Справа № 658/3879/20
Провадження № 4-с/658/1/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі судді Под`ячевої І.Д., при секретарі Левицькій Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Каховка Херсонської області скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Верхньорогачицького районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевченка С.В. у виконавчому провадженні № 60811893, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Верхньорогачицького районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевченка С.В. у виконавчому провадженні № 60811893, яке відкрито на підставі виконавчого листа виданого Каховським міськрайонним судом за наслідками розгляду кримінального провадження, в якому ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) та стягнуто з ОСОБА_2 моральну шкоду на користь потерпілого ОСОБА_1 у розмірі 100000 грн..

В скарзі ОСОБА_1 посилається на не вчинення державним виконавцем всіх необхідних дій для виконання вироку суду та стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, яку завдано заявнику смертю неповнолітньої доньки та ігнорування ОСОБА_2 з 2012 року обов`язку щодо виплати такої шкоди.

В судовому засіданні представник скаржника додатково зазначив, що державний виконавець Шевченко С.В. протягом року не вчинив майже ніяких дій щодо реального виконання вироку та не намагався встановити наявність майна та коштів у боржника, який орендує земельну ділянку та здійснює вирощування сільськогосподарських культур, які реалізує. При цьому в судовому засіданні представник просив не розглядати питання щодо належного надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, про що скаржник зазначав в скарзі, оскільки це питання розглянуто судом під час задоволення клопотання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржником.

Державний виконавець у відзиві на скаргу зазначив, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки ним у виконавчому провадженні № 60811893 виконано всі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та на сьогодні судом заборонено боржнику виїжджати за межі України та виконавцем накладено арешт на все майно боржника, як це передбачено законом.

Розглянувши матеріали скарги та перевіривши доводи представника скаржника та державного виконавця, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що на виконанні в Верхньорогачицькому РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 60811893 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

05.12.2019 року відкрито виконавче провадження №АСВП 60811893.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику за вихідним номером 4119 від 05.12.2020 року рекомендованою кореспонденцією.

27.12.2019 року боржник з`явився до відділу ДВС та заповнив Декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, згідно якої він на той час не мав доходів та майна, на які можливо звернути стягнення.

06.12.2019 року направлено запити до ДФС, ПФУ та МВС щодо наявності у боржника рахунків, доходів та транспортних засобів. Згідно отриманих відповідей наявність у боржника доходів та майна не виявлено.

Згідно інформаційної довідки від 29.04.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у боржника відсутня у власності нерухомість, та в даному реєстрі 24.11.2017 року було зареєстровано обтяження щодо арешту майна боржника.

04.05.2020 року повторно направлено запити до ДФС, ПФУ та МВС щодо наявності у боржника рахунків, доходів та транспортних засобів. Згідно отриманих відповідей наявність у боржника доходів та майна не виявлено.

14.05.2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено за вих..№2172 до банківських установ для виконання.

15.05.2020 року державним виконавцем встановлено, що згідно відповіді ДПС України на запит від 04.05.2020 року, боржник виїхав за межі України.

16.09.2020 року на депозитний рахунок відділу боржником самостійно зараховано кошти в сумі 1000,00 грн., які було розподілено та перераховано 02.11.2020 року, після отримання відповідних реквізитів банківського рахунку стягувача.

10.11.2020 року, державним виконавцем було оновлено всі запити щодо наявності у боржника коштів та майна. В результаті отриманих відповідей, майна не виявлено та встановлено, що боржник до того часу до України не повернувся.

07 грудня 2020 року ухвалою Верхньорогачицького районного суду Херсонської області на підставі подання ДВС тимчасово обмежено право боржника на виїзд за кордон.

Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Однак, визначені заходи примусового виконання рішень не є вичерпними. Ними можуть бути також інші заходи в залежності від застосованих у рішенні заходів захисту цивільних прав, передбачених Цивільним кодексом України, іншими законами України. Всі заходи примусового виконання рішення суду, насамперед, повинні бути направлені на реальне виконання рішення суду, а не формальну перевірку майнового стану боржника на підставі офіційних даних зафіксованих податковою службою або органами ПФУ.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем вчинялись певні дії, однак такі дії, на переконання суду, є формальними.

Так, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є орендарем земельної ділянки комунальної власності, проте відсутня в матеріалах виконавчого провадження будь-яка інформація про дії державного виконавця пов`язанні із оглядом такої земельної ділянки та встановленням майна боржника на ній.

Також, в матеріалах провадження є акт державного виконавця від 16 листопада 2020 року про відсутність майна на яке можливо звернути стягнення, за адресою реєстрації боржника. Проте, в акті відсутня інформація про конкретний адрес, за яким проводився такий огляд, що саме оглядалось, причини відсутності при цьому боржника та не запрошувався стягував під час такого опису майна.

Також, судом встановлено, що в автоматизовану систему виконавчого провадження державним виконавцем внесено не всі дії, пов`язанні із виконанням рішення суду, а саме виклик боржника у березні 2020 року, тобто або боржник не викликався або державний виконавець в порушення ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» не вніс таку інформацію в реєстр.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35 1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Зі змісту наведеної норми Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен під час виконання судового рішення не лише виконувати обов`язки передбаченні Законом, а й ефективно користуватись правами наданими державному виконавцю Законом задля своєчасного та повного виконання судового рішення.

З урахуванням встановлених судом обставин та наданих до суду документів суд приходить до висновку, що державним виконавцем під час ведення виконавчого провадження № 60811893 допущено бездіяльність у вигляді не ефективного використання прав та обов`язків встановлених Законом, а тому скарга стягувача підлягає частковому задоволенню

Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Верхньорогачицького районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевченка С.В. у виконавчому провадженні № 60811893 задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Верхньорогачицького районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевченка С.В. вчинити дії на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо розшуку рухомого та нерухомого майна, коштів боржника ОСОБА_2 та звернути стягнення на таке майно.

В іншій частині відмовити у задоволенні скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду.

Суддя:І. Д. Под`ячева