Справа №295/5745/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Територіальна громада міста Житомира в особі Житомирської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в порядку окремого провадження, звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_3 . В обгрунтування вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_3 , після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: квартира АДРЕСА_1 , 5/200 ідеальних частин будинку АДРЕСА_2 . Перелічене майно перейшло у володіння заявника та він вважає, що фактично прийняв спадщину, оскільки проживав з матір`ю на час відкриття спадщини та вів з нею спільне господарство. Однак у встановлений законом строк заявник не звернувся до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для ОСОБА_1 необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері та для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

В судовому засіданні 08.11.2021 року представник заявника зазначив, що дійсно заотриманням спадщини після смерті матері заявника звернулась ОСОБА_2 , яка є сестрою померлої ОСОБА_3

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами другою та третьою вказаної статті встановлено перелік справ, які розглядаються в порядку окремого провадження.

До таких справ відносяться справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293, частини перша та друга статті 315 ЦПК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Верховний Суд у постанові від 15.04.2020 року у справі № 302/991/19 (провадження №1-1128св20) вказав, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Тобто, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження у ній, і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Встановлено, що метою звернення ОСОБА_1 до суду із даною заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини є отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 .

Зі змісту спадкової справи №417/2019, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 (сестра ОСОБА_3 ).

При цьому встановлено, що постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області від 07.08.2020 року відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини, а також у зв`язку з не підтвердженням факту постійного спільного проживання заявника з померлою.

Виходячи з викладеного, оскільки після смерті ОСОБА_3 право на спадкування заявляють два спадкоємці за законом, суд дійшов висновку, що встановлення факту за поданою заявою впливатиме також на права й обов`язки ОСОБА_2 , і такий спір може вирішуватися лише в порядку позовного провадження, тобто пов`язується із наступним вирішенням спору про право встановлення зазначеного факту.

На підставі чого, наявні підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 293, 315, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Територіальна громада міста Житомира в особі Житомирської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 11.11.2021 р.

Суддя Л.М. Чішман