Справа № 755/327/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

установив:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду шляхом зобов`язання Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації відібрати від матері ОСОБА_2 малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його передачі батьку дитини ОСОБА_1 до моменту прийняття рішення за позовом про зобов`язання виконання умов договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків від 20.08.2020 року в натурі.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 готується найближчим часом подати позов про зобов`язання виконання умов договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків стосовно дитини ОСОБА_4 .

Вказано, що 31.12.2020 року ОСОБА_2 , не дивлячись на відсутність дозволу ОСОБА_1 , було незаконно вивезено до Російської Федерації, а саме до міста Санкт-Петербург, спільну із заявником дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також зазначено, що забезпечення позову шляхом відібрання Службою у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від матері ОСОБА_2 малолітньої дитини ОСОБА_4 та його передачі батьку дитини ОСОБА_1 до моменту прийняття рішення за позовом про зобов`язання виконання умов договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків захистить інтереси малолітнього ОСОБА_4 , надасть змогу батьку здійснити лікування сина відповідно до рекомендації лікарів, якими нехтує мати дитини, а невжиття заходів забезпечення позову в свою чергу унеможливить виконання рішення суду прийнятого за результатами розгляду справи про зобов`язання виконання умов договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, встановлено наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Перелік видів забезпечення позову визначено частиною 1 ст. 150 ЦПК України, відповідно якої позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Представник заявника вказує, що орієнтовно 31.12.2020 року ОСОБА_2 , не дивлячись на відсутність дозволу ОСОБА_1 , незаконно вивезла до міста Санкт-Петербург Російської Федерації дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що може негативно вплинути на здоров`я дитини, оскільки матір`ю ігноруються рекомендації та настанови лікарів щодо необхідності амбулаторного лікування та госпіталізації дитини. Також зазначає, що негайне відібрання дитини у матері та її передачі батьку є достатнім та адекватним засобом забезпечення позову, що захистить інтереси сторін, а в першу чергу інтереси дитини.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про можливість задоволення вимог заяви про забезпечення позову суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

В обґрунтування вимог заяви представник заявника вказує, що в найближчий час ОСОБА_1 готується подати позов до ОСОБА_2 про зобов`язання виконання умов договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків від 20.08.2020 року в натурі стосовно дитини ОСОБА_4 .

Зі змісту вищевказаного договору убачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визначено графік їх побачень з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порядок здійснення батьківських прав та обов`язки сторін.

Натомість, заявлений вид забезпечення позову шляхом зобов`язання Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації відібрати від матері ОСОБА_2 малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його передачі батьку дитини ОСОБА_1 не відноситься до виду забезпечення позову про встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин, а відтак до нього не можливо застосовувати положення пункту 3 частини 1 ст. 150 ЦПК України.

З матеріалів заяви та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень також встановлено, що на даний час в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 752/6099/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком.

Посилання заявника на норму ч. 1 ст. 170 СК України, яку на підставу для задоволення вимог заяви суд прийняти не може, оскільки дана норма сімейного законодавства вказує на можливість відібрання дитини від одного із батьків на підставі рішення суду, ухваленого за результатами вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявлені заявником вимоги про забезпечення позову не взаємопов`язані із позовними вимогами з якими має намір звернутися до суду ОСОБА_1 , а також невідповідність заявлених вимог положенням ч. 1 ст. 150 ЦПК України, заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 353 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя