19.10.2021 227/3343/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 жовтня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Савіної І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30.04.2020 року відповідачів позбавлено батьківських прав відносно їх малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку було передано під опіку позивача. Рішенням Виконавчого комітету Добропільської міської ради від 09.09.2020 року №453 малолітній ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Також рішенням Виконавчого комітету Добропільської міської ради від 09.09.2020 року №455 позивача призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_4 та дозволено отримувати на неї державну допомогу, аліменти. Позивач зазначає, що відповідачі ухиляються від обов`язків щодо утримання дитини, яка постійно проживає з нею, перебуває на її утриманні, відвідує школу, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного року на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2021 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відповідачами не було подано до суду відзиву на позовну заяву.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в матеріалах справи міститься заява позивача з проханням проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідачів жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило, відзиву на позовну заяву відповідачами також не було подано.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідачів.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 566 від 08.10.2013 року (а.с.3).

З копії заочного рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30.04.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 позбавлено батьківських прав відносно їх малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 передати під опіку її бабусі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.4-6)

Рішенням Виконавчого комітету Добропільської міської ради від 09.09.2020 року №453 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та яка користується всіма пільгами для дітей-сиріт та дітей, позбавлена батьківського піклування, передбаченими діючим законодавством. (а.с.7)

Рішенням Виконавчого комітету Добропільської міської ради від 09.09.2020 року №455 ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дозволено отримувати на неї державну допомогу, аліменти. (а.с.8)

Малолітня дитина, ОСОБА_4 , зареєстрована та проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 525, виданою виконавчим комітетом Добропільської міської ради Донецької області (а.с.9).

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 цього Кодексу).

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 17).

Норми Сімейного кодексу України встановлюють принцип, відповідно до якого базою аліментних відрахувань є дійсні та постійні доходи платника. Це прямо випливає зі ст. 183 СК України, яка закріплює загальне правило, що аліменти встановлюються у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відомості щодо наявності у відповідачів на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; відомості про доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, - в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.183 СК України суд стягує аліменти на одну дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

В судовому засіданні не встановлено наявність на утриманні відповідачів інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб, інших обставин, які могли би вплинути на визначення аліментів в іншій частці від заробітку (доходу).

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи норму ч. 3 ст. 182 СК України та те, що неповнолітня дитина проживає разом з опікуном (позивачем), а тому, виходячи із засад справедливості, розумності та пропорційності, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідачі здорові, працездатні особи, а розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому суд вважає за доцільне стягнути з кожного відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь держави пропорційно розміру задоволених вимог в рівних частинах, тобто по 454,00 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 179-182, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 13, 28, 81, 89, 141, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , іпн НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.08.2021 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , іпн НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.08.2021 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Направити відповідачам копію заочного рішення суду в порядку, передбаченому ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , іпн НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя В.В. Корнєєва

19.10.2021