Справа № 628/4469/21
Провадження № 2/628/1367/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 р. Куп`янський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Шиховцової А.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про нарахування та виплату страхових виплат на відшкодування шкоди від нещасного випадку на виробництві

ВСТАНОВИВ:

11.11.2021 року позивач ОСОБА_1 , представник позивача за ордером адвокат Пухтаєвич О.О., звернулися до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Харківській області про нарахування та виплату страхових виплат на відшкодування шкоди від нещасного випадку на виробництві.

Позов обґрунтовує тим, що під час виконання трудових обов`язків тракториста 28 травня 1993 року у Куп`янському бурякорадгоспі з ним стався нещасний випадок, який розслідувався у належному порядку та було складено акт форми Н-1 від 28.05.1993 р. ОСОБА_1 оглядався МСЕК і 14 жовтня 1993 року йому була встановлена інвалідність 3 групи, було встановлено 60 % втрати професійної працездатності безстроково за довідкою МСЕК. Куп`янський бурякорадгосп був ліквідований та правонаступника немає. Йому ніхто не виплачував щомісячні страхові платежі та одноразову страхову допомогу.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07.08.2020 року у справі за позовом позивача до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Харківській області про призначення та виплату страхових виплат на відшкодування шкоди від нещасного випадку на виробництві, позовні вимоги було задоволено частково та зобов`язано управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області прийняти копію акту про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 28 травня 1993 року, складений Куп`янським бурякорадгоспом, адреса: Куп`янський р-н, с. Ягідне, на ім`я ОСОБА_1 , для призначення щомісячних страхових виплат в зв`язку з стійкою втратою професійної працездатності. В іншій частині у задоволенні позову відмовити. Зазначене рішення набрало законної сили.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення йому щомісячних страхових виплат, у зв`язку зі стійкою втратою професійної працездатності з 01 грудня 2002 року.

Постановою Куп`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 31 березня 2021 року за № 6302/494248/1/2 йому була призначена щомісячна страхова виплата в розмірі 1511,82 грн. з 11 березня 2021 року.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідач не врахував заяву позивача про виплату йому щомісячної страхової допомоги з 01 грудня 2002 року.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому щомісячні страхові виплати у зв`язку зі стійкою втратою професійної працездатності, починаючи з 01.12.2002 року по 31 березня 2021 року з перерахунком за законами України за указаний період щомісячні страхові виплати у зв`язку зі стійкою втратою професійної працездатності в розмірі 60%, втрати професійної працездатності та одноразову страхову допомогу.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суддя приходить до наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального Кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають з цивільних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно п. 1 ч 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин,змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Одним із принципів соціального страхування, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 3 даного Закону, зокрема, є законодавчо визначені умови і порядок здійснення соціального страхування та державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав.

Пунктами 6, 7 ст. 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов`язковим для виконання, у тому числі всіма страхувальниками та застрахованими особами, яких воно стосується. Рішення правління Фонду оформлюється постановою, відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та в порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду, що затверджується його правлінням, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Згідно ст. 9 Закону основними завданнями Фонду та його робочих органів, зокрема, є реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Тобто, Фонд є суб`єктом владних повноважень, наділений владними управлінськими функціями.

Відповідно до ст. 17 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою-четвертою цієї статті.

Отже, у відносинах з обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням Фонд та його робочі органи здійснюють владні управлінські функції та наділені повноваженнями приймати рішення/вчиняти дії, що впливають на можливість реалізації застрахованими особами права на соціальний захист. Тому спори стосовно оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його робочих органів і їхніх правонаступників про обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи принципи, функції Фонду та зміст положень вищезазначених норм права, суд дійшов висновку, що за предметним та суб`єктним складом цей спір має ознаки публічно-правових правовідносин, а отже підлягає розгляду за правилами КАС України.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 761/21898/16-ц.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд вважає, що спір у даній справі має публічно-правовий характер і належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладені положення норм законодавства та заявлені вимоги, суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 186, 258, 260, 261, 353, 354, ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про нарахування та виплату страхових виплат на відшкодування шкоди від нещасного випадку на виробництві.

Роз`яснити право звернутися до Харківського окружного адміністративного суду з адміністаривним позовом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі в 15-денний строк, з дня винесення ухвали, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/

Суддя А.О.Шиховцова