ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8403/21 Справа № 215/1326/21 Суддя у 1-й інстанції - Красюк К. І. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі - Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ГРАД СТРОЙ ІНВЕСТ КР», Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок нещасного випадку на виробництві, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що його брат ОСОБА_2 працював монтажником зовнішніх трубопроводів ПП «ГРАД СТРОЙ ІНВЕСТ КР».

15 травня 2019 року, під час виконання робіт на напірному трубопроводі №5 ЦТВШГ ПрАТ «ПівнГЗК», стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого його брат зазнав тілесних ушкоджень та помер.

Відповідно до висновків комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, основною його причиною є порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів.

Смертю брата позивачу завдано моральну шкоду, оскільки з серпня 2008 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1 (дня смерті брата) вони з братом, ОСОБА_2 проживали однією сім`єю у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , де були зареєстровані, a по ІНФОРМАЦІЯ_2 (день своєї смерті) з ними також проживала мати ОСОБА_3 . Проживаючи однією сім`єю вони були пов`язані спільним побутом, разом вели домашнє господарство, дбали один про одного, мали спільні інтереси та захоплення, разом їздили рибалку, багато подорожували. При цьому, обидва у шлюбах не перебували, іншої сім`ї не мали.

Також зазначив, що смерть брата призвела до порушення його нормальних життєвих зв`язків та необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя, тому просив суд стягнути на його користь з відповідача ПП «ГРАД СТРОЙ ІНВЕСТ КР» 350 000 грн. та з ПрАТ «ПівнГЗК» 350 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю брата внаслідок нещасного випадку на виробництві, а також витрати на правову допомогу у сумі 6 000 грн, тобто, по 3 000 грн із кожного.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «ГРАД СТРОЙ ІНВЕСТ КР», ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок нещасного випадку на виробництві - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», відповідно до ст. 360 ЦПК України, подало відзив, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів скарги.

Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з огляду на таке.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач є братом ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , відповідно до якого матір`ю позивача є ОСОБА_4 ; копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 , відповідно до якого 18 березня 1967 року мати, ОСОБА_4 , уклала шлюб з ОСОБА_5 , змінивши прізвище на « ОСОБА_6 »; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до якого матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , a батьком - ОСОБА_5 ..

З серпня 2008 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1 (дня смерті брата) позивач з братом, ОСОБА_2 , були зареєстровані та проживали у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання від 18 лютого 2021 року № 1047, актом від 23 лютого 2021 року, відміткою в паспорті позивача про місце реєстрації проживання.

Згідно з копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 51 років, про що складено актовий запис №613 (а.с.10).

Відповідно до Акта спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 15 травня 2019 року о 14 год. 18 хв. в приватному підприємстві «ГРАД СТРОЙ ІНВЕСТ КР», затвердженого 17 липня 2019 року т.в.о. начальника Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області В.Є.Котченко, причинами нещасного випадку, під час якого загинув брат позивача, визнано порушення вимог безпеки під час експлуатації устаткування шламового господарства, а саме: пульпопроводів, які слугують для транспортування пульпи, тобто, для відходів виробництва; невиконання посадових обов`язків, незадовільний стан споруд, а також устаткування, яке призвело до нещасного випадку - пульпопровід діаметром труби 1220х12 мм.

Посадовими особами відповідачів, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці є: майстер з ремонту устаткування шламової дільниці та головний фахівець хвостового господарства, начальник цеху технічного водопостачання та шламового господарства ПрАТ «ПівнГЗК»; бригадир та директор ПП «ГРАД СТРОЙ ІНВЕСТ КР».

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що у своїй сукупності докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, не дають змогу дійти висновку про те, що позивач разом зі своїм братом проживали саме однією сім`єю, у розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України, а тому дійшов до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які:1) спільно проживають, 2) пов`язані спільним побутом, 3) мають взаємні права та обов`язки.

Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні його позовних вимог, оскільки, разом зі своїм померлим братом ОСОБА_2 , проживав саме однією сім`єю, що у свою чергу включає: спільне проживання, ведення спільного побуту та наявність взаємних прав і обов`язків.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту проживання однією сім`єю позивача зі своїм братом до суду першої інстанції було надано довідку відділу реєстрації місця проживання від 18 лютого 2021 року № 1047, та акт від 23 лютого 2021 року, у якому зазначено, що мешканці житлового масиву Веселі Терни в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтверджують, що брати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсно проживали однією сім`єю в будинку АДРЕСА_1 з 2008 року і по 15 травня 2019 року - день смерті ОСОБА_2 .

Проте, будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів щодо проживання ОСОБА_1 однією сім`єю разом зі своїм братом, не було надано. Сусідів, які підписували вищевказаний акт, до суду першої інстанції в якості свідків не заявлено та не було допитано, у порядку ст. 230 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що наявність кровного споріднення позивача із померлим братом не має вирішального значення при застосуванні положень статті 1168 ЦК України, а юридичне значення має саме факт проживання особи (брата) однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 .

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 5 с. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Разом з тим, ОСОБА_1 не було спростовано ні в суді першої ні в суді апеляційної інстанції посилання відповідача на обставини, встановлені рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року у цивільній справі №215/6414/19, яке набрало законної сили, щодо проживання померлого ОСОБА_2 однією сім`єю разом зі своїм сином ОСОБА_10 , та згідно з яким, зокрема, у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок нещасного випадку на виробництві, на користь ОСОБА_10 було стягнуто з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» 140 000 (сто сорок тисяч) гривень та з ПП «ГРАД СТРОЙ ІНВЕСТ КР» 93 000 (дев`яносто три тисячі) гривень, без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів та платежів.

Таким чином, судом першої інстанції було повно з`ясовано обставини справи, а саме, що між смертю потерпілого ОСОБА_2 , який працював у відповідача ПП «ГРАД СТРОЙ ІНВЕСТ КР», та нещасним випадком, який стався з ним на виробництві відповідача ПрАТ «ПівнГЗК», згідно Акту спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-1/П від 17 липня 2019 року, встановлено причинний зв`язок, що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди, тоді як, обґрунтовуючи свої позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивач не довів належними, допустимими та достовірними доказами факт проживання однією сім`єю зі своїм померлим братом ОСОБА_2 , а тому, колегія суддів приходить до висновку про правомірність такої відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова