РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Сенько Л.Ю.,

за участі секретаря Чернишової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між ОСОБА_2 та нею, який було зареєстровано 20.08.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис за №1234; стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені нею судові витрати у розмірі 1440,80 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що 20.08.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та нею. Під час перебування у даному шлюбі вона народила трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спочатку їхнє сімейне життя складалось добре, однак починаючи з 2012 року між ними почали виникати постійні непорозуміння та сімейні сварки на тлі нервової неврівноваженості відповідача, який постійно вчиняв скандали з приводу її зовнішнього вигляду, проведення її дозвілля, ревнощів, виховання дітей, маніпулював погрозами вчинення самогубства тощо. З лютого 2020 року шлюбні відносини між ними припинились. Сторони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, а також в них з`явились розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, виховання і утримання дітей, ведення спільного побуту. Неодноразово вони намагались примиритись та відновити сім`ю, проте всі їх зусилля не дали результату. На даний час їх шлюб носить формальний характер, без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення, збереження між ними шлюбу є неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Відтак, немає потреби надавати їм строк на примирення.

Ухвалою від 06.11.2020 відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з поштових повідомлень, які повернулися на адресу суду, позивач та відповідач отримали копію ухвали про відкриття провадження. Відповідач також отримав копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів. Відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням ( викликом) сторін до суду від відповідача не надходило.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, клопотань сторін проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження до суду не подано.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 20 серпня 2010 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис за №1234, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтв про народження (а.с.10-12) сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки від 21.09.2020 №989 (а.с.13), позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї (зареєстрованих) входять: чоловік ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 .

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

У відповідності до положень ст. ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 55 СК України врегульовано, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

У відповідності із ст. ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, відповідно до якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За правилами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, відсутність підстав для примирення у сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивач надала Договір про надання правової допомоги від 26.10.2020 укладеного між адвокатом Смірновим С.М. та позивачем ОСОБА_1 з описом до Договору який визначає розмір витрат на правничу допомогу адвоката у формі гонорару щодо підготовки позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 600 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 26.10.2020 за договором про надання правової допомоги в розмірі 600 грн. та акт приймання - передачі наданих послуг від 29.10.2020 (а.с.14-18).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заяви відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять. А тому у суду відсутні підстави робити висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу без відповідної заяви відповідача.

Відтак, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за надання правничої допомоги в розмірі 600 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис за №1234.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 ( вісімсот сорок ) грн. 80 коп. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 600 ( шістсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя