Справа № 462/3510/21
У Х В А Л А

«11» листопада 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Масної К.О.

представників відповідача Гузової А.А., Бохняка М.С., Реймера В.Є.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника відповідача Гузової А.А. про відвід судді у справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться справа за позовною заявою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні 11.11.2021 від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Ковальчука О.І., мотивуючи його тим, що вважає суддю неупередженим, необ`єктивним у розгляді справи та сумнівається у його професійній компетентності.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали заяву про відвід судді.

Заслухавши думку представників відповідача, дослідивши матеріали справи, подану заяву, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Ковальчука О.І. не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Розглядаючи заяву про відвід, суд враховує те, що відповідно до усталеної практики Європейського Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

Положеннями ст. 36 ЦПК України передбачено перелік обставин, які дають підстави для відводу (самовідводу) судді й посилання, які містяться в заяві представника відповідача Гузової А.А. таких підстав не дають.

Крім того, суду не подано жодного належного доказу прямої чи побічної зацікавленості судді у результаті розгляду цієї справи.

Таким чином, виходячи з вищенаведених мотивів, положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», а також приймаючи до уваги те, що подана повторна заява не містить жодних даних про наявність суб`єктивних чи об`єктивних критеріїв, які ставлять під сумнів безсторонність суду, суд вважає, що в задоволенні поданої заяви про відвід головуючому по справі судді Ковальчуку О.І. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви представника відповідача Гузової А.А. про відвід судді Ковальчука О.І. у справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. І. Ковальчук