Справа № 219/1098/21
Провадження № 2/219/1300/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 рокуАртемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі судді Худіної О.О.

за участю секретаря судового засідання Лосинської І.М.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут цивільну справу № 219/1098/21 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

8 лютого 2021 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 18.11.2010 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала кредит у розмірі 23 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в подальшому кредитний ліміт було зменшено до 22 040 гривень, а пізніше до 0,00 гривень.

ОСОБА_1 власним підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між відповідачем та банком кредитний договір.

Відповідно додоговору відповідач зобов`язався повернути кредит на умовах передбачених договором.

На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 07.12.2020 року створилась заборгованість перед банком у розмірі 69 715,56 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредита 22 350,74 грн., заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 47 364,82 грн., а також понесені позивачем судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 та її представники адвокат Романенко О.В. , адвокат Гостренко С.Д. в судове засідання не з`явилися, представники надали заяви про розгляд справи за відсутності відповідача її представників. Позовні вимоги позивача не визнають, просили в у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовити, та застосувати до позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» строк позовної давності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПКУкраїни встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст.81 ЦПКУкраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що ПАТ КБ Приват Банк має право на надання банківських послуг, визначених ч.3 ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, на підставі ліцензії Національного банку України від 05.10.2011 року № 22 (а.с. 47).

Відповідно до укладеного договору № б/н від 18.11.2010 гр. ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

З 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові ОСОБА_1 кредит в розмірі, обумовленому сторонами. Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок утворилась заборгованість перед банком у розмірі 69715,56 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредита 22 350,74 грн., заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 47 364,82 грн.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

25.03.2021 року представник відповідача адвокат Романенко Олег Володимирович надав відзив в якому просив відмовити в задоволенні позову повністю (а.с.84-88).

Посилаючись на те, що термін дії першої платіжної картки картрахунок НОМЕР_1 встановлено до 09/12, а другої платіжної картки картрахунок НОМЕР_2 встановлено до 07/16 тобто до 21 липня 2016 року, а позивачем в заяві вказано період за який стягується заборгованість по 07.12.2020 року тобто поза межами строку дії картки. Розрахунок заборгованості розрахований по грудень 2020 року включно, що є безпідставним. Вказує, що ОСОБА_1 за перевипуском картки не зверталась до позивача. Перевипуск картки здійснюється лише за зверненням клієнта банку, після закінчення строку дії картки її використання заборонено,тобто неможливе. Вважає,що наданий до суду позивачем розрахунок є не точним, оскільки незрозуміло по якому саме картрахунку відповідача був здійснений розрахунок,оскільки відповідно до довідки їх було два. У позивача були відсутні правові підстави для неодноразової зміни процентної ставки за кредитним договором б/н від 18.11.2010 р. та наявна неправильність стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом з урахуванням неодноразово безпідставно зміненої процентної ставки.Зауважує, що зміна кредитного ліміту та відсоткової ставки проводилося з порушенням чинного законодавства без належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 , як це передбачено ЦК України, а тому не можливо брати за увагу законність зміни кредитного ліміту та підняття процентної ставки при розрахунку, а слід виходити з відсоткової ставки, яка існувала на дату написання заяви-анкети від 18.11.2010 року. З розрахунку заборгованості вбачається, що під час підписання анкети-заяви 18.11.2010 р. діяла процента ставка по кредиту в розмірі 30,00% на місяць за витратами, далі з 01.04.2013 року зменшена до 27,60 % на місяць за витратами, з 01.09.2014 року збільшена до 32,40 % на місяць за витратами, з 01.04.2015 року збільшена до 42,00 % на місяць за витратами, з 01.08.2020 року зменшена до 40,80 % на місяць за витратами. За умовами договору від 18.11.2010 року сторони погодили щомісячну сплату відсотків в розмірі 30,00% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії першої картки - до 09/12 , другої до 07/16 тобто, зі спливом строку дії картки припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, тому після 07/16 банк не міг такі проценти нараховувати. Посилається на висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Позивачем не доведено факт вручення повідомлення про зміну умов кредитного договору адресатові під розписку. Збільшення фіксованої процентної ставки здійснено кредитором в односторонньому порядку. Представник позивача обґрунтовуючи свою позицію посилається на норми ЦК України та просить відмовити у позові повністю та застосувати положення ст. 256 ЦК України.

23.04.2021 року від представника позивача юрисконсульта Меркулової В.В. надійшов лист згідно якого вона зазначила, що на підтвердження отримання Клієнтом кредитних карток з певним терміном дії, Банк надав довідку. Водночас зазначила, що картка може бути видана при зверненні Клієнта до установи Банку, якщо термін її дії сплив або її було загублено, та якщо клас картки було підвищено у зв`язку з певними обставинами. У свою чергу, представник зазначає, що 11.10.2012 року за звернення Відповідача було перевипущено кредитну карту на престижну картку «Універсальна Gold», відповідно до Тарифів якої відповідач отримала 11.10.2012 року кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що стало підставою переносу заборгованості на отриману Відповідачем кредитну картку «Універсальна Gold», а також підставою для формування розрахунку заборгованості з іншої дати -11.10.2012 року.

На підтвердження вручення кредитної картки № НОМЕР_2 надає фото відповідача з продуктом Банку - кредитною карткою(а.с.111).

Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карги з новим строком дії до раніше відкритого Клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом відображається та враховується в тому числі і на перевипущеній картці.

Оскільки перевипуск картки не є укладенням нового кредитного договору, а спрямований лише на випуск платіжної картки додаткові документи під час її отримання не заповнюються, що не суперечить чинному законодавству України.Стосовно встановлення та зміни кредитного ліміту посилається на те,що умовами договору визначено (п. 2.1.1.2.3.), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт.Пунктом 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком. Додатково повідомляємо, що встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження.Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через POS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові.

При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. Щодо правомірності зміни умов договору посилається на постанову №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Також представником ОСОБА_2 зазначено, що оригінал анкети-заяви надати неможливо оскільки документи знаходяться у Донецькому архіві на тимчасово окупованій території .

27 квітня 2021 року на адрес суду надійшла відповідь на відзив в якому представник ОСОБА_2 зазначила, що з виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої обов`язки за кредитом та визнавала свої зобов`язання за договором. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, позивач посилається на те,що АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду 29.01.2021 року тобто до спливу строку позовної давності. Вважає, що кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства. Відповідач була ознайомлена з умовами кредитування,оскільки в анкеті заяві є підтвердження,а саме відповідач поставила свій власний підпис про ознайомлення з умовами банку. В анкеті заяві є всі персональні дані відповідача, що вказує на те, що ОСОБА_1 добровільно надала їх банку для отримання кредитної картки. З виписки з карткового рахунку чітко вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувалась грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже в неї була наявна «Універсальна» картка, оскільки вказані операції неможливо провести без наявності самої картки. Певний період заборгованість відповідачем сплачувалась. Розрахунок відповідачем не спростований. Позивач повністю заперечує проти відзиву відповідача, та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.117-127).

07.06.2021 року до суду через канцелярію надійшли заперечення від адвоката Романенка Олега Володимировича, в яких він зазначає, що строк дії кредитного договору, укладеного між АТ КБ «Приватбанком» та відповідачем ОСОБА_1 , обмежується строком дії кредитної картки № НОМЕР_1 з 11 вересня 2008 до 31 вересня 2012 року.У зв`язку із закінченням строку дії картки 31 вересня 2012 року настав строк виконання зобов`язання у повному обсязі.АТ КБ «Приватбанк» з вимогами по сплаті заборгованості зі тілом кредиту та заборгованості по процентах до відповідача ОСОБА_1 не звертався.Відповідно збіг трирічний строк позовної давності для стягнення всієї заборгованості за тілом кредиту, заборгованості по процентах , сплата якої мала здійснюватись відповідачем на користь банку щомісячними платежами. Позивач знав про наявність заборгованості позичальника ОСОБА_1 із закінченням строку дії картки 31 вересня 2012 року, але не звертався з позовом за захистом своїх прав.Як зазначено у відповіді на відзив від 09.04.2021 р. № 20210329/1481 представником АТ КБ «Приватбанк» Меркуловою В.В. « Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого Клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці».Також « у свою чергу зазначає, що 11.10.2012 р. за зверненням Відповідача було перевипущено кредитну картку на престижну «Універсальна GOLD», відповідно до Тарифів якої відповідач отримав 11.10.2012 року кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що стало підставою переносу заборгованості на отриману відповідачем кредитну картку «Універсальна GOLD», а також підставою для формування розрахунку заборгованості з іншої дата - 11.10.2013 року».АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області із вищезазначеним позовом у цій справі лише 08 лютого 2021 року.У зв`язку з цим заявляю про застосування наслідків спливу позовної давності за основним зобов`язанням і також до додаткових вимог по сплаті заборгованості по процентах. Щодо картки № НОМЕР_2 строк дії кредитного договору обмежується строком з 11 жовтня 2012 року до 31 липня 2016 року. Адвокат Романенко О.В. просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

18.06.2021 року на адресу суду надійшли пояснення від представника позивача ОСОБА_2 в яких вона заперечує проти заперечень відповідача та її представника,а саме наполягає на тому, що кредитний договір був укладений на підставі чинного законодавства. Між сторонами були обумовлені всі істотні умови, які зазначені в умовах і правилах надання банківських послуг. Посилається на норми ЦК, ЦПК,Пленум ВССВ №5 від 30.03.2012 року(а.с.180-188).

12.10.2021 року на адресу суду від представника відповідача Романенка О.В. надійшли додаткові заперечення, а саме адвокат Романенко О.В. вказує на процесуальні помилки зі сторони позивача, оскільки ЦПК не передбачено такого документу як пояснення, а передбачено лише подання відповіді та відзив. Вказує на визнання позивачем факту відсутності основного доказу такого як оригінал анкети-заяви та вказує на обізнаність позивача про заборгованість та сплив позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1ст.261 ЦПК України, передбачено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки тощо).

Відповідно до ч.4ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд не визнає поважними причини пропущення позовної давності.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18.11.2010 року, укладеного між АТ КБ «Притбанк» та ОСОБА_1 станом на 07.12.2020 року, існує заборгованість 69715,56 грн(а.с.4-9).

Також, відповідно до довідки вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 були видані картки: № НОМЕР_1 , з терміном дії до 09.12 та датою відкриття 11.09.2008 року та № НОМЕР_2 , з терміном дії до 07.16 з датою відкриття 11.10.2012 року(а.с.11).

Разом з тим, ОСОБА_1 власним підписом 18.11.2010 року підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між відповідачем та банком кредитний договір(а.с.12).

Будь-яких доказів, що вказують на строк дії платіжної картки, на яку встановлено кредитний ліміт, що картка перевипускалась позивачем, суду не надано, даних про пролонгацію чи видачу нової картки немає.

Згідно зі ст. 529 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Матеріали справи не містять даних щодо належного оформлення сторонами у справі письмової угоди щодо збільшення строку позовної давності.

Оскільки сторонами не укладений договір у письмовій формі про збільшення позовної давності, як це передбачено ст. 259 ЦК України, тому положення Умов та правил надання банківських послуг про збільшення строку позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) збільшений до 50 років не підлягають застосуванню.

Згідно з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 19.03.2014 року в справі № 6-14цс14 та від 29.10.2014 року № 6-169цс14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Із вказаним позовом позивач звернувся до суду, згідно відмітки, лише 08.02.2021 року, тобто з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові, оскільки відповідачем заявлено про застосування до позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» строку позовної давності.

На підставі зазначених правових висновків, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.256-259,263-265,141 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: адвокат Романенко Олег Володимирович, АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: адвокат Гостренко Серафима Данилівна, м. Бахмут вул. Миру, 51.

Суддя О.О. Худіна 11.11.2021