Справа № 211/3835/21
Провадження № 2-о/211/58/21
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
12 листопада 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,
заявник ОСОБА_4 (звернулася до суду з вказаною заявою та просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 червня 1995 року, посилаючись на розбіжності в документах. В обґрунтування вимог зазначила, що при отриманні 26 червня 1995 року свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , її батьки не звернули увагу на допущену органом приватизації описку замість правильного « ОСОБА_4 » зазначено « ОСОБА_4 ». Вона ж на той час була неповнолітньою. Належну їй частку в зазначеній квартирі вона має намір подарувати, однак при оформленні документів була виявлена вищевказана описка, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, тому просить задовольнити заяву.
Ухвалою суду від 02 липня 2021 року заяву залишено буз руху.
Ухвалою суду від 16 липня 2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи.
В судове засідання учасники процесу не з`явилися.
Заявник ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на заявлених вимогах наполягають.
Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_6 надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень порти вимог не мають.
Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних мотивів.
Як встановлено судом, відповідно до наданої суду копії свідоцтва (оригінал наданий суду для огляду) 26 червня 1995 року Промисловим виробничим підприємством «Вибухпром» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на житло: квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 3 копія свідоцтва).
Разом з тим, правильними є дані співвласника квартири як ОСОБА_4 , що підтверджується як копією свідоцтва про народження заявника, так і копією її паспорта, заявами співвласників квартири про визнання вимог,тощо (а.с. 5,7).
Зазначені протиріччя позбавляють заявника можливості оформити належним чином документи на розпорядження належною їй часткою нерухомого майна.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо.
Згідно роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. При цьому сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який необхідний заявнику для оформлення особистих майнових прав, що випливають із цього факту: реалізації права на розпорядження належною їй власністю.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, а зазначені розбіжності в написанні імені та по батькові заявника у свідоцтві про право власності на житло пояснюється неуважністю працівників при заповненні відповідних документів. Оскільки чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, заява підлягає задоволенню.
Судові витрати відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 315 ЦПК України,суд
заяву ОСОБА_4 задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) свідоцтва про право власності на житло, видане 26 червня 1995 року Промисловим виробничим підприємством «Вибухпром» про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2021 р.

Суддя Н.Г.Середня