11.11.2021 Суддя Бугера О. В..
Провадження № 2/644/3336/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Бугера О.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 в рамках поданої позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особа такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

УСТАНОВИВ:

Позивачем 09.11.2021 року подано до суду відповідну позовну заяву, в якій визначено одну вимогу немайнового характеру щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Одночасно з подачею позову позивачем було подано суду клопотання про звільнення його від сплати судового збору, в обґрунтування зазначено, що позивач є пенсіонером, єдиним доходом є пенсія, тому його майновий стан не дозволяє сплатити відповідний судовий збір в розмірі 908 гривень.

Досліджуючи зміст поданого клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

За нормами п. 1 ч. 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другої цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»). Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки позивачем було надано лише довідку про розмір його пенсії з листопада 2020 року по жовтень 2021 року, що не може бути прийнято судом як доказ беззаперечного підтвердження складного фінансового становища особи. Окрім відповідної довідки інших доказів свого майнового стану позивачем не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 260, 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 в рамках поданої позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особа такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В.Бугера