Справа № 527/2070/21
провадження 2/527/558/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Левицької Т.В.,

за участю секретаря - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Погрібна Світлана Сергіївна про визнання права на земельну частку ( пай), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування позову позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . На день смерті матері їй виповнилося повних 15 років та вона проживала разом з нею, отже прийняла спадщину. За життя її мати отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ПЛ №0222898, зареєстрований в книзі видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) по бувшому КСП «Світанок» за № 568, на земельну частку (пай) площею 5,12 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Куп`єватівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

24.09.2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округуПогрібної С.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Цього ж дня, нотаріус винесла постанову, якою відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки нею не надано правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд, визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай), площею 5,12 умовних кадастрових гектара, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із землі яка перебувала в колективній власності КСП «Світанок», розташованої на території Куп`єватівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яке належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0222898,зареєстрованого в книзі видачі сертифікатів за № 568.

У судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення у яких просив розгляд справи проводити у відсутність представника Глобинської міської ради, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем на підтвердження належності померлій права на земельну ділянку (пай) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) на землю серії ПЛ № 0222898, надано лише лист відділу № 3 управління у Кременчуцькому районі Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області, який є недостатнім для підтвердження даного факту. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат, виданий районною (міською) державною адміністрацією. Матеріали справи не містять підтвердження, того що ОСОБА_2 була членом колективного сільськогосподарського підприємства на момент розпаювання земель та за життя була внесена до списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю), тобто мала право на земельну частку (пай), яке у подальшому посвідчено відповідним державним актом та яка після смерті увійшла до складу спадкового майна відсутні.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, зазначила, що заперечень проти позову не має.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 , виданого Куп`єватівською сільською радою Глобиського району Полтавської області 14 листопада 2006 року (а.с.8).

ОСОБА_3 є рідною донькою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7,11).

Згідно довідки Відділу № 3 управління у Кременчуцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22.09.2021 №14/380-21, ОСОБА_2 (нині покійна) отримувала Сертифікат на право на земельну частку (пай) на землю серія ПЛ № 0222898, зареєстрований в книзі видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) по бувшому КСП «Світанок» за № 568, площею 5,12 умовних кадастрових гектара, розташовану на території бувшої Куп`єватівської сільської ради Глобинського району (а.с.10).

Згідно довідки Виконавчого комітету Глобиської міської ради Полтавської області № 02-36.21/167 від 22.09.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 на реєстраційному обліку в селі Лукашівка Глобинського району Полтавської області і входила в склад сім`ї: співмешканець- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (проживала без реєстрації) (а.с.9).

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи№114/2021, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , заяву про прийняття спадщини за законом після померлої подала її рідна донька ОСОБА_1 . Інші спадкоємці відсутні (а.с. 42-47).

24 вересня 2021 року Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Погрібна Світлана Сергіївна відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.13).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У відповідності ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до п. 17 розділу 10 Прикінцевих положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 набула право на земельну частку (пай), розташовану на території Куп`єватівської сільської ради Глобинського району, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай).

Суд критично відноситься до тверджень відповідача, стосовно того, що відповідачем не надано доказів належності її померлій матері права на земельну частку (пай), оскільки позивачем надано суду оригінал довідки, яка видана територіальним органом центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується на реалізацію державної політики у сфері регулювання земельних відносин. У вказаній довідці зазначено, що ОСОБА_2 отримувала саме Сертифікат на право на земельну частку (пай) на землю серії ПЛ № 0222898, який вважається правовстановлюючим документом, що у свою чергу виключає необхідність подання позивачем доказів стосовно того, щоОСОБА_2 була членом колективного сільськогосподарського підприємства на момент розпаювання земель.

Відповідно до ч. ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що довідка Відділу № 3 управління у Кременчуцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22.09.2021 №14/380-21 є належним та достатнім доказом на підтвердження видачі померлій ОСОБА_2 . Сертифікату на право на земельну частку (пай) на землю серії ПЛ № 0222898, який у свою чергу посвідчував її право на земельну частку (пай) по бувшому КСП «Світанок» за № 568, площею 5,12 умовних кадастрових гектара.

Крім того, відповідач заперечуючи проти позовних вимог позивача не надав суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 за життя не отримувала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0222898, отже ним не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач на момент смерті матері була неповнолітньою особою, отже є такою, що прийняла спадщину після померлої матері.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що спадкодавець ОСОБА_2 набула право на земельну частку (пай), розташовану на території Куп`єватівської сільської ради Глобинського району, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач є спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після померлої матері у встановленому законом порядку, інші спадкоємці відсутні, суд дійшов висновку, що позивач має право на успадкування названого майна, тому позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-15, 76, 82, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп: НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай), площею 5,12 умовних кадастрових гектара, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із землі яка перебувала в колективній власності КСП «Світанок», розташованої на території Куп`єватівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яке належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0222898,зареєстрованого в книзі видачі сертифікатів за № 568.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ).

Відповідач: Глобинська міська рада (39000, Полтавська обл., м. Глобине, вул. Центральна, 285, ).

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Погрібна Світлана Сергіївна (39000, Полтавська обл., м. Глобине, вул. Центральна, 231).

Суддя Т. В. Левицька