Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1870/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Л.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за фактично спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

28.10.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» звернулось до Олевського районного суду Житомирської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за фактично спожиту електричну енергію в сумі 786 грн. 20 коп. та сплаченого судового збору в сумі 227 грн. 00 коп.

Дослідивши матеріали поданої заяви, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу за наступних підстав.

Так, ч. 1 статті 160 ЦПК України, визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Так, з інформації Олевської міської ради Житомирської області за № 4088 від 04.11.2021 року, вбачається, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації 15.07.2019 року, оскільки дана особа померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК Україна, суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво заміна сторін чи третіх осіб іншою особою у разі вибуття з процесу суб`єкта спірних чи встановлених судом правовідносин. При процесуальному наступництві має місце перехід процесуальних прав та обов`язків під час процесу від однієї особи, яка була стороною або третьою особою у справі, до іншої, яка не брала участі у справі. Підставами процесуального наступництва фізичної особи є: смерть фізичної особи, яка була стороною чи третьою особою у процесі, оголошення її померлою, встановлення судом щодо цих суб`єктів, у порядку окремого провадження, факту смерті.

Таким чином, правила процесуального правонаступництва, які передбачені ст. 55 ЦПК України, застосовуються у разі смерті фізичної особи після відкриття провадження у справі, в якій ця особа є учасником процесу, на будь-якій його стадії, за умови, що спірні правовідносини передбачають правонаступництво.

На підставі викладеного, зважаючи на той факт, що боржник у справі ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до пред`явлення заявником заяви до суду про видачу судового наказу про стягнення з нього за заборгованості за фактично спожиту електричну енергію, тому, в даному випадку процесуальне правонаступництво відсутнє і за вказаних обставин суддя відмовляє заявнику у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 163, п. 4 ч. 1 ст. 165, ст. 166, п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за фактично спожиту електричну енергію.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.В.Винар