Справа № 445/1882/21
провадження № 2/445/684/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В обгрунтування позову зазначають, що вони є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є чоловіком позивача ОСОБА_2 , і за згодою позивачів був зареєстрований у їх квартирі 24.09.2002 року. Однак, з 2019 року ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживає, а проживає фактично за адресою АДРЕСА_2 . При цьому, жодних перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинив, та угоди щодо умов користування між сторонами не було укладено. На сьогоднішній день, формальна реєстрація відповідача у їх житлі, є перешкодою для них у повноцінному володінні житлом, як співвласників такого. Жодних витрат по утриманню квартири відповідач не надає, відповідно, щоб уникнути заборгованості, вони змушені сплачувати за нього квартплату. Добровільно знятися з місця реєстрації відповідач не бажає, тому вони змушені вирішувати дане питання в судовому порядку.

В судове засідання позивачі не з`явилися, подали заяви, в якій просили справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, не заперечили проти ухвалення заочного рішення, у випадку неявки відповідача.

Відповідач, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру, виданим КП ЛОР "Золочівське МБТІ" 24.11.1997 року, позивачі є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії будинкової книги вбачається, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , окрім позивачів, з 24.09.2002 року зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, із актів обстеження матеріально-побутових умов від 05.02.2021 року, 12.04.2021року, 06.06.2021 року, 15.08.2021 року, судом встановлено, що у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , однак останній у такій фактично не проживає.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За вимогами ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

За приписами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут, тобто право користування, може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Власник житлового приміщення має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, що постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Враховуючи, що позивачі є співвласниками спірної квартири, відповідач, будучи зареєстрованим у даній квартирі, понад близько двох років не проживає в ній, хоча жодних перешкод йому не чинилося в цьому, тому право відповідача на користування спірним житлом підлягає припиненню на вимогу співвласників цього майна, а позовні вимоги відповідно слід задовольнити.

Окрім того, враховуючи клопотання позивачів, судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за ними.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 141, 258, 259, 261, 263-265, 272, 273, 280-283 ЦПК України, ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом -задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 08.11.2021 року.

Суддя В. М. Сивак