УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/522/20

Номер провадження 2-др/495/4/21

05 січня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Славич Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському клопотання адвоката Савицької О.М. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про залучення третьої особи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про визнання договору оренди недійсним та усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуваж цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про визнання договору оренди недійсним та усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

03.11.2020 року до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення від адвоката Савицької О.М., яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 . Свою заяву представник відповідачки обгрунтовує тим, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.10.2020 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Савицької Оксани Миколаївни про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «САНАФАРМ» по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання договору оренди недійсним та усунення перешкод у користуванні нерухомим майном було відмовлено. Проте, під час винесення зазначеної вище ухвали, судом не було вирішено питання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про залучення третьої особи, тому адвокат Савицька О.М., яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання за поданим клопотанням про поновлення пропущенного строку для подання заяви про залучення третьої особи. Як стверджує адвокат Савицька О.М., під час розгляду справи №495/2794/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Тетяна Юріївна про переведення прав та обов`язків покупця за договором, визнання договору частково недійним, скасування реєстрації та визнання права власності Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області ухвалою від 05.10.2020 року було залучено по цій справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «САНАФАРМ». Про дану обставину, як зазначає адвокат Савицька О.М., їй стало відомо лише після закриття підготовчого провадження по даній справі та отримання повного тексту ухвали від 05.10.2020 року по справі №495/2794/19, тому на думку адвоката Савицької О.М. нею було пропущено процесуальний строк для подання заяви про залучення третьої особи з поважних причин.

В судовому засіданні адвокат Савицька О.М., яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 свою заяву підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні адвокат Каланжов В.І., який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , проти задоволення даної заяви заперечував.

В судовому засіданні адвокат Садовський В.Є., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_3 , проти задоволення даної заяви заперечував.

В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 заперечував протии задоволення даної заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.10.2020 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Савицької Оксани Миколаївни про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «САНАФАРМ» по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання договору оренди недійсним та усунення перешкод у користуванні нерухомим майном було відмовлено.

Проте, як вбачається з зазначеної вище ухвали, судом не було вирішено питання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про залучення третьої особи, яке було заявлено в заяві адвоката Савицької Оксани Миколаївни, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 .

Так, адвокат Савицька О.М., яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 зазначила, що пропустила процесуальний строк через те, що їй стало відомо про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «САНАФАРМ» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача по справі №495/2794/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Тетяна Юріївна про переведення прав та обов`язків покупця за договором, визнання договору частково недійним, скасування реєстрації та визнання права власності та про те, що дана юридична особа на даний час здійснює господарську діяльність у спірному приміщенні лише після закриття підготовчого провадження по даній справі та після отримання повного тексту ухвали від 05.10.2020 року по справі №495/2794/19.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також, згідно рішень Європейського суду з прав людини, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції). У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

У справі Волков проти України від 9 січня 2013 року Європейський суд з прав людини зазначає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom, n. 51-, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Понад те, принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands», рішення від 27 жовтня 1993 року, серія A, № 274, с. 19, параграф 33 та «Ankerl v. Switzerland», рішення від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, с. 1567-68, параграф 38).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (див. рішення у справі «Ruiz-Mateos v. Spain», наведене вище, с. 25, параграф 63).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги.

У ст. 79 ЦПК України зазначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що адвокат Савицька О.М., яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 достеменно знала про існування даної справи, що підтверджується зокрема тим, що нею 25.02.2020 року було подано апеляційну скаргу на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2020 року про відкриття провадження по даній справі, тобто мала достатньо процесуального часу для подання данного клопотання. Окрім того, факт здійснення господарської діяльності ТОВ «САНАФАРМ» у спірному приміщенні неодноразово повідомлявся сторонами під час розгляду справи №495/2794/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Тетяна Юріївна про переведення прав та обов`язків покупця за договором, визнання договору частково недійним, скасування реєстрації та визнання права власності та даний факт сторонами не заперечувався.

У той же час, для реалізації процесуальних прав сторін суд вбачає за можливим поновити процесуальний строк адвокату Савицькій О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 для подання заяви про залучення третьої особи ТОВ «САНАФАРМ» у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про визнання договору оренди недійсним та усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, яка була подана адвокатом Савицькою О.М. в інтересах ОСОБА_1 20 жовтня 2020 року.

З огляду на вищезазначене, суд вважає заяву адвоката Савицької О.М. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про залучення третьої особи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про визнання договору оренди недійсним та усунення перешкод у користуванні нерухомим майном обгрунтованою, такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 127, 260, 261, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Савицької О.М. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про залучення третьої особи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про визнання договору оренди недійсним та усунення перешкод у користуванні нерухомим майном - задовольнити.

Поновити адвокату Савицькій О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 процесуальний строк для подання заяви про залучення третьої особи ТОВ «САНАФАРМ» у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про визнання договору оренди недійсним та усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, яка була подана адвокатом Савицькою О.М. в інтересах ОСОБА_1 20 жовтня 2020 року та розглянута судом з постановленням відповідної ухвали від 20 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про залучення третьої особи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст даної ухвали виготовлений 11.01.2021 року.

Суддя Шевчук Ю.В.