Справа № 567/1105/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

До Острозького районного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання чотирьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 12 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Також просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання до досягнення малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьохрічного віку, у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно від дня пред`явлення позову.

Позов обґрунтовано тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєтрованому шлюбу, який згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 06.07.2021р. було розірвана, вказане рішення набрало законної сили 06.08.2021 року.

Вказує, що від даного шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 вони мають спільних малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до свідоцтв про народження дітей позивачка вказана їх матір`ю, а відповідач - батьком. У встановленому законом порядку відповідач своє батьківство не оспорював та на даний час не оспорює.

Вказує, що вона разом з дітьми проживає в АДРЕСА_1 , та відповідач проживає окремо від них зі своїми батьками за адресою : АДРЕСА_2 .

Зазначає, що діти знаходяться на її утриманні, однак самостійно вона не може надати для них належне утримання, достатнє для їх віку, оскільки весь її дохід складається із : 1) заробітної плати, розмір якої, зокрема, за липень місяць 2021р. склав 4 609,15 грн., яку вона отримувала за виконання своїх трудових обов`язків на посаді вихователя у Дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) «Веселка», та з якої вона була звільнена 05.08.2021р.; 2) щомісячної одноразової допомоги при народженні 1-єї дитини, розмір якої за липень 2021р. склав 1 720 грн., 3) допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, розмір якої за липень 2021р. склав 3 400 грн.

Вказує, що на даний час, вона займається пошуком нової роботи, власного нерухомого, рухомого майна не має, грошові заощадження у неї відсутні. Стан здоров`я у неї та їхніх спільних з відповідачем дітей добрий.

Покликається на те, що впродовж останнього року, з часу коли вони з відповідачем почали проживати окремо, відповідач самоусунувся від матеріального утримання малолітніх дітей, хоча має можливість брати участь в їхньому утриманні, оскільки за віком та станом здоров`я є працездатним, має можливість працювати та отримує дохід, періодично виїжджаючи з початку 2021 року за межі України на роботу, де виконує будівельні та підсобні роботи, отримуваний дохід використовує для задоволення своїх потреб. Відомості про розмір свого доходу та місця його отримання відповідач надати відмовляється. Власного нерухомого, рухомого майна та грошових заощаджень відповідач немає, стан здоров`я у нього добрий, інші особи на його утриманні не знаходяться.

Зазначає, що домовленість між ними щодо утримання їхніх спільних дітей відсутня, та відповідач свій обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття належним чином не виконує. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає, хоча зобов`язаний це робити, що й спонукало її звернутися до суду з відповідним позовом.

Посилаючись на те, що відповідач є фізично здоровим та на утриманні інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб немає просить визначити розмір аліментів на утримання чотирьох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 12 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, від дня пред`явлення позову, що буде відповідати їх віку та щоденним потребам.

Окрім того, покликаючись на вимоги ч.2, 4, 6 ст. 84 СК України, також просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення молодшою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьохрічного віку, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.

Ухвалою суду від 03.09.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 03.09.2021р. задоволено клопотання позивачки про витребування доказів.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивачка в поданій до суду заяві підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі та розгляд справи здійснювати у її відсутності.

Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заявлені позовні вимоги визнав частково. Вказує, що позивачка та діти під час їхнього спільного проживання перебували на його утриманні та він надавав грошові кошти для задоволення потреб дітей та дружини. Зазначає, що він дійсно є працездатним, офіційно не працевлаштований та періодично виїжджає за кордон на заробітки, проте у зв`язку з пандемією розмір отримуваного доходу зменшився. Стан його здоров`я хороший, інших утриманців він не має, рухомого та нерухомого майна та грошових заощаджень також не має.

Вказує на те, що сплачувати аліменти на утримання дітей він не відмовляється, проте заявлений позивачкою розмір аліментів 12 000 грн. щомісяця є завищеним та стягнення аліментів у заявленому розмірі поставить його у скрутне матеріальне становище та призведе до виникнення заборгованості.

Зазначив, що він приймає участь у матеріальному утриманні своїх дітей та надає грошові кошти для їх утримання у розмірі, якому дозволяє його матеріальне становище, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання чотирьох дітей в розмірі 5 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає даний розмір аліментів буде достатнім для забезпечення належного рівня життя та виховання дітей.

Позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання позивачки в розмірі 2000 грн. до досягнення молодшою донькою трьохрічного віку не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на відсутність можливості надавати таку допомогу, оскільки він ніде не працює та має на утриманні чотирьох дітей. Вказав, що позивачкою не доведено його платоспроможність надавати їй кошти у заявленому нею розмірі. Окрім того зазначив, що позивачка як багатодітна матір перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Острозького МВК та отримує щомісячну державну допомогу в розмірі 3 400 грн., а також допомогу при народженні дитини в розмірі 1720 грн. щомісячно, водночас він жодних допомог від держави не отримує, стабільного доходу не має, що не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання позивачки у заявленому нею розмірі. Просив розгляд справи здійснювати у його відсутності.

Позивачка у встановлений судом строк надала відповідь на відзив, в якій заперечила доводи відповідача. Вказала, що відповідач вказуючи у своєму відзиві на те, що грошові кошти на утримання дітей ним надаються регулярно не надав відповідних доказів, які б підтверджували наведені ним обставини.

Зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідач самоусунувся від матеріального утримання дітей, вона була змушена не використовувати відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та одразу після народження молодшої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , вийти на роботу.

Крім того, відповідач, не заперечуючи факту періодичних поїздок на заробітки за кордон, приховує місце своєї роботи та розмір отримуваного ним доходу, безпідставно перекладаючи обов`язок з доказування наведених обставин на неї, та свідомо намагається приховати розмір свого доходу та уникнути подальшого примусового виконання рішення суду за межами України в порядку існуючих державних конвенцій та угод.

Вказує, що свій дохід вона витрачає виключно на утримання їхніх спільних з відповідачем дітей. Визначений розмір аліментів не вважає надмірним чи таким, що поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, водночас зазначаючи, що заявлений нею до стягнення розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та зростання їхніх дітей, так як аліменти є власністю дітей та повинні бути витрачені виключно на них.

З приводу заперечень відповідача в частині позовної вимоги про стягнення з нього аліментів на її утримання, вказує що, відповідачем не заперечується факт проживання молодшої доньки ОСОБА_9 разом з нею, як і не заперечується факт періодичного виконання роботи за межами України, з чого і складається його дохід, а відтак позивачка вважає, що відповідач має можливість брати участь у її матеріальному утриманні. Разом з тим зазначає, що на її щоденному утриманні знаходяться четверо малолітніх дітей, в той час як відповідач повністю самоусунувся від будь-якої участі, як у житті дітей, так і у матеріальному утриманні, в тому числі її, як матері дитини до трьох років, та займається виключно влаштування свого особистого життя. За наведених обставин, позивачка вважає завлений нею позов обґрунтованим, доведеним, справедливим та направленим на задоволення найкращих інтересів їхніх спільних дітей, просить позовні вимоги задовольнити.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши справу відповідно до ст.ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.4 ЦПК України та ст.184 СК України право звернення до суду про стягнення аліментів має той із батьків, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Позивачка, звертаючись до суду, на власний розсуд обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинна переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених нею вимог.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 19.10.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції у Рівненській області (актовий запис №127), який було розірвано згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 06.07.2021р., що набрало законної сили 06.08.2021 року у цивільній справі №567/647/21 (а.с.12-13).

Під час спільного подружнього життя у позивачки та відповідача народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_1 від 24.03.2014р., серії НОМЕР_2 від 11.02.2016 р., серії НОМЕР_3 від 13.07.2018 р., серії НОМЕР_4 від 13.12.2019 р. (а.с.14-17).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 308 від 05.08.2021 р. малолітні діти : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживають разом з позивачкою ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с.18).

З матеріалів справи та доводів відповідача судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає окремо за адресою : АДРЕСА_2 .

З доводів позивачки судом встановлено, що вона не працює та з 05.08.2021р. була звільнена з посади вихователя Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Веселка», що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці серії НОМЕР_5 (запис №7 від 05.08.2021р.) (а.с.20).

Згідно довідки про доходи № 172 від 11.08.2021 року загальна сума доходу позивачки ОСОБА_1 на посаді вихователя у Дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) «Веселка» за період з лютого по липень 2021р. становила 24 529,15 грн. (а.с.19).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_6 , виданого 04.04.2019 р. управлінням соціального захисту населення Острозької РДА ОСОБА_1 має пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.21).

Згідно довідки №2263, виданої 10.08.2021р. управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради, щомісячний розмір отриманої позивачкою допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, складав 3 400 грн., та за період з лютого по липень 2021 року сукупний розмір отриманої неї допомоги становить 20 400 грн. (а.с.22).

Згідно довідки №2264, виданої 10.08.2021р. управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради, позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 1720 грн., сукупний розмір якої за період з лютого по липень 2021р. становить 10 320 грн. (а.с.23).

Відповідно до повідомлення Державної прикордонної служби України відповідач ОСОБА_2 здійснював перетин державного кордону України в напрямку Угорщини через пункт пропуску Чоп (Тиса) та у зворотньому напрямку до України через пункт пропуску Краківець (а.с.31).

З матеріалів справи та доводів позивачки судом встановлено, що малолітні діти проживають разом з нею в АДРЕСА_2 , окремо від відповідача, та перебувають на її утриманні та повному матеріальному забезпеченні, відповідач участі в утриманні дітей не приймає, та наведені обставини відповідачем не спростовані.

Отже, з доводів позивачки та досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що позивачка та відповідач разом не проживають, їхні діти проживають з позивачкою та між батьками дітей не було досягнуто домовленості щодо порядку, способу, форми та розміру участі відповідача в утриманні дітей.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

У відповідності до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до Закону України №2475-VIII від 03.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесені зміни до ст.182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини та розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років : з 1 січня - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень, на дітей віком від б до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень; з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , будучи батьком малолітніх дітей, належним чином участі в їх утриманні не приймає, доводів які б спростовували зазначені обставини суду не навів та відповідні докази відсутні і в матеріалах справи, що свідчить про неналежну участь відповідача у їх матеріальному забезпеченні. При цьому суд виходить з того, що відповідач не надав доказів, які б спростовували доводи позивачки, якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги, та які б водночас підтверджували, що він належним чином приймає участь в утриманні своїх дітей, а відтак існують фактичні та правові підстави для стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дітей.

При вирішенні спору суд приймає до уваги, що відповідач не в повній мірі заперечує доводи, наведені позивачкою та частково визнав позов про стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 5 000 грн. щомісячно.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.12.2019р. у справі № 344/10971/16-ц, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року.

Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму, та враховуючи зростаючі потреби дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 6000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2021р. та до досягнення дітьми повноліття.

Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його малолітніх дітей, а також визначеному законодавцем способу, який обрала позивачка.

В той же час, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, за віком та станом здоров`я є працездатним, періодично отримує дохід, який складається із заробітків, отримуваних за кордоном. Доказів, які б спростовували встановлені судом обставини відповідач не надав, а тому суд приходить до переконання про те, що відповідач може сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших осіб та відповідач таких доказів суду не надав.

Водночас, вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання дітей, суд також враховує, що позивачка щомісяця отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітній сім`ї в розмірі 3400 грн., а також допомогу при народженні 1-єї дитини в розмірі 1720 грн., окрім того суд приймає до уваги, що позивачка на даний час не працевлаштована та здійснює догляд за малолітніми дітьми, проте як мати дітей згідно ст.141 СК України вона також зобов`язана в рівній мірі з відповідачем брати участь у їх утриманні, а відтак суд приходить до висновку, що заявлений позивачкою до стягнення з відповідача розмір аліментів 12 000 грн. щомісяця належним чином не обгрунтований та підлягає зменшенню.

При вирішенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1, 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Оскільки малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає з позивачкою та не досягла трирічного віку, а сама позивачка самостійно забезпечити в повній мірі свої щоденні життєві та побутові потреби не має можливості, оскільки щодня виховує та здійснює догляд за чотирьма малолітними дітьми, та відповідач добровільно коштів на утримання дружини не надає, хоча на переконання суду має таку можливість, оскільки може працювати та не обтяжений щоденним вихованням та доглядом за малолітніми дітьми, а відтак суд вбачає фактичні та правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_4 трьохрічного віку.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох річного віку.

Позов про стягнення аліментів був поданий 25.08.2021р., а відтак за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.79, 84, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 212 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 ) аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2021 р. та до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 ) аліменти на її утримання у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 25.08.2021 року та до досягнення донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 листопада 2021 р. .

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.