Дата документу 27.10.2021
Справа № 334/5516/21
Провадження № 2/334/3453/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Коломаренко К.А.

при секретарі Фарзаєвій К.А.

за участі представника позивача адвоката Балюти В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений Остапенко Євгеном Михайловичем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 07 грудня 2020 року, реєстровий № 29524, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» суми боргу у розмірі 18 055,73 грн. за кредитним договором 01529/0012XSGFвід 14.11.2013, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.07.2021 адвокат позивача ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, з якого позивач дізнався, що 07.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. посвідчено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №29524, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром Марект» суми боргу в розмірі 18 055,73 за кредитним договором 01529/0012XSGFвід 14.11.2013. Позивач зазначає, що взагалі не пам`ятає, щоб він укладав будь-які кредитні договори з ПАТ «Платинум Банк» та отримував кредит. Жодних вимог про повернення грошових коштів позивач не отримував. Вважає, що при посвідченні оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом порушено вимоги Закону України «Про нотаріат», оскільки для вчинення виконавчого напису у нотаріуса були відсутні відповідні документи, які свідчать про наявність заборгованості позивача перед відповідачем, її безспірність, крім того, стягував звернувся з заявою про видачу виконавчого напису після спливу трирічного строку позовної давності.

Ухвалою суду від 30.07.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено засідання у справі. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Визначено учасникам строк для подання заяв по суті спору, за клопотанням позивача від відповідача витребувано докази.

Ухвалою суду від 30.07.2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 29524, вчиненого 07.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем.

21.09.2021 року до суду надійшло клопотання ТОВ «Фінпром Маркет» про врегулювання спору за участю судді, а саме вирішити в мировому порядку стягнення заборгованості за кредитним договором № 01529/0012XSGFвід 14.11.2013 р: у разі сплати коштів у розмірі 3 250,03 грн. на розрахункові рахунки ТОВ «Фінпром Маркет», у строк до 18 год. 00 хв. 11.09.2021 р., частина заборгованості у розмірі 14 805,70 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 01529/0012XSGFвід 14.11.2013р. та виконавчий напис № 29524 вважатиметься таким, що погашений в повному обсязі.

Також 21.09.2021 до суду надійшло клопотання ТОВ «Фінпром Маркет» про надання додаткового терміну для виконання ухвали суду щодо надання витребуваних документів.

Ухвалою суду від 29.09.2021 року клопотання ТОВ "Фінпром Маркет" про задоволено, продовжено відповідачу строк для подання документів до 15.10.2021.

04.10.2021 від відповідача на виконання вимог Ухвали від 30.07.2021 до суду надійшло клопотання про доручення документів до матеріалів справи, а саме копії кредитного договору 01529/0012XSGFвід 14.11.2013р, виписка по рахунку ОСОБА_1 , копію Договору факторингу №18102020-ФК від 18.10.2020.

Представник позивача, адвокат Балюта В.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити, проти врегулювання спору за участі судді заперечував.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду від ТОВ "Фінпром Маркет" надійшла заява про визнання позовних вимог, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" визнає позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису № 29524 від 07.12.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем таким, що не підлягає виконанню та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України), та подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України).

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, пояснення щодо позову не надав.

Третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м. Дніпро), 21.10.2021 року подала до суду клопотання, відповідно до якого просить справу розглядати без участі державного виконавця, рішення прийняти відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до положень ст. 201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Проведення врегулювання спору за участю судді не допускається у разі, якщо у справу вступила третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

В силу положень ст. 202 ЦПК України про проведення процедури врегулювання спору за участю судді суд постановляє ухвалу, якою одночасно зупиняє провадження у справі. У випадку недосягнення сторонами мирного врегулювання спору за наслідками проведення врегулювання спору повторне проведення врегулювання спору за участю судді не допускається.

Враховуючи відсутність згоди позивача на врегулювання спору за участю судді, суд не вважає за можливе призначити процедуру врегулювання спору за участю судді, шляхом проведення спільних нарад за участю сторін та їх представників, а тому в задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді відмовляє.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

07.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 29524 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» )якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №18102020-ФК від 18.10.2020, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №1/ПТБ від 15.10.2020, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на підставі договору факторингу №79 від 22.02.2018 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 01529/0012XSGFвід 14.11.2013, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк») стягнуто заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14 502,29 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 3 344, 24 грн., заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією 159,20 грн, плата за вчинення виконавчого напису 50 грн., що становить загальну суму 18 055, 73 гривень. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.02.2018 по 07.12.2020 року (а.с. 16).

Державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м. Дніпро) Хіміч Т.А. 14.04.2021 відкрито виконавче провадження №65060228 про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 18055,73 грн. на підставі виконавчого напису № 29524, виданого 07.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. (а.с. 15).

Відповідачем на виконання вимог ухвали суду надані документи, які стали підставою для звернення відповідача з заявою про винесення виконавчого напису, зокрема копію кредитного договору 01529/0012XSGFвід 14.11.2013.

Як встановлено судом кредитний договір 01529/0012XSGF від 14.11.2013, наданий відповідачем, складає заява-анкета позичальника №01529/0012XSGF від 14.11.2013, договір №01529/0012XSGF від 14.11.2013 про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, заява про відкриття поточного рахунку, картка із зразками підписів (а.с. 57-61).

Надані суду документи укладені між ОСОБА_1 , як Клієнтом, та ПАТ «Платинум Банк», як Банком, нотаріально не посвідчені.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2 глави 16 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18).

За змістом оскаржуваного виконавчого напису, приватним нотаріусом констатовано про настання строку платежу за кредитним договором №01529/0012XSGF від 14.11.2013, період стягнення заборгованості з 21.02.2018 по 07.12.2020 року.

Однак, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в судовому порядку визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Таким чином, для одержання виконавчого напису нотаріусу повинні подаватися саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, в оригіналі разом з документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а також постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17.

У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса».

Отже, нотаріус та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували.

Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Також судом враховано, що відповідно до поданої заяви відповідача ТОВ "Фінпром Маркет" позовну заяву визнав.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що при зверненні з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908 грн.

У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовною заявою, тобто 454 грн, а також позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, відповідач, звертаючись до суду з заявою про визнання позову, просив стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн., посилаючись на те, що інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України.

Разом з тим суд зауважує, що відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого саме при поданні позову. При цьому, правових підстав повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору за подання заяви про забезпечення позову, відповідачем не наведено, а тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 908,00 грн. (50 відсотків судового збору за подання позовної заяви - 454 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в повному обсязі - 454 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 141, 158, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений Остапенко Євгеном Михайловичем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 07 грудня 2020 року, реєстровий № 29524, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» суми боргу у розмірі 18 055,73 грн. за кредитним договором 01529/0012XSGFвід 14.11.2013.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (08200,м. Ірпінь,вул.М.Стельмаха,9 а,оф.204, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з державного бюджету 50 % судового збору, у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн., сплаченого на п/р UA 0008512 при поданні позову, згідно квитанції № 33636660 від 29.07.2021 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя: Коломаренко К. А.