Провадження №2/756/2564/21
УХВАЛА

11 січня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та повернення майна, -

встановив:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та повернення майна, у якому просить:

- зобов`язати відповідача надати належні докази сплати позивачу матеріального забезпечення в сумі 1000 (одна тисяча) грн. за період з липня 2019 по грудень 2020 року;

- зобов`язати відповідача надати належні докази надання згоди позивачем на мешкання не у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , а у будь-якому іншому жилому приміщенні;

- розірвати договір довічного утримання, укладений 06.12.2018 року між ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 та відповідачем ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ;

- повернути у власність ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 спірну квартиру за адресою АДРЕСА_1 ;

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті матеріального забезпечення у сумі 16000 (шістнадцять тисяч) грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI року визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, потрібно сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, що подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, позивачем до суду не подано документів, що підтверджують сплату судового збору у належному розмірі за вимоги майнового характеру.

За таких обставин, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2020 року позовну заяву залишено без руху для надання можливості усунення вказаних недоліків.

На виконання вказаної ухвали суду позивачем 04.01.2020 року через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків та квитанцію про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн., лише за вимогою про стягнення заборгованості по сплаті матеріального забезпечення у сумі 16 000,00 грн., при цьому зазначено, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справах щодо спорів, пов`язаних з поверненням майна.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні".

З огляду на повний зміст п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» положення вказаної статті не розповсюджуються на правовідносини за даним позовом.

При цьому, ОСОБА_1 посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору за вимогою про повернення майна у власність після розірвання договру довічного утримання не лише вириває слова із контексту вказаної норми, але й довільно трактує її зміст на власний розсуд.

За ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Таким чином, позивачем не виконано у повному обсязі вимоги ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2020 року щодо сплати судового збору за окремою вимогою про повернення у власність ОСОБА_1 спірної квартири за адресою АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виправить вказані недоліки, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та повернення майна, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Шевчук