Постанова

Іменем України

10 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 149/2547/19-ц

провадження № 61-14132 св 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

треті особи: приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко Оксана Леонтіївна, Хмільницька районна державна адміністрація Вінницької області;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну

скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01 лютого 2021 року у складі судді Робак М. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 26 травня 2021 року у складі колегії суддів: Матківської М. В., Сопруна В. В., Стадника І. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення права користування жилим приміщенням та виселення.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власником житлового будинку

АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Право власності на вищевказаний будинок було зареєстроване нею 19 березня 2019 року. До виникнення у неї права власності на цей будинок він належав ОСОБА_5 , спадкодавцю за заповітом. Державна реєстрація права власності за ОСОБА_5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно без видачі документа, що посвідчує таке право, була проведена 01 березня 2019 року, з присвоєнням об`єкту нерухомості реєстраційного номера - НОМЕР_1 .

Після виникнення у неї права власності на житловий будинок за нею

у Великомитницькій сільській раді Хмільницького району Вінницької

області (далі - Великомитницька сільська рада) було зареєстровано побудинкову книгу для прописки громадян, які проживають у будинку

АДРЕСА_1 . Із виданої Великомитницькою сільською радою довідки від 07 серпня 2019 року № 1310 їй стало відомо, що до складу її сім`ї

за адресою будинку зареєстровані: тітка - ОСОБА_2 та її чоловік - ОСОБА_3 , які проживали і проживають по теперішній час у будинку.

Проте, будь-якої домовленості із нею про збереження за ними житлової площі будинку після смерті його власника - ОСОБА_5 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 , не було.

На цей час вона має намір розпорядитися своїм майном і використовувати його за цільовим призначенням, однак реєстрація відповідачів перешкоджає їй, як власнику будинку, у здійсненні права користування

та розпорядження своїм майном, а в добровільному порядку знятися

з реєстрації та звільнити житло відповідачі не бажають і до будинка її не допускають, вчиняючи постійні сварки, скандали, що унеможливлює провести заходи досудового врегулювання спору.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням

по АДРЕСА_1 , належного їй на праві власності, та виселити відповідачів із цього житлового будинку.

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О. Л., Хмільницька районна державна адміністрація Вінницької області, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування записів про державну реєстрацію права власності та визнання права власності на нерухоме майно.

Зустрічний позов мотивовано тим, що з 1990 року нею за ініціативою її батьків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , було розпочато будівництво власного житлового будинку на частині земельної ділянки, яка на той час була

у користуванні батьків, а саме по АДРЕСА_1 , на якій уже знаходився житловий будинок, в якому проживали батьки. У 1991 році вона разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_3 перейшла проживати у новий будинок, в якому для проживання була обладнана тільки одна кімната. З часом будинок вона добудувала, газифікувала, провела інші комунікації та вчинила всі дії, які проводяться власником відносно свого будинку.

Саме вона була головою домогосподарства, у якого був відмінний

від батькового, особовий рахунок, що підтверджується записами

у погосподарській книзі Великомитницької сільської ради щодо домогосподарства по АДРЕСА_1 .

Згодом, у зв`язку із побудовою нового будинку і господарських споруд,

а також поділом земельної ділянки на дві частини, тобто із повним відокремленням будинковолодінь АДРЕСА_1 і АДРЕСА_1 , її батько - ОСОБА_5 подав до сільської ради заяву про припинення його права користування земельною ділянкою площею 0,28 га по АДРЕСА_1 , яка рішення 6 сесії 5 скликання Великомитницької сільської ради від 13 березня 2007 року № 25 була задоволена.

Згідно з довідки виконавчого комітету Великомитницької сільської ради

від 05 квітня 2019 року № 695 за нею рахується земельна ділянка загальною площею 0,28 га по АДРЕСА_1 , у тому числі: 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та

0,03 га - для ведення особистого селянського господарства, які на підставі рішення 6 сесії 5 скликання Великомитницької сільської ради від 13 березня 2007 року № 26 передані їй у приватну власність.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_5

10 вересня 2019 року вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області для проведення за нею реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , проте рішенням від 18 вересня 2019 року № 48730747

їй було відмовлено у державній реєстрації права власності на будинок з підстав реєстрації права власності за іншою особою.

Із отриманих копій позовної заяви та додатків до неї, поданих до суду

її племінницею - ОСОБА_1 , вона дізналася, що право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 виникло у неї 19 березня 2019 року у зв`язку з отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом та проведеною державною реєстрацією 01 березня 2019 року права приватної власності на її будинок за вже померлим на той час ОСОБА_5 , без видачі документа, що посвідчує таке право.

Із доданих до позовної заяви ОСОБА_1 копій довідок Великомитницької сільської ради від 25 січня 2019 року № 26, від 27 лютого 2019 року № 66 вона дізналася, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є відмінним від дійсності і від інформації,

яка слідує із довідки тієї самої сільської ради від 09 вересня 2019 року

№ 301, з якої вбачається, що будинок по АДРЕСА_1 належить їй -

ОСОБА_2 .

Крім того, належність будинку саме їй підтверджується адресною довідкою Великомитницької сільської ради від 09 вересня 2019 року № 182, згідно

з якої поштова адреса будинку, що належить ОСОБА_2 не змінювалася: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 вважала, що державна реєстрація права власності на її будинок по АДРЕСА_1 стала можливою за померлим ОСОБА_5 на підставі недостовірної інформації, яка була зібрана і подана для реєстрації

ОСОБА_1 , внаслідок чого подальша видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок на ім`я ОСОБА_1

і реєстрація за нею права власності, пов`язані із замовчуванням нею обставин про дійсного власника будинку. ОСОБА_1 достовірно було відомо, що житловий будинок по АДРЕСА_1 не входив до складу спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 .

З огляду викладене, ОСОБА_2 просила суд: скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності

від 01 березня 2019 року № 30568618 на об`єкт нерухомого майна

№ 248, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 158540114, внесений державним реєстратором Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області Шевців О. В.;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 19 березня 2019 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко О. Л., зареєстроване у реєстрі за № 352 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності від 19 березня 2019 року № 30760487 на об`єкт нерухомого майна № 248, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 46027859, внесений приватним

нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О. Л.; визнати за нею, ОСОБА_2 , право власності

на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами

по АДРЕСА_1 , загальною площею 90,1 кв. м, житловою площею 52,0 кв. м, зазначений згідно технічного паспорта під літерою «А» з погребом «П/А», верандою «а», верандою «а1», ганком з навісом, літньою кухнею з сараєм «Б», погребом з шиєю «П/Б», гаражем «В», огорожею № 1, хвірткою № 2, воротами № 3, криницею № 4.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області

від 03 грудня 2019 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О. Л., Хмільницька районна державна адміністрація Вінницької області, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування записів про державну реєстрацію права власності та визнання права власності на нерухоме майно прийнято до спільного розгляду із позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення права користування жилим приміщенням та виселення.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області

від 17 грудня 2019 року клопотання ОСОБА_2 про залучення до участі

у справі співвідповідачем за зустрічним позовом Великомитницьку сільську раду задоволено.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області

від 01 лютого 2021 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності від 01 березня 2019 року № 30568618 на об`єкт нерухомого майна № 248, внесений державним реєстратором Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області Шевців О. В.

Визнано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 19 березня 2019 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О. Л., зареєстроване у реєстрі за

№ 352, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , недійсним.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності від 19 березня 2019 року № 30760487 на об'єкт нерухомого майна № 248, внесений приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О. Л. У задоволенні решти позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 про позбавлення

права користування жилим приміщенням і виселення ОСОБА_2

та ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1

не довела у встановленому законом порядку наявності у неї спадкових прав на спірне нерухоме майно.

Задовольняючи частково зустрічний позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за померлим ОСОБА_5 була проведена на підставі недостовірної інформації про належність йому за життя цього будинку, наданої Великомитницькою сільською радою, що є підставою для скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності від 01 березня 2019 року № 30568618 на об`єкт нерухомого майна № 248, внесеного державним реєстратором Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області

Шевців О. В. Померлий ОСОБА_5 не мав жодного відношення (не проживав, не був зареєстрований, не користувався, не володів, тобто не був власником) до житлового будинку по АДРЕСА_1 , а тому спірний будинок не може входити до складу спадкового майна, після його смерті, яка настала

ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яке він залишив заповіт, що є підставою для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності

від 19 березня 2019 року № 30760487.

Відмовляючи у задоволені решти позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що підстав для скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які вичерпали свою дію внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, немає. Щодо вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно, то суд зазначив, що скасування державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок, визнання недійсним свідоцтва

про право на спадщину за заповітом усуває перешкоди для проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 у позасудовому порядку, а тому підстав для задоволення цієї частини позовних вимог немає.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Вінницького апеляційного суду від 26 травня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_6 залишено без задоволення,

а рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області

від 01 лютого 2021 року - без змін.

Погоджуючись із висновками районного суду, апеляційний суд також зазначив, що реєстрація права власності на житловий будинок

по АДРЕСА_1 за померлим ОСОБА_5 була проведена на підставі недостовірної інформації про належність йому цього майна, наданої Великомитницькою сільською радою, а тому запис про право власності

від 01 березня 2019 року № 30568618 на об`єкт нерухомого майна

№ 248, внесеного державним реєстратором Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області Шевців О. В. підлягає скасуванню. Оскільки житловий будинок по АДРЕСА_1 не належав на праві власності спадкодавцю ОСОБА_5 та не входив до спадкового майна,

на яке відкрилася спадщина після його смерті, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане на ім`я ОСОБА_1 , підлягає визнанню недійсним, а запис про проведену державну реєстрацію права власності

від 19 березня 2019 року № 30760487 - скасуванню. Отже, ОСОБА_1 не є власником спірного будинку, а тому не може вимагати захисту неіснуючого у неї права власності на цей будинок.

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , яка не брала участі у справі, оскаржували рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні

позову ОСОБА_1 та в частині задоволених вимог зустрічного позову ОСОБА_2 , а тому рішення суду першої інстанції переглядалося

в апеляційному порядку лише в цій частині.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2021 року клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задоволено.

Поновлено представникові ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - строк на касаційне оскарження рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01 лютого 2021 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 26 травня 2021 року. Відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області.

У вересні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової

палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення права користування жилим приміщенням та виселення; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Великомитницької сільської ради, треті особи: приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О. Л., Хмільницька районна державна адміністрація Вінницької області, про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, скасування записів про державну реєстрацію права власності та визнання права власності на нерухоме майно призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 -мотивована тим, що суди попередніх інстанцій скасували у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності на спірне майно. Проте, суди не врахували, що Законом України «Про внесення

змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству»,

який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Викладене свідчить, що

з 16 січня 2020 року такого способу захисту порушених речових прав

як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон

не передбачає. При цьому посилається на відповідні правові висновки Верховного Суду.

Крім того, зазначено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину після його смерті. Державним реєстратором внесено відомості до Державного реєстру речових прав

на нерухоме майно про спадкодавця, як власника майна, на підставі довідок Великомитницької сільської ради про належність майна спадкодавцю, виданих на підставі погосподарських книг за 1991-1995 роки,

1996-2000 роки, 2016-2020 роки, а також інформації, що міститься

у технічному паспорті на житловий будинок і рішення Великомитницької сільської ради про належність земельної ділянки спадкодавцю.

04 квітня 1994 року ОСОБА_5 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,56 га. Рішенням 22 сесії 5 скликання Великомитницької сільської ради від 23 вересня 2009 року внесені зміни до рішення сільської ради

від 04 квітня 1994 рок щодо площі і цільового призначення земельної ділянки та передано земельну ділянку у власність, площею 0,28 га, з якої: 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку і 0,03 га - для ведення особистого селянського господарства. Із погосподарських книг Великомитницької сільської ради за 1967-1969 роки, 1971-1973 роки,

1974-1976 роки, 1977-1979 роки, 1980-1982 роки, 1983-1985 роки, 1986-

1990 роки вбачається, що померлий саме ОСОБА_5 був головою колгоспного двору, а тому спірний будинок був побудований на земельній ділянці, яка була виділена йому і головою двору був саме ОСОБА_5 , який розпорядився своїм майном на випадок смерті, склавши заповіт на користь внучки - ОСОБА_1 .

Задовольняючи зустрічний позов, суди безпідставно не врахували інформацію, вказану у довідці Великомитницької сільської ради

від 26 листопада 2019 року № 373, в якій зазначено, що довідки сільської ради від 09 вересня 2019 року № 182, від 11 жовтня 2019 року № 1756,

від 11 жовтня 2019 року № 1755, від 09 вересня 2019 року № 301, в яких власником спірного будинку є ОСОБА_2 , вважати недійсними.

Крім того, суди виходили з того, що померлий ОСОБА_5 рахувався головою двору за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 - з 2001 року головою двору за адресою: АДРЕСА_1 , проте суди не врахували, що адресу - АДРЕСА_1 станом на час смерті спадкодавця присвоєно не було, про що свідчить довідка управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області

від 22 червня 2021 року.

Доказів, які б підтверджували, що спірний будинок було побудовано саме ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У вересні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , в якому зазначено, що оскаржувані судові рішення є законним та обґрунтованим, а доводи касаційної скарги - безпідставними. Нею було обрано належний спосіб захисту порушених прав щодо скасування запису про проведену державну реєстрацію прав, оскільки у частині другій статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка була чинною на час реєстрації права власності

на спірний будинок за померлим ОСОБА_5 , а згодом за ОСОБА_1 ,

а також на час її звернення до суду із зустрічним позовом, зазначено, що

у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також

у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вносяться запис про скасування такої державної реєстрації прав. Зазначене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 01 квітня

2020 року у справі № 520/13067/17, провадження № 14-397цс19.

Спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 не належав на праві власності померлому ОСОБА_5 та не входив до переліку спадкового майна, на яке відкрилася спадщина, що підтверджується наданими нею належними та допустимими доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом

про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Великомитницької сільської ради, актовий запис № 17 від 04 травня

2018 року (т. 1, а. с. 6).

За життя ОСОБА_5 склав заповіт від 06 липня 2011 року, яким на випадок своєї смерті все своє майно заповів ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Юрчишиною О. П. і зареєстрований у реєстрі за № 1005 (т. 1, а. с. 8).

19 березня 2019 року приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О. Л. видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно з якого спадкоємцем

ОСОБА_5 є його онука ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано

свідоцтво про право на спадщину, складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 , який належав померлому на праві власності. Свідоцтво зареєстроване у реєстрі за № 352 (т. 1, а. с. 16).

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 30760487, дата державної реєстрації: 19 березня 2019 року, реєстраційний номер нерухомого майна: 248, яким є житловий будинок

з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 90,1 кв. м.

по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія і номер: 352, виданого 19 березня 2019 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О. Л. (т. 1, а. с. 17).

Згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Великомитницькою сільською радою 28 грудня 1959 року, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6

(т. 1, а. с. 104).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 25 листопада 2014 року № 9, вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 22 жовтня 1988 року, актовий запис

№ 18; прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_9 . Шлюб розірваний 17 грудня 1991 року, актовий запис № 43 (т. 1, а. с. 105).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого Маркушівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, 18 вересня 1993 року ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_3 , і їй присвоєно прізвище - ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 106).

Довідка від 25 січня 2019 року № 26, видана Великомитницькою сільською радою, свідчить про те, що житловий будинок по

АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Довідка видана згідно

з погосподарських книг № 6 за 1991-1995 роки, 1996-2000 роки (т. 1, а. с. 19).

Довідка від 27 лютого 2019 року № 66, видана Великомитницькою сільською радою, свідчить про те, що житловий будинок у АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідка видана згідно з погосподарської книги № 2 за

2016-2020 роки, об`єкт ПГО № 0181-1 (т. 1, а. с. 21).

Довідка від 26 лютого 2019 року № 98/02-14, видана приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О. Л., свідчить про те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , який проживав і був зареєстрований по

АДРЕСА_1 , спадкоємцем всього належного йому майна є ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 20).

Довідка від 27 лютого 2019 року № 67, видана Великомитницькою сільською радою, свідчить про те, що поштова адреса житлового будинку, який належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не змінювалась. Адреса житлового будинку: АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 22).

Довідка від 07 серпня 2019 року № 1310, видана Великомитницькою сільською радою, свідчить про те, що ОСОБА_1 , яка зареєстрована і проживає у АДРЕСА_1 належить будинок по АДРЕСА_1 ; довідка видана згідно з погосподарської книги № 2 за 2019рік, об`єкт ПГО № 0182-1 (т. 1, а. с. 23).

Згідно з паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що паспорт їй виданий 20 червня 2012 року, в якому зазначено її зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 24-25).

Відповідно до повідомлення Великомитницької сільської ради

від 15 жовтня 2019 року № 1765, 1767, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстровані у АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 43-44).

Із домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають

у будинку АДРЕСА_1 , в якій прошито, пронумеровано 10 аркушів і скріплено підписом сільського та скріплено гербовою печаткою, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за цією адресою з 10 лютого 2000 року, ОСОБА_3 зареєстрований за цією адресою з 04 вересня 1997 року (т.1, а. с. 68-70).

Рішенням 13-ї сесії 21 скликання Великомитницької сільської ради

від 04 березня 1994 року (згідно архівного витягу з рішення та списку громадян) передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства: АДРЕСА_1:

№ 440 ОСОБА_5 - 0,56 га (т. 1, а. с. 187).

Із архівної копії протоколу 22 сесії 5 скликання Великомитницької сільської ради від 23 вересня 2009 року вбачається, що сесією прийнято рішення

про внесення змін до рішення, ухваленого 13 сесією 21 скликання

від 04 березня 1994 року, виклавши його пункт 1 у наступній редакції: «Передати безоплатно у приватну власність громадянам, згідно додатку, земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і для ведення особистого селянського господарства: ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 - 0,28 га (т. 1, а. с. 182-184).

Великомитницька сільська рада на 6 сесії 5 скликання, розглянувши заяви громадян України про вилучення земельних ділянок, ухвалила рішення

від 13 березня 2007 року № 25, яким припинила право користування земельною ділянкою громадянина ОСОБА_5 у

АДРЕСА_1 , площею 0,28 га (т. 1, а. с. 90, 186 - архівна копія).

Рішенням 6 сесії 5 скликання Великомитницької сільської ради

від 13 березня 2007 року № 26 за наслідками розгляду заяв громадян України про передачу у приватну власність безоплатно земельних ділянок для будівництва індивідуального житлового будинку, для ведення особистого селянського господарства, передано у приватну власність безоплатно земельну ділянку, площею 0,28 га для: будівництва індивідуального житлового будинку - 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства - 0,03 га у АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 91, 185 - архівна копія).

Рішенням 30 сесії 7 скликання Великомитницької сільської ради

від 22 жовтня 2019 року № 408 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі

(на місцевості) ОСОБА_1 загальною площею 0,2644 га, у тому числі: -

0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку,

господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0707, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - 0,0144 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0706, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,2644 га (т. 1, а. с. 188).

Згідно з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 жовтня 2019 року земельні ділянки площею 0,25 га і 0,0144 га зареєстровані за ОСОБА_1 на праві приватної власності (т. 1, а. с. 194, 200, 189-200).

Довідкою від 05 квітня 2019 року № 695, виданою виконавчим комітетом Великомитницької сільської ради, посвідчено, що за ОСОБА_2 рахуються земельні ділянки загальною площею 0,28 га, які призначені: 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою:

АДРЕСА_1 ; 0,03 га - для ведення особистого селянського господарства (присадибна ділянка) за адресою:

АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 92).

Довідка від 09 вересня 2019 року № 301, видана Великомитницькою сільською радою, свідчить про те, що житловий будинок у АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , згідно

з погосподарської книги № 2 за 2016-2020 роки, об`єкт ПГО № 0182-1

(т. 1, а. с. 94).

Довідка від 11 жовтня 2019 року № 1755, видана виконкомом Великомитницької сільської ради, свідчить про те, що ОСОБА_2 і

ОСОБА_3 проживали у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з 1991 року без реєстрації; ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 у будинку свого батька ОСОБА_5 до 1998 року. Довідка підписана сільським головою і секретарем сільської ради (т. 1, а. с.95).

Згідно з витягів із погосподарських книг № 7 за 1998, 1999, 2000 роки (особовий рахунок 1268); № 6 за 2001-2005 роки (особовий рахунок НОМЕР_5 ); № НОМЕР_6 за 2006-2010 роки (особовий рахунок НОМЕР_7 ); № НОМЕР_6 за 2011-2015 роки (особовий рахунок НОМЕР_8 ); № НОМЕР_9 за 2016-2019 роки (особовий рахунок № НОМЕР_10 ), адреса домогосподарства: АДРЕСА_1 , членом домогосподарства, записаного першим - головою домогосподарства є ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 98-102).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Шевців О. В., Хмільницька районна державна адміністрація Вінницької області,

від 18 вересня 2019 року № 48730747 відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за суб`єктом ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 103).

У відповідь на запит адвоката Мироненка В. О. Великомитницька сільська рада повідомила листом від 26 листопада 2019 року № 373, що довідки

від 09 вересня 2019 року № 182; від 11 жовтня 2019 року № 1756;

від 11 жовтня 2019 року № 1755; від 09 вересня 2019 року № 301

слід вважати недійсними; інформація про власника житлового будинку ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 записана помилково, оскільки головою колгоспного двору числився ОСОБА_5 (т. 1, а. с. 139).

Із копій погосподарських книг Великомитницької сільської ради: № 2 на 1967-1969 роки (т. 1, а. с. 140-142), № 2 на 1971-1973 роки (т. 1, а. с. 143-145), № б/н на 1974-1976 року (т. 1, а. с. 146-147), № 2 на 1977-1979 роки

(т. 1, а. с. 148-149), № 2 за 1980-1982 роки (т. 1, а. с. 150-152), № 2 за 1983-1985 роки (т. 1, а. с. 153-155), № 3 за 1986-1990 роки (т. 1, а. с. 156-157), № 4 за 1991-1995 роки (т. 1, а. с. 173-174) вбачається, що головою сім`ї (суспільна група господарства - колгоспна) був ОСОБА_5 , до списку членів його сім`ї входила ОСОБА_2 .

Згідно з копії погосподарської книги Великомитницької сільської ради:

за 2001-2005 роки (том 2) особовий рахунок № НОМЕР_11 , адреса домогосподарства - АДРЕСА_1 , головою господарства є ОСОБА_5 ,

у списку членів господарства ОСОБА_2 відсутня (т. 1, а. с. 158-160).

У погосподарській книзі Великомитницької сільської ради: за 2006-

2010 роки (том 1) особовий рахунок № НОМЕР_12 , адреса домогосподарства -

АДРЕСА_1 головою господарства записаний ОСОБА_5 , у списку членів господарства ОСОБА_2 відсутня

(т. 1, а. с. 161-162).

Згідно з копій погосподарських книг Великомитницької сільської ради: за 2011-2015 роки (2); № 2 за 2016-2020 роки, домогосподарство з реєстрацією місця проживання: АДРЕСА_1 головою господарства є ОСОБА_5 , у списку членів господарства ОСОБА_2 відсутня (т. 1, а. с. 163-165, 166-168).

Згідно з копій погосподарських книг Великомитницької сільської ради:

за 1996-2000 роки, особовий рахунок № НОМЕР_13 , адреса: АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 170) та за 2006-2010 роки, особовий рахунок

№ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 (т. 1 , а. с. 169) головою господарства є ОСОБА_2 , у списку членів господарства: ОСОБА_3 .

Відповідно до відомостей облікової карти об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки і на 2016-2020 роки, номер об`єкта: 0182-1, господарство

з реєстрацією місця проживання: АДРЕСА_1 , головою господарства є ОСОБА_2 , зареєстрований ОСОБА_3

(т. 1, а. с. 171-172, 175-178).

Із фотокопії спадкової справи № 114/2018, заведеної приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О. Л., після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а. с. 220-241), вбачається, що у ній є: заява спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 про прийняття спадщини (т. 1, а. с. 221); заява ОСОБА_6 , подана нею 18 липня 2018 року, якою вона повідомляє про досягнення нею на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який був їй чоловіком, пенсійного віку, що надає їй право на обов`язкову частку, від прийняття якої вона відмовляється; спадкове майно є особистим майном спадкодавця, тому на 1/2 частку у спільному майні подружжя вона не претендує; крім того, у спадкодавця залишилось майно, яке не охоплене заповітом,

від прийняття якого вона також відмовляється (т. 1, а. с. 222); довідка

від 13 липня 2018 року № 1139, видана Великомитницькою сільською радою про те, що спадкодавець ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

на день смерті був зареєстрований та проживав у

АДРЕСА_1 та разом із ним були зареєстровані і проживали: дружина ОСОБА_6 , онука ОСОБА_1 ; правнуки: ОСОБА_2 і ОСОБА_14 (т. 1, а. с. 224); свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно з якого ОСОБА_1 успадкувала майно, яке складається із: земельної ділянки, площею 2,8302 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстроване у реєстрі за № 52

(т. 1, а. с. 236) і житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1

(т. 1, а. с. 240).

Сканкопія реєстраційної справи 248 на ім`я ОСОБА_5

у АДРЕСА_1 , містить заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 01 березня 2019 року; свідоцтво про смерть ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 (користувачем будинку був ОСОБА_5 ); довідку приватного нотаріуса від 26 лютого 2019 року

№ 98/02-14 про те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , який

на день смерті проживав і був зареєстрований в

АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 є спадкоємцем всього належного спадкодавцеві майна; довідку від 27 лютого 2019 року № 67 Великомитницької сільської ради про те, що адреса належного ОСОБА_5 житлового будинку не змінювалась: АДРЕСА_1 ; витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5 спадкоємцю ОСОБА_1 за № 52 від 14 січня 2019 року на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,8302 га; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 158540114, сформованого

05 березня 2019 року на нерухоме майно з реєстраційним номером: 248: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 90,1 кв. м, по АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , номер запису про право власності: 30569618, дата державної реєстрації:

01 березня 2019 року, підстава виникнення права власності: довідка

від 27 лютого 2019 року № 67, видана Великомитницькою сільською радою та технічний паспорт, серія і номер 1889, виданий 11 січня 2019 року Агропромисловим науково-виробничим підприємством «ВІЗИТ» та із зазначеною підставою внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45821788

від 05 березня 2019 року 15:22:54, Шевців О. В. , Хмільницька районна державна адміністрація Вінницької області (т. 2, а. с. 30-40).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється

за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої, третьої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати

у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 залишив заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому і на що за законом він матиме право, заповів ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у передбаченому законом порядку.

До складу спадкового майна увійшов житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , який не належав померлому на праві власності, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на цей будинок.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом

до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Таким чином, будинки, які були збудовані до 1992 року, не потребували введення до експлуатації, при набутті права власності на такі об`єкти.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі

№ 607/16873/18, провадження № 61-12451св19; від від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17, провадження № 61-1978св20.

Із поданих сторонами у справі технічних паспортів від 11 січня 2019 року, виготовлених на будинок АДРЕСА_1 на замовлення ОСОБА_1

(т. 1, а. с. 10-15) та на замовлення ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 62-66), вбачається, що рік спорудження будинку зазначено - 1984 рік, тобто до 1992 року.

Згідно з матеріалів реєстраційної справи 248 на ім`я

ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , вбачається, що підставою вчинення 01 березня 2019 року державним реєстратором

Шевців О. В. запису про право власності: 30568618, на власника -

ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , стали: технічний паспорт (інвентаризаційна справа № 1889), виготовлений 11 січня 2019 року, та довідка від 27 лютого 2019 року № 67 Великомитницької сільської ради, про те, що поштова адреса житлового будинку, який належить ОСОБА_5 не змінювалася; адреса житлового будинку: АДРЕСА_1 .

Отже, реєстрація права власності на спірний будинок за померлим

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 була здійснена із порушенням вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки державному реєстратору не було надано виписку із погосподарських книг та відповідних документів, що посвідчували б речове право на земельну ділянку, на якій розташований спірний будинок.

При цьому, із копій погосподарських книг Великомитницької сільської

ради, вбачається, що починаючи з 1967 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець ОСОБА_5 був головою двору, проживав, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

(т. 1, а. с.140-160, 173-174) та не проживав і не був зареєстрований

у житловому будинку АДРЕСА_1 , оскільки

в цьому будинку головою двору, починаючи з 1996 року по 2020 рік, проживає та зареєстрована ОСОБА_2 , про що свідчать копії погосподарських книг та відомості, що містяться в обліковій карті об`єкта погосподарського обліку (т. 1, а. с. 161-162, 169, 170, 171-172, 175-178).

Крім цього, речове право на земельну ділянку, на якій знаходиться

спірний будинок, не зареєстроване за спадкодавцем ОСОБА_5 , про що свідчать відповідні рішення сільської ради: 13-ї сесії 21 скликання

від 04 березня 1994 року, яким передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства: АДРЕСА_1, ОСОБА_5 - 0,56 га (т. 1, а. с. 187), до якого внесені зміни рішенням 22 сесії 5 скликання від 23 вересня 2009 року про передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1 - 0,28 га (т. 1, а. с. 182-184); такі зміни внесені на підставі рішення 6 сесії 5 скликання від 13 березня 2007 року № 25, яким вилучено земельну ділянку

і припинено право користування земельною ділянкою громадянина

ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 , площею 0,28 га

(т. 1, а. с. 90, 186 - архівна копія); цим самим рішенням 6 сесії 5 скликання від 13 березня 2007 року № 26 передано у приватну власність безоплатно земельну ділянку, площею 0,28 га, для: будівництва індивідуального житлового будинку - 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства - 0,03 га у АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 91, 185 - архівна копія).

Згідно зпунктом 3 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником

по питанню такої державної реєстрації права власності є особа, за якою закріплений особовий рахунок в погосподарській книзі відповідної сільської, селищної, міської ради, або уповноважена нею особа - у разі проведення державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі

і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських

рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку.

Судами встановлено, що таким заявником стала ОСОБА_1 , яка подала відповідну заяву 01 березня 2019 року (т. 3, а. с. 31), а не ОСОБА_2 , за якою закріплений особовий рахунок в погосподарських книгах на житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджують записи у погосподарських книгах та відомостях, що містяться в обліковій карті об`єкта погосподарського обліку (т. 1, а. с. 161-162, 169, 170, 171-172, 175-178).

З огляду на викладене, суди, встановивши фактичні обставини у справі,

від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшли обґрунтованого висновку про те, що реєстрація права власності за ОСОБА_5 на житловий будинок

по АДРЕСА_1 була проведена на підставі недостовірної інформації про належність майна померлому, наданої Великомитницькою сільською радою, а тому запис про право власності номер: 30568618 від 01 березня 2019 року на об`єкт нерухомого майна номер: 248, внесеного державним реєстратором Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області Шевців О. В. підлягає скасуванню.

Таким чином, житловий будинок по АДРЕСА_1 не належить на праві власності спадкодавцю ОСОБА_5 та не входить до переліку спадкового майна, на яке відкрилася спадщина після його смерті.

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

За урахуванням положень статті 1218 ЦК України, згідно вимог якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, та встановлених судами обставин, за якими спірний будинок не належав спадкодавцеві ОСОБА_5 , у тому числі, і на момент відкриття спадщини, вірним є висновок судів попередніх інстанцій про визнання недійсним свідоцтва про право

на спадщину за заповітом, що виданий 19 березня 2019 року на ім'я

ОСОБА_1 приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О. Л., зареєстрований у реєстрі

за № 352, та про скасування запису про право власності номер 30760487

від 19 березня 2019 року, вчиненого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності, на підставі цього недійсного свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 березня 2019 року

№ 352.

У частині першій статті 317 ЦК України визначено, що власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (статті 328 ЦК України).

Згідно зі статтею 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статті 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим, як зазначено вище, судами встановлено неправомірність набуття ОСОБА_1 права власності на спірний будинок, а отже, вона не є його власником, а тому не може вимагати захисту неіснуючого у неї права власності на цей будинок.

Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не перевірили, чи обраний ОСОБА_2 належний спосіб захисту порушеного права, чи є він ефективним, а саме щодо скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, не заслуговують на увагу, так як у частині

другій статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав

на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка була чинною на час реєстрації права власності на спірний будинок за померлим ОСОБА_5 ,

а згодом за ОСОБА_1 , а також на час звернення ОСОБА_2 до суду із зустрічним позовом, зазначено, що у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вносяться запис про скасування такої державної реєстрації прав.

Відтак, ОСОБА_2 , звертаючись до суду із зустрічним позовом, обрала спосіб захисту її порушеного права, який узгоджувався зі змістом

статей 26 і 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у вказаній редакції.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року у справі

№ 520/13067/17, провадження № 14-397цс19.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, а в основному зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області

від 01 лютого 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду

від 26 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець