печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Акціонерне товариство «Ощадбанк», про розкриття банком інформації, що містить охоронювану законом таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

5 листопада 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, для розгляду якої визначено суддю та 8 листопада 2021 року передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

У заяві про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, заявник вказав, що необхідність отримання інформації про власника банківського рахунку № НОМЕР_1 , а саме: прізвище, ім`я, по батькові, місце реєстрації (перебування) , номер телефону зумовлена наміром реалізації норми ст.1212 ЦК України та пред`явлення до нього вимоги про повернення помилково зарахованих коштів.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Положеннями статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено позицію диспозитивності цивільного судочинства, а саме передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною першою ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з приписами частини третьої статті 349 ЦПК України, якщо під час розгляду справи буде встановлено, що заява ґрунтується на спорі, який розглядається в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За пунктом 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» 30 вересня 2011 року № 10, у тому разі, коли буде встановлено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи ґрунтується на спорі, зокрема про виконання цивільно-правового договору, який виник з інших зобов`язальних правовідносин тощо, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде встановлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Варто врахувати положення п.2 ч.1 ст. 348 Цивільного процесуального кодексу України,де вказані вимоги до змісту заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено - ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником.

У ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок витребування доказів учасниками справи, та вказано, що у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Враховуючи ч.2 ст. 116 Цивільного процесуального кодексу України, де визначені способи забезпечення судом доказів такі, як допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Тобто, в даному випадку, якщо у позивача виникли складнощі щодо отримання вказаної інформації, то позивач може звернутися із заявою про забезпечення вказаних доказів до подання позовної заяви, обґрунтувавши належним чином необхідність вжиття судом обраного ним способу забезпечення позову, враховуючи предмет та підстави позову, з яким позивач має намір звернутися до суду.

Отже, враховуючи викладене вище, положення частини третьої ст. 349 ЦПК України, той факт, що заявник просить суд витребувати дані про фізичну особу, яка може отримати статус відповідача у позові майнового характеру та можливий намір подати позов, відомості шляхом подання заяви, яка повинна розглядатися у межах справи позовного провадження, а не окремого, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , подана у порядку частини першої статті 347 ЦПК України, не може розглядатися у порядку окремого провадження, оскільки з вимог заяви та обставин, якими вона обґрунтовується, вбачається спір про право.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 20 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-13, 19, 43, 49, 186, 293, 294, 347, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Акціонерне товариство «Ощадбанк», про розкриття банком інформації, що містить охоронювану законом таємницю- залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя О.Л. Бусик