Ухвала

09 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 947/4648/20

провадження № 61-16639ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на рішення Київського районного суду м. Одеси

від 18 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 20 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1

до казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба»

про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом

до казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба»

(далі - КП «МПРС»), в якому просила: визнати незаконним та скасувати наказ від 17 лютого 2020 року № 107-н «Про звільнення» із змінами, внесеними наказом від 17 лютого 2020 року № 110-к «Про внесення змін

до наказу КП «МПРС» від 17 лютого 2020 року № 107-к «Про звільнення»; поновити її на посаді начальника юридичної служби КП «МПРС»; стягнути

з КП «МПРС» на її користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення

на посаді начальника юридичної служби КП «МПРС» та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ КП «МПРС» від 17 лютого

2020 року № 107-к «Про звільнення» зі змінами, внесеними наказом

КП «МПРС» від 17 лютого 2020 року № 110-к «Про несення змін до наказу

від 17 лютого 2020 року № 107-к «Про звільнення», яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника юридичної служби КП «МПРС».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника юридичної служби

КП «МПРС».

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення

ОСОБА_1 на посаді начальника юридичної служби КП «МПРС».

Стягнуто з КП «МПРС» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 лютого 2020 року по 17 листопада 2020 року включно в розмірі 500 296, 23 грн, з якої підлягає виключенню сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення

з КП «МПРС» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, а саме з 17 лютого 2020 року

по 17 березня 2020 року в сумі 55 588, 47 грн, з якої підлягає виключенню сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року апеляційну скаргу КП «МПРС» задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2020 року змінено в частині визначення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з КП «МПРС» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18 лютого 2020 року по 17 листопада 2020 року включно в розмірі 349 057, 72 грн, з якої підлягає виключенню сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення

з КП «МПРС» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, а саме з 18 лютого 2020 року

по 17 березня 2020 року в сумі 37 133, 80 грн, з якої підлягає виключенню сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

05 жовтня 2021 року КП «МПРС» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду

м. Одеси від 18 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 серпня 2021 рокуі ухвалити нове судове рішення про відмову

у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначив неправильне застосування судами норм матеріального

і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права

у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду

від 05 вересня 2019 року у справі № 336/5828/16 та від 08 липня 2020 року

у справі № 569/17130/17 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідили належним чином зібрані у справі докази та необґрунтовано відхилили клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення

для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Посилання КП «МПРС» на неврахування судами роз`яснень, які містяться

у постановах Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та від 18 грудня

2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» не є визначеною частиною другою статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року касаційну скаргу

КП «МПРС» залишено без руху та надано строк для усунення недоліку касаційної скарги.

На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявником усунуто недолік касаційної скарги.

У касаційній скарзі КП «МПРС» просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію постанови суду апеляційної інстанції отримано представником 06 вересня 2021 року. Постанову суду апеляційної інстанції оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 16 вересня 2021 року.

Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною, строк

на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга КП «МПРС» на рішення Київського районного суду

м. Одеси від 18 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

У касаційній скарзі КП «МПРС», посилаючись на частину другу

статті 445 ЦПК України, просить зупинити виконання постанови Одеського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду

або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання чи дії судового рішення,

суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи

чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявником не наведено переконливих доводів

на підтвердження об`єктивної необхідності зупинення виконання судового рішення суду апеляційної інстанції, яким змінено рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 20 серпня

2021 року не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2020 року

та постанови Одеського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року задовольнити.

Поновити казенному підприємству «Морська пошуково-рятувальна служба» строк на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду

від 20 серпня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба».

Витребувати з Київського районного суду м. Одеси цивільну справу

№ 947/4648/20.

У задоволенні клопотання казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року відмовити.

Надіслати позивачці копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їй право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою

і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 25 листопада 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович