Справа № 509/5176/19
16 серпня 2021 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бочарова А.І.
при секретарі Сірман Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом
Кредитної спілки «Експрес Кредит»
про стягнення коштів за кредитним договором,-
23 вересня 2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 25 березня 2016 року між Кредитною спілкою «ЕКСПРЕС КРЕДИТ» (далі Позивач) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач 1) було укладено Кредитний договір КС `ЕК` НП -740 ( далі Договір), згідно з яким Відповідачу надано кредит для особистих потреб, а саме для будівництва, в сумі 492 100,00 (чотириста дев`яносто дві тисячі сто ) гривень 00 копійок. Кредит був наданий терміном з 25 березня 2016 року по 25 вересня 2016 року з оплатою 36 % річних, з обов`язком повернення його відповідно до погодженого графіку.
Факт надання кредиту підтверджується Кредитним договором КС `ЕК` НП -740 від 25 березня 2016 року та видатковим касовим ордером.
Кредит надався терміном до 25 вересня 2016 року згідно п.1.1. Договору. Термін дії Договору з дня надання кредиту і до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому відповідно п. 10.7. Договору.
Погашення кредиту та відсотків по ньому повинно проводитись згідно з графіком погашення платежів, узгодженим сторонами та викладеним в Додатку №1 до договору від 25 березня 2016 року. При цьому в першу чергу погашаються відсотки за користування кредитом, потім сума кредиту.
У строк вказаний в Договорі, тобто до 25 березня 2016 року відповідач 1 борг не повернув, прострочивши терміни виконання зобов`язання.
31 січня 2018 року на адресу відповідача 1, зазначену ним в договорі та відповідно до місця реєстрації, Кредитодавцем було направлено лист претензію вих. №004/18, що стосується питань неналежного виконання умов кредитного договору з попередженням про погашення заборгованості. Проте, відповіді на вказаний лист на сьогоднішній день на адресу Кредитора не надходило та боргове зобов`язання погашене не було.
Також було відправлено на адресу відповідача 2, лист претензію вих. №005/18, що стосується питань неналежного виконання умов кредитного договору, в якому як поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Кредитором за виконання всіх зобов`язань боржника, що виникли з Кредитного договору.
05 червня 2019 року на адресу відповідачів знову було направлено листи претензії вих. №025/19, вих.№024/19, повідомляючи про те, що кредитор вимушений буде звернутися до суду з метою погашення заборгованості у повному обсязі. Було відправлено повторно листи претензії вих№027/19 від 03 липня 2019 року та вих. №028/19 від 03 липня 2019 року, лист вих. №046/19 від 28 серпня 2019 року та лист вих. №045/19 від 28 серпня 2019 року.
На сьогоднішній день, боржник не реагує на будь-які звернення Кредитора щодо погашення боргу, неодноразові звернення до Відповідачів з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялись належним чином, відзив до суду не подали.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно зі ст.280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25 березня 2016 року між Кредитною спілкою «ЕКСПРЕС КРЕДИТ» (далі Позивач) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач 1) було укладено Кредитний договір КС `ЕК` НП -740 ( далі Договір), згідно з яким Відповідачу надано кредит для особистих потреб, а саме для будівництва, в сумі 492 100,00 (чотириста дев`яносто дві тисячі сто ) гривень 00 копійок. Кредит був наданий терміном з 25 березня 2016 року по 25 вересня 2016 року з оплатою 36 % річних, з обов`язком повернення його відповідно до погодженого графіку.
Факт надання кредиту підтверджується Кредитним договором КС `ЕК` НП -740 від 25 березня 2016 року та видатковим касовим ордером.
Кредит надався терміном до 25 вересня 2016 року згідно п.1.1. Договору. Термін дії Договору з дня надання кредиту і до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому відповідно п. 10.7. Договору.
Погашення кредиту та відсотків по ньому повинно проводитись згідно з графіком погашення платежів, узгодженим сторонами та викладеним в Додатку №1 до договору від 25 березня 2016 року. При цьому в першу чергу погашаються відсотки за користування кредитом, потім сума кредиту.
У строк вказаний в Договорі, тобто до 25 березня 2016 року відповідач 1 борг не повернув, прострочивши терміни виконання зобов`язання.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
31 січня 2018 року на адресу відповідача 1, зазначену ним в договорі та відповідно до місця реєстрації, Кредитодавцем було направлено лист претензію вих. №004/18, що стосується питань неналежного виконання умов кредитного договору з попередженням про погашення заборгованості. Проте, відповіді на вказаний лист на сьогоднішній день на адресу Кредитора не надходило та боргове зобов`язання погашене не було.
Також було відправлено на адресу відповідача 2, лист претензію вих. №005/18, що стосується питань неналежного виконання умов кредитного договору, в якому як поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Кредитором за виконання всіх зобов`язань боржника, що виникли з Кредитного договору.
05 червня 2019 року на адресу відповідачів знову було направлено листи претензії вих. №025/19, вих.№024/19, повідомляючи про те, що кредитор вимушений буде звернутися до суду з метою погашення заборгованості у повному обсязі. Було відправлено повторно листи претензії вих№027/19 від 03 липня 2019 року та вих. №028/19 від 03 липня 2019 року, лист вих. №046/19 від 28 серпня 2019 року та лист вих. №045/19 від 28 серпня 2019 року.
На сьогоднішній день, боржник не реагує на будь-які звернення Кредитора щодо погашення боргу, неодноразові звернення до Відповідачів з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором.
Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ч. 1 ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Таким чином, з аналізу ч. 1 ст. 554, ч. 1 ст. 543 ЦК України випливає, що солідарна відповідальність боржника і поручителя у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, передбачає право кредитора пред`явити позов за своїм вибором лише до боржника або лише до поручителя або одночасно до них обох.
У відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідачі суду не надали.
Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту у суду не має.
З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках з кожного, на користь позивача, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 16 625,66 грн., які були підтверджені позивачем документально.
Керуючись ст.ст.3-7, 10-13, 18, 11, 76-83, 95, 133, 141, 174, 213, 228, 229, 241-246, 258, 259, 263, 268, 272, 273, 280-283 ЦПК України ,ст.ст.525, 526, 543, 553, 554, 611,1050, 1054 ЦК України, суд,-
Позов Кредитної спілки «Експрес Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Бочаров А.І.