Справа № 461/7568/18 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/3160/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
УХВАЛА

06 січня 2021 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Шандри М.М.,

суддів: Савуляка Р.В., Приколоти Т.І.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , за участю третіх осіб - Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Христини Олегівни, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Бєлопольської Ірини Романівни, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пилипенка Юрія Пилиповича про визнання недійсними договору дарування частини квартири, договору купівлі-продажу квартири, іпотечного договору та визнання недійсним та скасування свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулась до Львівського апеляційного суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування клопотання зазначає, що постановою Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року рішення Галицького районного суду мЛьвова від 20 серпня 2019 року, для забезпечення якого вживались судом заходи забезпечення позову, залишено без змін і така набрала законної сили, але не було вирішено питання скасування заходів забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

З матеріалів справи убачається, що 08 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якій просив суд визнати недійсним договір дарування ѕ частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , від 09 серпня 2018 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Одночасно, з позовною заявою ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на ѕ частини квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2018 відмовлено у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову ОСОБА_2 .

Не погодившись з такою ухвалою судді, представник позивача ОСОБА_7 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 червня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , задоволено частково.

Ухвалу судді Галицького районного суду міста Львова від 10.10.2018 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову скасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено частково.

Накладено арешт на ѕ частини квартири, яка в цілому складається з двох житлових кімнат житловою площею 31,7 кв.м. та кухні, загальною площею 46,1 кв.м., разом із коморою в підвалі площею 5,0 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.2017 №1-288.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , за участю третіх осіб - Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Христини Олегівни, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Бєлопольської Ірини Романівни, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пилипенка Юрія Пилиповича про визнання недійсними договору дарування частини квартири, договору купівлі-продажу квартири, іпотечного договору та визнання недійсним та скасування свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно - відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2019 року залишено без змін.

Відповідно до ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову. Грошові кошти, внесені відповідачем (іншою особою) на рахунок суду з метою забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, підлягають поверненню відповідачу (іншій особі), який здійснив таке забезпечення, протягом п`яти днів з дня набрання законної сили рішенням суду про повну відмову в позові або ухвалою суду про залишення позову без розгляду або закриття провадження. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

Заходи забезпечення позову, вжиті судом у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, скасовуються у разі відмови у розгляді такої справи або припинення її розгляду міжнародним комерційним арбітражем, третейським судом, ухвалення ними рішення про відмову в задоволенні позову, припинення участі або невчинення особою, за заявою якої забезпечено позов, дій щодо участі в арбітражному, третейському розгляді, або з інших підстав, що свідчать про втрату необхідності у забезпеченні такого позову.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

У параграфі 2 ЦПК України встановлена інстанційна юрисдикція судів під час розгляду цивільних справ.

Так, згідно з ч.ч. 1-3 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Справи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу розглядаються: 1) якщо місце арбітражу знаходиться на території України - апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу; 2) якщо місце арбітражу знаходиться поза межами України - апеляційним загальним судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Системний аналіз вказаних вище процесуальних норм вказує на те, що право на вирішення заяви про скасування заходів забезпечення позову, вжитих під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, якою вирішувалась заява про забезпечення позову, подана в суду першої інстанції, не відноситься до виключних повноважень апеляційного суду.

У даній справі Львівський апеляційний суд, скасовуючи ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 10.10.2018 та постановляючи нову постанову про часткове задоволення заяви про забезпечення позову діяв не як суд першої інстанції, а як суд апеляційної інстанції в межах повноважень, передбачених ст.374 ЦПК України.

Оскільки постановою Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року залишено в силі рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2019 про відмову у задоволенні позову, то питання скасування заходів забезпечення позову у цій справі має вирішувати суд першої інстанції.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги цивільного процесуального закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що вирішення клопотання про скасування заходів забезпечення позову у даному випадку не відноситься до виключних повноважень апеляційного суду, а тому правові підстави для вирішення заяви по суті у апеляційного суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 258-260 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , за участю третіх осіб - Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Христини Олегівни, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Бєлопольської Ірини Романівни, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пилипенка Юрія Пилиповича про визнання недійсними договору дарування частини квартири, договору купівлі-продажу квартири, іпотечного договору та визнання недійсним та скасування свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно - залишити без розгляду та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 06.01.2021

Головуючий

Судді