Дата документу 12.01.2021 Справа № 315/1264/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 315/1264/20 Головуючий у 1 інстанції Кравченко Н.О.
Провадження №22ц/807/146/21 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2020 року про повернення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 16 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» суми боргу за поставлений природний газ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2020 року ТОВ «Запоріжгаз збут» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь суми боргу за поставлений природний газ.

Судовим наказом Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 16 вересня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Запоріжгаз збут» суму боргу за поставлений природний газ в розмірі 45174,85 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 210,20 грн.

02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про скасування судового наказу від 16 вересня 2020 року про стягнення з нього суми боргу за поставлений природний газ в розмірі 45174,85 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 210,20 грн.

Ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 16 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» суми боргу за поставлений природний газ повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно повернув його заяву про скасування судового наказу через несплату судового збору, оскільки він звільнений від його сплати на підставі Закону України «Про судовий збір», що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 ч.1 ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тобто апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу не надійшло. В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, повертаючи заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу суд першої інстанції посилався на те, що в порушення вимог п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України заявником не додано до заяви документу, який підтверджує сплату судового збору за подання такої заяви.

Колегія суддів з такими висновками не погоджується, вважає їх помилковими.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Процесуальні питання видачі судового наказу та його скасування врегульовано ст.ст.160-173 ЦПК України, які є спеціальними процесуальними нормами, що регулюють наказне провадження у цивільних справах.

Вимоги щодо форми і змісту заяви про скасування судового наказу та строки її подання встановлені у ст.170 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 ЦПК України встановлено, що заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Частиною 5 ст.170 ЦПК України встановлено вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про скасування судового наказу, зокрема, до заяви про скасування судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Отже, відповідно до п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.

За правилами ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «При судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною комісією Серії АБ № 0028349 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності безстроково (а.с. 41 зворот).

Також, відповідно до п. 10 ч.1 ст.5 Закону України «При судовий збір» від сплати судового збору також звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

При цьому, у заяві-приєднанні, яка долучена стягувачем до заяви про видачу судового наказу, містяться відомості про те, що ОСОБА_1 ліквідатор ЧАЕС та про наявність у ОСОБА_1 посвідчення № НОМЕР_1 , та відповідних пільг (а.с. 7).

На вказані відомості суд першої інстанції уваги не звернув та помилково послався на недодання ОСОБА_1 до заяви про скасування судового наказу документу, який підтверджує сплату судового збору

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заява про скасування судового наказу подана та складена з дотриманням вимог ч.ч.3 та 5 ст.170 ЦПК України, а тому висновок суду першої інстанції про повернення заяви є безпідставним.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що у розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оскаржувана ухвала порушує право заявника на справедливий розгляд його заяви судом та обмежує доступ до суду.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з порушенням вимог закону, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2020 року про повернення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 16 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» суми боргу за поставлений природний газ скасувати, справу направити до суду першої інстанціїдля продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 12 січня2021 року.

Головуючий:

Судді: