплачуваної відпустки пропорційно до відпрацьованого ним часу.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 липня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: запропоновано надати уточнену касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами, відповідно до кількості учасників справи, у якій сформулювати прохальну частину касаційної скарги з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених у статті 409 ЦПК України і зазначити обов`язкові підстави касаційного оскарження, передбачені вимогами статей 389, 392 ЦПК України.

09 листопада 2021 року (через систему «Електронний суд» і електронною поштою) ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяви (вх. № 38670/0/220-21 від 09 листопада 2021 року, вх. № 38726/0/220-21 від 09 листопада 2021 року) про відвід судді Русинчука М. М., які обґрунтовані тим, що заявник вважає безпідставним залишення його касаційної скарги без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2021 року визнано необґрунтованими заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Русинчука М. М.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Русинчука М. М. передано для вирішення судді Верховного Суду Ступак О. В. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Верховний Суд дійшов висновку, що заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Русинчука М. М. А. не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу

і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів

в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Зміст заяв ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Русинчука М. М. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу судді з огляду на таке.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що суддя Верховного Суду Русинчук М. М. виявляє особисту упередженість.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником суду не надано.

Щодо наявності об`єктивного критерію.

По суті заяви про відвід обґрунтовані тим, що на думку заявника, суддя Верховного Суду Русинчук М. М. ухвалою від 27 жовтня 2021 року незаконно залишив його касаційну скаргу без руху, оскільки, на думку заявника, касаційна скарга відповідає вимогам статей 389, 392 ЦПК України і її прохальна частина сформульована з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених у статті 409 ЦПК України.

Положення процесуального закону однозначно визначають, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Оцінюючи такі доводи заяв про відвід, Верховний Суд виходить із того, що вони по своїй суті зводяться до незгоди заявника із постановленою суддею ухвалою про залишення касаційної скарги без руху, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Оскільки у заявах ОСОБА_1 про відвід не наведено доводів, які б свідчили про існування об`єктивних обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Верховного Суду Русинчука М. М., заява про відвід судді Верховного Суду не підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує те, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Русинчука Миколи Миколайовича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак