Провадження № 6/537/14/2021
Справа № 2-237/2010
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2021 рроку Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Хіневича В.І., за участю секретаря судового засідання Гавриш А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про примусове проникнення до житла боржника,

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. звернувся до суду з поданням згідно якого прохає суд дозволити примусове проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Розгляд подання проводити без участі приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича.

В обґрунтування подання зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №63575159 з примусового виконання виконавчого листа Крюківського районного суду м. Кременчука № 2-237/2010 від 30.08.2010 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованості в розмірі 48271,5 доларів США.

У відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 11.11.2020 р. ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та у порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою боржника, яка вказана у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 . Того ж дня, відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення реального виконання рішення суду, винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, про що повідомлено боржника у встановленому законодавством порядку.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №841 ОСОБА_1 26.11.2020 р. отримала лист від приватного виконавця з документами по виконавчому провадженню №63575159, про що свідчить підпис на повідомленні, яке повернулось на адресу виконавця. Даний факт вказує на обізнаність боржника щодо відкритого провадження та всіх виконавчих дій приватного виконавця.

У ході виконавчого провадження виконавцем вчинено дії, в результаті яких встановлено наступне: згідно відповіді з ДФС та ПФУ у боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки, відсутні джерела доходу, також ОСОБА_1 не являється отримувачем пенсії; відповідно до відповіді МВС України, за боржником зареєстрований транспортний засіб, який постановою приватного виконавця від 18.11.2020 р. оголошено у розшук, проте, станом на день звернення з поданням транспортний засіб залишається не розшуканим; за повідомленням Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області боржник не документувався паспортом для виїзду за кордон; Національною комісією з цінних паперів та фондовому ринку України повідомлено виконавця про те, що боржник відсутній серед власників, які володіють значними пакетами акцій товариств; на підставі відповіді з Держпродспоживслужби встановлено, що сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована; відповідно до відповіді Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачі ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» на відповідний запит встановлено, що боржник не зареєстрований як власник тварин; па підставі відповіді з Управління Держпраці у Полтавській області за номером встановлено, що великотоннажний та інший технологічний транспорт не реєструвався за боржником. Дозволи на виконання будівельних робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки не видавались; на підставі відповіді Державної служби морського та річкового транспорту України встановлено відсутність записів щодо суден, власником або судновласником яких є боржник.

Таким чином, у боржника відсутнє будь-яке рухоме майно, в тому числі грошові кошти, на яке виконавець міг би звернути стягнення з метою виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що боржнику на праві приватної власності належить 1/2 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який у свою чергу є предметом іпотеки. Зокрема, з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору №0 від 22.12.2006 р. укладено Договір іпотеки від 22.12.2006 p., який посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. за реєстр. №11974, де Іпотекодавцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а Іпотекодержателем - АК ІБ «УкрСиббанк» (згідно договору відступлення прав вимоги за договором, іпотеки від 12.12.2011 р. новим Іпотекодержателем виступає ТОВ «Кей-Колект»), та відповідно до якого в іпотеку передано житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який є власністю Іпотекодавців на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом O.E. 22.07.1997 р. за р. №6056.

Згідно відповіді Крюківської районної адміністрації встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім боржниці в будинку за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (співвласник), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Таким чином, в результаті примусового проникнення до житла боржника права неповнолітніх порушені не будуть.

Щодо прав співвласника будинку, який є чоловіком ОСОБА_6 , зазначає, що згідно заяви ОСОБА_2 від 22.12.2006 p., останній не заперечує проти укладення ОСОБА_7 кредитного договору №0 від 22.12.2006 р. та передачі дому за адресою: АДРЕСА_1 в заставу в рахунок забезпечення виконання боржницею зобов`язань по даному кредитному договору. Крім того, згідно заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 від 22.12.2006 р, у разі невиплати грошових коштів за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. 22.12.2006 p., заявники зобов`язуються знятися з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість, згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.05.2010 р. (на примусове виконання якого видано виконавчий лист №2- 237/2010 від 30.08.2010 p.), вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість саме за вищезазначеним кредитним договором №0 від 22.12.2006 p., виконання якого забезпечено договором іпотеки.

16.12.2020 р. з метою перевірки майнового стану боржника здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 . За фактом виходу за вказаною адресою боржниця відмовила виконавцю в доступі до помешкання. Узгодити зручну дату та час для проведення виконавчих дій ОСОБА_1 категорично відмовилася. Відтак, перевірити майновий стан боржника неможливо. Щодо наявності в боржниці рухомого майна, зі слів безпосередньо ОСОБА_9 встановлено, що транспортний засіб KP A3 8183 був зданий на металобрухт, а ТЗ Opel Kadett ДНЗ НОМЕР_1 був реалізований за генеральним дорученням в 2007 році в м. Київ та подальша його доля невідома. Окрім цього, боржниця повідомила, що надасть доступ до вищезазначеної квартири лише при наявності у приватного виконавця ухвали суду про примусове проникнення до приміщення. Про факт ненадання доступу до квартири у присутності понятих складено відповідний акт приватного виконавця від 16.12.2020 року.

Незважаючи на те, що приватним виконавцем вжито всіх можливих заходів щодо організації виконання судового рішення, боржник не виконує законні вимоги приватного виконавця, не вчиняє жодних дій для виконання рішення суду, а також враховуючи те, що виконавчий лист Крюківського районного суду м. Кременчука №2-237/2010 від 30.08.2010 р. вже неодноразово перебував на примусовому виконанні в органах ДВС, боржник поза розумним сумнівом обізнаний про існування боргу, проте зобов`язання згідно даного виконавчого документу до цього моменту не виконані в повному обсязі.

Виходячи з вищевикладеного, оскільки виконавцю добровільного доступу до помешкання надано не було, єдиним можливим способом організації виконання виконавчого листа Крюківського районного суду м. Кременчука є примусове проникнення до квартири, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та її чоловіку, що у свою чергу допускає правомірне та виправдане обмеження права власності задля цілей виконавчого провадження та гарантування виконання рішення суду. При цьому, в результаті примусового проникнення до житла боржника права неповнолітніх у будь-який інший спосіб порушені не будуть.

Враховуючи клопотання приватного виконавця про розгляд подання без його участі, згідно положень ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд ухвалив, розглянути подання без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб, а також без участі приватного виконавця.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється за відсутності учасників, суд, підставі ст. 247 ЦПК України, вирішив провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича перебуває виконавче провадження №63575159 з примусового виконання виконавчого листа Крюківського районного суду м. Кременчука № 2-237/2010 від 30.08.2010 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» (правонаступника ПАТ «УкрСибБанк») заборгованості в розмірі 48271,5 доларів США.

11.11.2020 р. приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Вказані постанови, згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», були направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою боржника, яка вказана у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень. Та, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, було отримане боржником 26.11.2020 року.

У ході виконавчого провадження виконавцем також вчинено дії, в результаті яких встановлено наступне.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, боржнику на праві приватної власності належить 1/2 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який у свою чергу є предметом іпотеки.

Зокрема, з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору №0 від 22.12.2006 р. укладено Договір іпотеки від 22.12.2006 p., який посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. за реєстр. №11974, де Іпотекодавцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а Іпотекодержателем - АК ІБ «УкрСиббанк» (згідно договору відступлення прав вимоги за договором, іпотеки від 12.12.2011 р. новим Іпотекодержателем виступає ТОВ «Кей-Колект»), та відповідно до якого в іпотеку передано житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який є власністю Іпотекодавців на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом O.E. 22.07.1997 р. за р. №6056.

Іншим співвласником 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 .

Згідно відповіді Крюківської районної адміністрації встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , (власник), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (власник), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (дочка), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (наймач).

Згідно відповіді МВС України, за боржником зареєстрований транспортний засіб КРАЗ 8138 д.н.з. НОМЕР_2 (причіп); згідно відповіді Територіального сервісного центру МВС №5348, за постановою про арешт майна боржника, накладено обтяження на проведення реєстраційних операцій на транспортні засоби марки КРАЗ 8138 д.н.з. НОМЕР_2 та Opel Kadett д.н.з. НОМЕР_1 , власниками яких являється гр.. ОСОБА_1 ..

16.12.2020 року виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , про що у присутності понятих складено відповідний акт приватного виконавця згідно якого: зі слів ОСОБА_1 транспортний засіб КРАЗ 8138 д.н.з. НОМЕР_2 (причіп) був непридатний для експлуатації та зданий на металобрухт. ТЗ Opel Kadett д.н.з. НОМЕР_1 був реалізований по генеральному дорученню в 2007 році в м. Київ та подальша його доля невідома. У наданні доступу до будинку за адресою : АДРЕСА_1 , для проведення перевірки майнового стану та опису майна, відмовлено. Боржник відмовився погодити зручну дату для проведення виконавчих дій та наголосив що надасть доступ до помешкання при отриманні приватним виконавцем ухвали суду про примусове проникнення до будинку.

За повідомленням Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області боржник не документувався паспортом для виїзду за кордон; Національною комісією з цінних паперів та фондовому ринку України повідомлено виконавця про те, що боржник відсутній серед власників, які володіють значними пакетами акцій товариств; відповідно до відповіді Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» на відповідний запит встановлено, що боржник не зареєстрований як власник тварин; па підставі відповіді з Управління Держпраці у Полтавській області за номером встановлено, що великотоннажний та інший технологічний транспорт не реєструвався за боржником; на підставі відповіді Державної служби морського та річкового транспорту України встановлено відсутність записів щодо суден, власником або судновласником яких є боржник.

Відповідно до. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до абзацу 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Відповідно до п.5 ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний своєчасно з`являтися на вимогу виконавця.

Відповідно до п.4, п.13 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

У відповідності до статті 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше, як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника за якою стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, а у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Частиною 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Отже, як вбачається з аналізу статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 439 Цивільного процесуального кодексу України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

При цьому, передумовами такого звернення є обізнаність боржника про наявність відкритого виконавчого провадження, ухилення від вчинення дій спрямованих на виконання рішення суду в тому числі і виконання вимог виконавця за умови, якщо боржник про них обізнаний.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 , обізнана про наявність відкритого виконавчого провадження, яке здійснює приватний виконавець Скрипник В.Л., однак приватним виконавцем при зверненні до суду з даним поданням не доведено неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Так, приватним виконавцем у поданні зазначено, що згідно відповіді з ДФС та ПФУ у боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки, відсутні джерела доходу, а також ОСОБА_1 не являється отримувачем пенсії, однак жодного доказу на підтвердження даної інформації приватним виконавцем до суду не подано. Як і не подано інформації щодо здійснення періодичної перевірки майнового стану боржника передбаченої 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, приватним виконавцем не здійснено всіх передбачених законодавством заходів для встановлення наявності майна у боржника.

Враховуючи викладене, суд не погоджується з твердженнями приватного виконавця про те, що ним вжито всіх можливих заходів щодо організації виконання судового рішення, перед зверненням до суду з даним клопотанням, та у боржника відсутнє будь-яке рухоме майно, в тому числі грошові кошти, на яке виконавець міг би звернути стягнення з метою виконання рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки приватним виконавцем не надано суду відомостей, щодо вчинення ним перевірок щодо виявлення коштів боржника у національній та іноземній валютах, інших цінностей, у тому числі кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, на які звертається стягнення у першу чергу.

Таким чином, приватним виконавцем не надано доказів, того що є неможливість виконання рішення в інший спосіб, ніж як примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив відсутність достатніх підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, яке є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій, і може застосовуватися лише у тих обставинах, коли виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Тому, суд вважає, що подання є необґрунтованим, наявність достатніх правових підстав для примусового проникнення до житла є недоведеною, та з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією прав щодо недоторканості житла власників домоволодіння та осіб, які в ньому проживають, вважає необхідним відмовити в його задоволенні.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

постановив:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя: В.І. Хіневич

Повний текст ухвали виготовлено 11.01.2021 року.