Справа № 595/1492/21
Провадження № 2/595/476/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівського В.Б.,

представника позивача, адвоката Пасічника А.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником вказаної вище квартири. У належному ОСОБА_1 житлі зареєстрований син ОСОБА_2 , однак у даній квартирі він не проживає з 2016 року,що створює позивачу певні незручності, оскільки він не має змоги в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном.

За вказаних обставин позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак у прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності.

Представник позивача, адвокат Пасічник А.З. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справ повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 суду показала, що вона проживає в АДРЕСА_2 та є сусідкою позивача ОСОБА_1 . Відповідач по справі ОСОБА_2 є сином позивача. У квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає протягом останніх п`ятнадцяти років, де саме зараз він знаходиться на даний час, свідок не знає.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, адвоката Пасічника А.З., покази свідка, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого 27 лютого 1996 року Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , та на підставі договору дарування, посвідченого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І., власником 2/3 частин даної квартири.

Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 273796438, сформованої 08 вересня 2021 року, ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , однак за вказаною адресою не проживає з 2016 року, що підтверджується довідкою № 137, виданою 27 серпня 2021 року Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області, та актом опитування свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , жителів АДРЕСА_4 .

Відтак, в судовому засіданні були підтверджені доводи позивача про те, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше року. Будь-яких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном, в судовому засіданні не встановлено.

До правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , оскільки відповідач не проживає у вказаній квартирі понад один рік.

Питання про стягнення судового збору судом вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78,141, 258-268, 273, 274, 279, 280-283, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Копії заочного рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Бучацький районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11 листопада 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: Л. І. Созанська