ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/821/37/21Головуючий по 1 інстанції
Справа № 404/2333/19 Кіровський районний суд міста Кіровограда Павелко І.Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Єльцова В.О.

суддів: Карпенко О.В.

Бородійчук В.Г.

розглянув у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницького про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницького про визначення батьку зустрічей та участі у вихованні дітей,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з позовом, в якому просить зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, який уточнив.

ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом, в якому просить встановити порядок участі батька у вихованні дітей, який декілька разів уточнювала.

06.07.2020 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про визнання причин пропуску строку на подання заяви про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову поважними; поновити пропущений процесуальний строк для подання заяви про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову, й прийняти її.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.07.2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання причин пропуску строку на подання заяви про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову поважними, поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову, й прийняти її, відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.07.2020 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для прийняття заяви про зміну і збільшення позовних вимог зустрічного позову до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що з урахуванням обставин, що судом 1 інстанції в порушення норм процесуального права після закриття підготовчого провадження у справі, на стадії судових дебатів зобов`язано Виконавчий комітет Міської ради м. Кропивницький надати новий висновок щодо доцільності встановлення порядку зустрічей і спілкування батька з дітьми, обмежено право на подання заяви про збільшення позовних вимог та оскарження неправомірного висновку у встановлений ст. 49 ЦПК України строк, причина пропуску є поважною та відповідно до ст. 127 ЦПК України у суду були наявні підстави для його поновлення та прийняття заяви.

Розпорядженням в порядку ч. 4 ст. 31 ЦПК України голови Кропивницького апеляційного суду Драного В.В. справу №404/2333/19 передано до Черкаського апеляційного суду в зв`язку з тим, що після задоволення відводів (самовідводів) суддями Кропивницького апеляційного суду неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Висновок Виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницький від 06.03.2020року складений на підставі уточнених вимог до первісного позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_1 .

Висновком від 06.03.2020 року Виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницький вирішено: вважати доцільним визначити наступний час зустрічей ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме: батько забирає дітей з місця їх перебування щовівторка, щочетверга з 18.00 до 20.00 та щонеділі з 10.00 до 20.00 та повертає до місця постійного проживання; спільний організований відпочинок з дітьми за попередньою домовленістю з матір`ю дітей та за наявності підтверджуючих документів.

ОСОБА_1 не погоджується з вказаним Висновком, оскільки він був складений на підставі висновку психолога, так як він є не коректним та не професійним та наданий особою, яка не має повноважень на зайняття такою діяльністю й надання психологічних висновків для суду й не відповідає вимогам ст. 5 Закону України «Про соціальні послуги». Крім того, заявниця заперечує, проти ночівлі дітей у батька, та просить визначити ОСОБА_2 порядок участі у вихованні дітей.

Висновки опікунської ради Виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницького від 30.07.2019 року та від 06.03.2020 року складені на підставі позовних вимог сторін та носять рекомендаційний характер при прийнятті рішення по заявленим вимогам.

ОСОБА_1 просить поновити строки на подання заяви про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову, мотивуючи необ`єктивність прийнятого рішення опікунської ради, що на думку суду не може бути підставою для поновлення строку. Всі позовні вимоги, які заявлялись сторонами та їх уточнені заяви про збільшення вимог судом були прийняті та розглядалися в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання, виходив з того, що ОСОБА_1 просить поновити строки на подання заяви про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову, мотивуючи необ`єктивність прийнятого рішення опікунської ради, що на думку суду не може бути підставою для поновлення строку. Всі позовні вимоги, які заявлялись сторонами та їх уточнені заяви про збільшення вимог судом були прийняті та розглядалися в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Статтею 49 ЦПК України передбачені процесуальні права та обов`язки сторін, зокрема, у пункті 2 частини 2 цієї статті зазначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (ч. 3 ст. 49 ЦПК України).

У частині 1 статті 189 ЦПК України передбачено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2019 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

10 вересня 2019 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда зустрічну позовну заяву з уточненнями ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2

11 листопада 2019 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда постановлено цивільну справу №404/2333/19 розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

17 грудня 2020 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда клопотання ОСОБА_1 задоволено та прийнято заяву ОСОБА_1 про зміну предмета та підстав зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей про визначення батьку зустрічей та участі у вихованні дітей, як уточнення позовних вимог.

23 грудня 2019 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

05 лютого 2020 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда зобов`язано Виконавчий комітет Міської ради м. Кропивницький надати Висновок щодо доцільності встановлення порядку зустрічей і спілкування ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності до уточнених позовних вимог первісного позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_1 .

20.03.2020 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда зупинено провадження у цивільній справі та заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Павелко Інни Леонідівни від участі у справі передано на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.. 33 ЦПК України.

23 березня 2020 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда заяву ОСОБА_7 про відвід головуючого судді Павелко Інни Леонідівни залишено без задоволення та розгляд цивільної справи продовжено в тому ж складі суду.

26.03.2020 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда поновлено провадження у цивільній справі та призначено до розгляду.

26 березня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про збільшення й зміну позовних вимог зустрічного позову.

26.05.2020 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зміну предмету та підстав зустрічного позову відмовлено.

05.06.2020 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровоград від 26.05.2020 року.

01.07.2020 року ухвалою Кропивницького апеляційного суду повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1

06.07.2020 року ОСОБА_1 подано заяву про визнання поважними причин пропуску процесуального строку для вчинення процесуальної дії та поновлення строку та заяву про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову.

31.07.2020 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда в задоволенні заяви ОСОБА_8 про визнання причин пропуску строку на подання заяви про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову поважними, поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову й прийняття її відмовлено.

Колегія суддів зазначає, що позивач ОСОБА_1 протягом всього періоду підготовчого судового провадження повідомлялася про кожне наступне чергове підготовче судове засідання та брала у них участь, в тому числі подаючи відповідні процесуальні документи, та подавала заяви про розгляд справи без її участі, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 131-134 том 1, 163-168 том 1, 171172 том 1, 178-179 том 1, 187-188 том 1, 222-224 том 1, 239-241 том 1, 9-10 том 2, 23-25 том 2).

Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

ОСОБА_1 в заяві про визнання поважними причин пропуску процесуального строку та поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову поважними зазначила, що вона будучи впевненою, що у судовому засіданні 05.02.2020 року суд ухвалить рішення у справі, подала 31.01.2020 року заяву про підтримання зустрічних позовних вимог та проведення судових дебатів без її участі. Однак, суддя Павелко І.Л. в порушення норм чинного законодавства без повернення до з`ясування обставин у справі й заслуховування думки учасників справи, без відповідних клопотань, постановила ухвалу про зобов`язання Виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницький надати Висновок щодо доцільності встановлення порядку зустрічей і спілкування ОСОБА_2 з дітьми. Таким чином, постановляючи ухвалу від 05.02.2020 року судом 1 інстанції порушено норми ст.. 43 та ч.7 ст. 81 ЦПК України та неправомірно зобов`язано Виконавчий комітет Міської ради м. Кропивницький надати новий висновок щодо доцільності встановлення порядку зустрічей і спілкування, обмеживши права учасників справи на висловлення думки й заперечень. ОСОБА_1 вважає висновок від 06.03.2020 року Виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницький незаконним та протиправним.

Колегія суддів вважає, що наведені підстави неможливо вважати поважними та такими, що перешкоджали позивачу за зустрічним позовом звернутися до суду з відповідною заявою про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову у встановлений законом строк з об`єктивних причин з огляду на наступне.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення процесуальних строків слід враховувати: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вищевказаних обставин ОСОБА_1 суду не наведено, доказів того, що у ОСОБА_1 не було об`єктивної можливості подати відповідну заяву про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову протягом всього часу проведення підготовчого судового провадження не надано. Посилання апелянта на її сподівання, що суд 1 інстанції 05.02.2020 року ухвалить рішення у справі та незгодою з висновком Виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницького не є обґрунтованою підставою вважати, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості подати заяву про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову у даній справі у встановлений процесуальним законом строк.

Положеннями ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом не надано доказів на підтвердження об`єктивної неможливості подати відповідну заяву у встановлений законом строк, відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість поданої заяви про поновлення пропущеного процесуального строку з поважних причин.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та обґрунтованими висновками суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про те, що оскаржуване судове рішення постановлено без додержання норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 липня 2020 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання причин пропуску строку на подання заяви про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову поважними, поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про збільшення і зміну позовних вимог зустрічного позову й прийняття її, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.О. Єльцов

Судді: О.В.Карпенко

В.Г. Бородійчук