Справа № 550/1209/21
Провадження № 2-з/550/17/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року смт.Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Ланна Я.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 до подання позовної заяви звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович про визнання виконавчого напису нотаріуса незаконним.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить суд до винесення рішення по суті зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Остапенка Є.М., вчиненого 07.06.2021 року та зареєстрованого у нотаріальному реєстрі за №103685 - про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованості за кредитом на загальну суму 11190,55 грн, яке проводиться приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем у виконавчому провадженні ВП №67121482.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суддя встановив наступне.

Частиною 5 ст.151 ЦПК України передбачено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, позивачем в порушення вимог Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову не було сплачено судовий збір.

Судовий збір - це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2021 року 2270,00 грн.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову повинно бути сплачено судовий збір у розмірі (2270,00 грн *0,2) 454,00 грн.

Позивач посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів".

Однак, в заяві позивачем зазначено , що він має намір оскаржити до суду виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом про звернення стягнення заборгованості, який виник за договором. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, предметом майбутнього позову є визнання виконавчого напису про стягнення із заявника заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню. Тобто у зазначених правовідносинах ОСОБА_1 не є споживачем, а виступає, як боржник за виконавчим написом, тому не може бути звільнений від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

За положеннями ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 не долучено до заяви про забезпечення позову оригіналу квитанції про сплату судового збору, суддя прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151,153,190,259-260,353,354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області.

Суддя Я. О. Ланна