Справа № 318/411/17
Номер провадження №2-зз/318/1/21
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08.11.2021 м. Кам`янка-Дніпровська

Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі суду: судді Васильченко В.В., секретаря судового засідання Борисенко П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янка-Дніпровська Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Темненко Валентина Олександрівна, про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Темненко Валентина Олександрівна, звернувся до Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області з заявою про скасування заходів забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначив на те, що улютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької областіз позовом до нього про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20.03.2017 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову було задоволено частково та накладено арешт на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль марки ВАЗ 21051, 1988 р. в., кузов НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 20.01.1996 р. та причіп КРАЗ 8138,1993 р. в., шасі НОМЕР_3 ,державний номер НОМЕР_4 , дата реєстрації 19.01.1994 р., які перебувають у володінні ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в межах суми заявлених позовних вимог 16151 грн.

Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 вересня 2017 року позов задоволено частково, а саме: визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 1856 грн., в задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 11.07.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково, а саме було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості Ѕ частки автомобілю ВАЗ 2105, 1988 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 20.01.1996 року в сумі 9 571, 50 коп.; Ѕ частки причіпу КРАЗ 8138, 1993 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , дата реєстрації 19.01.1994 року в сумі 461,70,а всього 10033 грн., також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 251 грн. В решті рішення Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 вересня 2017 у цій справі було залишено без змін.

Заявник зазначає, що як на час розгляду справи, так і в теперішній час ОСОБА_2 в Україні не проживає, її точне реальне місце проживання відповідачу невідомо, тому протягом 3 років з часу набрання законної сили рішення суду по справі він позбавлений був можливості добровільно виконати рішення суду. З заявою про видачу виконавчого листа по справі позивач не зверталась та відповідно виконавче провадження не відкривалось.

Просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20 березня 2017 року по справі № 318/411/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а саме накладення арешту на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль марки ВАЗ 21051, 1988 р. в., кузов НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 20.01.1996 р. та причіп КРАЗ 8138,1993 р. в., шасі НОМЕР_3 ,державний номер НОМЕР_4 , дата реєстрації 19.01.1994 р., які перебувають у володінні ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи.

Представник заявника адвокат Темненко Валентина Олександрівна у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги викладені в заяві просить задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини:

Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20.03.2017 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову було задоволено частково та накладено арешт на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль марки ВАЗ 21051, 1988 р. в., кузов НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 20.01.1996 р. та причіп КРАЗ 8138,1993 р. в., шасі НОМЕР_3 ,державний номер НОМЕР_4 , дата реєстрації 19.01.1994 р., які перебувають у володінні ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в межах суми заявлених позовних вимог 16151 грн. (а.с. 19)

Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 вересня 2017 року позов задоволено частково, а саме: визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 1856 грн., в задоволенні іншої частини вимог відмовлено (а.с. 154).

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 11.07.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково, а саме було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості Ѕ частки автомобілю ВАЗ 2105, 1988 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 20.01.1996 року в суммі 9 571, 50 коп.; Ѕ частки причіпу КРАЗ 8138, 1993 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , дата реєстрації 19.01.1994 року в сумі 461,70,а всього 10033 грн., також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 251 грн. В решті рішення Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 вересня 2017 у цій справі було залишено без змін (а.с.57).

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 з заявою про видачу виконавчого листа для примусового виконання рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 вересня 2017 року не зверталась.

Згідно листа Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кам`янсько Дніпровського відділу державної виконавчої служби у Василівському районні Запорізької області за № 7852 від 21.07.2021 року згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень за період з 2018 рік по 2021 рік на примусовому виконанні виконавче провадження про стягнення грошової компенсації з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відділі не перебувало.

Відповідно ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

В п. 10. Постанови Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування».

Згідно до статті 12 закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Рішення суду по даній справі набрало законної сили 11 липня 2018року. З наступного дня розпочався трирічний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Перебіг цього процесуального строку закінчився 11 липня 2021 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що протягом вказаного періоду часу позивач самостійно звернула судове рішення до виконання, тобто, отримувала виконавчий лист та пред`являла його до примусового виконання.

Станом на теперішній час виконавче провадження відносно відповідача не відкривалось, оскільки ОСОБА_2 не отримувала виконавчий лист та не надавала його до примусового виконання, строк пред`явлення виконавчого листа закінчився, тому будь-яких підстав для подальшого примусового тримання майна під арештом немає. Позивач протягом 3 років після після набранням рішення по справі законної сили позбавлений можливості розпоряджатись своїм майном у зв`язку з накладеним на нього арештом. Весь цей час позивач не вчинив жодної дії, яка свідчила б про її намір почати процедуру стягнення.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Аналогічне визначене статтею 321 ЦК України щодо непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод : Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно бути виправданим, а таким воно є, якщо здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливого балансу». У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» ; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

За таких обставин суд вважає, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.158 ЦПК України, ст. 12 закону України «Про виконавче провадження», постановою Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Темненко Валентина Олександрівна, про скасування заходів забезпечення позову ? задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20 березня 2017 року по справі № 318/411/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а саме накладення арешту на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль марки ВАЗ 21051, 1988 р. в., кузов НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 20.01.1996 р. та причіп КРАЗ 8138,1993 р. в., шасі НОМЕР_3 ,державний номер НОМЕР_4 , дата реєстрації 19.01.1994 р., які перебувають у володінні ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Васильченко В.В.