Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2152/20

01 листопада 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Боєчко О.Р.

представника позивача-відповідача адвоката: Олійник Г.М.

представника відповідача-позивача адвоката: Капака В.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, визначених судом, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитин,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог:

12.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він проживав з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 25.12.2013 року заочним рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з ОСОБА_2 .. Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2011 року з нього на користь ОСОБА_2 стягувалися аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 550,00 грн. щомісячно. Відповідно до рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області було збільшено розмір аліментів та визначений стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На даний час його матеріальне та фінансове становище суттєво погіршилося. На Україні працевлаштуватись та одержувати достатню зарплатню для належного утримання своєї багатодітної сім`ї, в тому числі і малолітнього сина ОСОБА_4 не має змоги взагалі. Він втратив можливість достатньо заробляти, працевлаштуватися та втратив можливість офіційно працювати за кордоном і отримувати достатню зарплатню плату. На його утриманні знаходить дружина та дочка ОСОБА_5 , від першого шлюбу дружини, двоє дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Діти постійно хворіють та потребують постійного медичною обстеження та лікування.

Відповідач ОСОБА_2 інших дітей на утриманні немає, має задовільний стан здоров`я, що дозволяє їй працювати, має постійне місце проживання за кордоном. Проживає в цивільному шлюбі з іноземцем, який фінансово забезпечений . Його малолітньому сину ОСОБА_4 створені всі умови для нормального розвитку, проживання та перебування . Чого на жаль позбавлена його сім`я. Тому, вважає, що зменшення суми визначених судом аліменів 1700 грн. - до 1160,00 грн. взагалі не вплине на умови для нормального розвитку, проживання та перебування у доброму психічному стані та фізичному стані малолітнього сина ОСОБА_4 на території Республіки Італія.

В нього відсутнє нерухоме майно, в тому числі автомобіль, квартира, будинкок чи земельна ділянка, а лише засоби для щоденного проживання та утримання його багатодітної сім`ї. Проживає на орендованій квартирі.

Його матеріальний стан на даний час на території України не дає можливості сплачувати визначені заочним рішенням суду розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн., оскільки змінився його матеріальний та фінансовий стан, оскільки він втратив роботу і тепер перебивається тимчасовими підробітками. Просив зменшити розмір аліментів.

07.12.2020 року від відповідача ОСОБА_2 поступив відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити в повному обсязі та вирішити питання судових витрат. На даний час син ОСОБА_4 продовжує проживати в Україні і навчатися в Зарічанському ліцеї ім. В.Яворського. Також зазначає, що посилання позивача на те, що у нього народилася ще одна дитина не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки позивачем не доведено, що загальний сукупний розмір аліментів перевищує встановлений ст. 70 Закону України « Про виконавче провадження". Також позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився його матеріальний стан або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Позивач є працездатною людиною, стан його здоров`я не погіршився, будь-які інші обставини, які могли би вплинути на спроможність позивача сплачувати аліменти у встановленому рішенням суду розмірі немає. Ним рішення суду про стягнення аліментів в розмірі 1700,00 грн. не оскаржувалося, тобто позивач погодився з ним і тому є незрозумілим є твердження, що в даній справі має враховуватися зміна сімейного стану позивача, адже він одружився 14.08.2018р., а дочка ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до постановлення рішення суду від 03.07.2020р.

07.12.2020 від відповідача ОСОБА_2 поступив зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який розірвано рішенням Надвірнянського районного суду. В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з нею. Згідно виписки №6622/20 виданої КНП «Івано-Франківська ОДКЛ ІФОР» вбачається, що з 01.06.2020р. по 06.11.2020р. син ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: Гострий флегмонозний апендицит. Дитина була прооперована. Під час перебування дитини на стаціонарному лікуванні нею було потрачено 2658.12грн. на придбання медикаментів. Також нею понесенні витрати на придбання оптичних окуляр на суму 2265,00 грн.. Вважає, що батько повинен приймати участь в додаткових витратах на дитину, а тому просила прийняти зустрічний позов та об`єднати його з первинним позовом в одне провадження. Стягнути з ОСОБА_1 на її користь додаткові витрати на сина ОСОБА_4 в розмірі 2461,56 грн. та стягнути з ОСОБА_1 в її користь судові витрати.

17.05.2021 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Капака В.М. поступила заява про збільшення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину.

Свої вимоги обґрунтовує, що 20.01.2021р. лікар встановлено, що лінзи підібранні в листопаді 2020р. не підходять в зв`язку з чим після діагностики було виписано нові лінзи для сина ОСОБА_4 , а тому додаткові витрати склали 1682, 00 грн. В зв`язку з чим на даний час додаткові витрати які понесла ОСОБА_2 складають 6605,12грн. А тому витрати в сумі 3302,56грн. підлягають стягненню з ОСОБА_1 ..

28.05.2021 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Олійник Г.М. поступила заява про зменшення позовних вимог, в якій просила зменшити розмір аліментів на користіь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1197,50 грн., щомісячно, до досягнення повноліття дитини.

10.08.2021 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Олійник Г.М. поступила заява про уточнення позовних вимог, в якій просила зменшити розмір аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1255,00 грн., щомісячно, до досягнення повноліття дитини.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача-відповідача в судовому засідання позовні вимоги позивача від 10.08.2021 року підтримала повністю з підстав, зазначених в заяві в поярдку ст. 49 ЦПК України. Просила суд постановити рішення, яким зменшити зменшити розмір аліментів на користіь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1255,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відносно зустрічного позову не заперечила щодо його задоволення та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 3302,56 грн. додаткових витрат на утримання сина та стягнення судових витрат по справі.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_2 адвокат Капака В.М. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав зазначених в відзиві, просив в позові про зменшення розміру аліментів відмовити за безпідставність. Зустрічний позов ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат з ОСОБА_1 підтримав повністю з підстав зазначених в ньому, просив його задоволити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 3302,56 грн. додаткових витрат на утримання сина та стягнути судові витрати по справі.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2020 по даній справі відкрито провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Надвірнянський районного районного суду Івано-Франківської області від 13.04.2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, визначених судоми та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитиниоб`єднано в одне провадження.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.08.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали в зареєстованому шлюбі, який на підставі рішення Надвірнянського районного суду від 25.12.2013 року розірвано.

В шлюбі в сторін народився син: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прожиє з відповідачем ОСОБА_8 (а.с.10).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.07.2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 присуджено стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1700,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-9).

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 14 серпня 2018 року в Івано-Франківському міському відділі держані реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиці Івано-Франківській області уклав шлюб ОСОБА_9 , актовий запис за №1719 ( а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в позивача ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 20).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , яке видане Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 16 липня 2019 року позивача сім`я визнана багатодітної сім`єю (а.с.15).

Згідно заочного рішення суду від 26.08.2020 року по справі №348/31/20 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України на постійне місце проживання у супроводі матері без згоди батька та супроводу батька задоволено та визначено місце проживання дитини за адресою матері ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . ( а.с.21-25).

Згідно копії договору оренди від 03.07.2020 року позивача ОСОБА_1 орендує окреме житло трьохкімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та сплачує орендну плату та комунальні послуги 5000,00 грн щомісячно (а.с. 26-27).

Відповідно до копії консультативної довідки лікаря педіатра, історії хвороба та медичних документів ОСОБА_10 хворіє та потребує медичного лікування (а.с. 27-35, 43).

З копій виписки епікриз із медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що позивач ОСОБА_1 хворів та потребував медичного лікування (а.с. 89-93).

Згідно копії трудової книжки від 13.07.2004 року ОСОБА_1 офіційно не працює (а.с. 94).

З акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї, складеного депутатом Зарічанського старостинського округу Делятинської селищної ради ОТГ, зі слів ОСОБА_1 він ніде не працює (а.с. 97).

З довідки Зарічанського ліцею ім. В. Яворського Делятинської селищної ради від 23.11.2020 року за №02-12/118, долучених відповідачем ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається в 5-Б класі Зарічянського ліцею ім. В. Яворського ( а.с. 64).

З довідки КП « Делятинського некомерційного центру первинної медико- санітарної допомоги» від 11.12.2019 року за № 129 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно часто хворіє на ГРВІ та гострий бронхіт. За останні 6 місяці звертався 3 рази за допомогою ( а.с. 65).

З виписки №6622/20 виданої КНП «Івано-Франківська ОДКЛ ІФОР» вбачається, що з 01.06.2020р. по 06.11.2020р. ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: Гострий флегмонозний апендицит. Дитина була прооперована( а.с. 72 ).

З доданих копій фіксованих чеків, товарного чеку від 20.11.2020 року ОСОБА_2 було понесено витрати на лікування сина ОСОБА_4 на суму 6605,12 грн. (а.с. 70-74,107-109).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу, на його утриманні знаходяться дружини діти від першого шлюбу ОСОБА_11 та ОСОБА_11 , які хворіють та потребують постійного лікування, що він ніде не працює та його фінансовий стан суттєво змінився.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Також позивачем ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Доводи позивача ґрунтуються на власному тлумаченні і розумінні позивачем спірних правовідносин та положень чинного законодавства.

Тобто, є недоведеним факт того, що з моменту ухвалення останього судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини матеріальний стан відповідача погіршився наскільки, що він не має змоги сплачувати аліменти у присудженому вигляді. Відповідно до рішенень судів, які ухвалювалися щодо позивача розмір стягуваних аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження значного погіршення матеріального становища позивача не буде спрямоване на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам.

Такі висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19, від 3 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 5 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц та інших.

При розгляді даної категорії справ суд також врахуває, що стягувані аліменти є власністю дитини (частина перша статті 179 СК України), а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хант проти України» та у справі «М.С. проти України»).

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про недоведеність правових підстав для зменшення розміру присуджених до стягнення з позивача аліментів, а наведені ним факти не є істотними і передбаченими законом обставинами, що свідчать про наявність у позивача поважних причин, з якими законодавець пов`язує можливість зміни розміру стягуваних аліментів, в тому числі виходячи з мінливості життєвих обставин та доходів позивача, а також з пріоритету інтересів дітей над інтересами батьків.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина суд виходить до наступного.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

З медичних документів, долучених відповідачем позивачем ОСОБА_2 вбачається, що неповнолітіній ОСОБА_3 хворів та був прооперований. Під час лікування сина в період з 01.06.2020 року по 06.11.2020 року позивачем було придбано ліків та витрачено на лікування кошти в сумі 2461,56грн. Пізніше після до обстеження неповнолітнього ОСОБА_3 позивачем було придбано нові лінзи та витрачено на лікування кошти в сумі 1682,00грн. В заганому сума додаткови витрат складає, 6605,12 грн., що підтверджується відповідними чеками та накладними, долученими до матеріалів справи. Дані витрати були понесені позивачем самостійно.

Витрати на лікування сина є додатковими витратами на дитину, які повинні сплачуватись батьками по половині. Половина вартості лікування, яку повинен був сплатити відповідач, складає3302,56 грн.. Тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Враховуючи вище наведені обставини, а також те що ОСОБА_1 визнав в цій частині позовні вимоги повністю, суд прийшов до висновку, що зустрічний позов про стягнення додаткових витрат на утримання дитини слід задовільнити та стягнути з відповідача на користь позивачадодаткові витрати на утримання дитини половину вартості лікування в сумі 3302,56 грн.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Висновки суду:

З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища і стану здоров`я дитини та платника аліментів, який є фізично здоровою, працездатною людиною, і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі, який достатній для її нормального фізичного та духовного розвитку, тому суд прийшов до переконання, що відповідачем не доведено не спроможність сплачувати аліменти в розмірі по 1700,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про зменшення розміру аліментів, визначених судом є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи вище наведені обставини, а також те що ОСОБА_1 визнав зустрічний позов повністю, суд прийшов до висновку, що зустрічний позов про стягнення додаткових витрат на утримання дитини слід задовільнити та стягнути з відповідача на користь позивачадодаткові витрати на утримання дитини половину вартості лікування в сумі 3302,56 грн.

На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт стороною позивача надано попередній розрахунок суми витрат на правову допомогу, договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги та квитанцію про оплату наданих послуг, які відповідають вимогам ст. 137 ЦПК України (а.с. 75-76,150).

Тому судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 2100 грн. 00 коп. витрати на правову допомогу згідно квитанції № 34/2021 від 125.10.2021 р. та на користь держави 908, 00 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 141, 150, 180, 181, 185, 192 СК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 78-79,80, 137, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, визначених судом - відмовити.

Зустрічний позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитини задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмір 3302,56 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2 - 2100 грн. 00 коп. витрати на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця АДРЕСА_3 на користь держави 908, 00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_3 .

Відповідач- позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 11.11.2021 року.