Справа № 2/325/31/2021
325/1497/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Васильцової Г.А.

секретаря Міняйло А.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні у смт. Приазовське цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Медвідь Євгена Миколайовича до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2020 року до Приазовського районного суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою судді від 19.11.2020 року було відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 10-00 годин 17 грудня 2020 року.

Позивач та її представник у судове засідання призначене на «17» грудня 2020 р. не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Поштове повідомлення про виклик позивача до суду на зазначену дату повернулось до суду із відміткою «вручено сину ОСОБА_3 », (а.с. 25). Відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо повістка під розписку вручена повнолітньому члени сім`ї, то особа, якій адресована повістка, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання. Заяв про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у відсутність позивача суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.

Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року розгляд справи відкладений на 09-00 годину 12 січня 2021 року.

У призначене судове засідання на «12» січня 2021 року ні позивач ні представник у судове засідання повторно не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у відсутність позивача суду не надано.

За змістом вимог частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту третього частини першої статті 257 ЦПК України, законом надано суду право залишити позовну заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи; позивач повторно не з`явився в судове засідання; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, є підстави вважати, що позивач та його представник не добросовісно користувалися у даній справі наданими їм процесуальними правами та не сприяли скороченню періоду судового провадження та взагалі розгляду справи по суті.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», № 11681/85).

Згідно ч. 4, 13 ст. 128 ЦПК України, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Так, судом здійснювався виклик як позивача так і його представника за адресами, зазначених в позовній заяві.

Факт обізнаності позивача та його представника про дати розгляду справи, свідчать поштові повідомлення.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У випадку повторної неявки позивача, навіть маючи докази поважності причин неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Такі ж правові висновки наведені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц та викладені у Постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду.

Крім того, згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Керуючись ч. 2 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Медвідь Євгена Миколайовича до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП- залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала складена 12 січня 2021 року.

Суддя: Г.А. Васильцова