У Х В А Л А

про повернення заяви

12 січня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Бучко Т.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про витребування майна від добросовісного набувача (в порядку ст.388 ЦК України) , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про витребування майна від добросовісного набувача (в порядку ст.388 ЦК України).

Одночасно з подачею позову позивач також звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, обґрунтування необхідності застосування вказаних в заяві заходів забезпечення позову, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивачем при пред`явленні заяви про забезпечення позову не вказано ціни позову, не надано жодного доказу належності квартири чи заявнику, чи відповідачу, а також наявності арешту ДВС.

Відповідно до вимог, що зазначені ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, зважаючи, що заява, яка подана ОСОБА_1 про забезпечення позову, подано без додержання вимог, що передбачені і встановлені ст. 151 ЦПК України, то її слід повернути заявнику.

Керуючись ст. 150-151, ст. 153, 258, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про витребування майна від добросовісного набувача (в порядку ст.388 ЦК України) повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляцiйного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області Т.М.Бучко