КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року (суддя Коробенко С.В.) про скасування ухвал про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна про визнання договору купівлі продажу-продажу квартири нікчемним у зв`язку з його удаваністю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру,

встановив:

18 липня 2018р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, та з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати удаваним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 18 травня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., зареєстрований за № 4876, та визнати його недійсним.

Крім того, 18 липня 2018р. представник ОСОБА_4 - адвокат Чернявський О.М. подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 липня 2018 року заяву задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану на праві власності за ОСОБА_4 .

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 4 вересня 2019 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року у справі замінено позивача ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_1 .

У жовтні 2020 року представник ОСОБА_3 - адвокат Гавриленко Я.С. подав до судуклопотання про зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у сумі 949 768грн в якості забезпечення відшкодування можливих збитків власника квартири, спричинених необґрунтованим обтяженням його права власності.

Представник відповідача посилався на необхідність вжиття зустрічного забезпечення позову, оскільки наявне обтяження об`єкту нерухомого майна негативним чином впливає на можливість відповідача володіти своїм майном, здавати в оренду, отримувати дохід.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 листопада 2020 року заяву задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва суму в розмірі 200 000 гривень в якості зустрічного забезпечення відшкодування можливих матеріальних збитків ОСОБА_3 внаслідок обтяження належного йому майна.

У підготовчому засіданні 30 березня 2021 року представником відповідача - адвокатом Гавриленком Я.С. заявлено клопотання про скасування забезпечення позову, враховуючи невиконання позивачем ухвали про зустрічне забезпечення в частині внесення коштів на депозитний рахунок суду. Представник позивача - адвокат Ходченко О.М. проти скасування заходів забезпечення позову заперечувала, просила продовжити позивачу строк на виконання ухвали про зустрічне забезпечення, оскільки її копію отримано позивачем лише 25 березня 2021 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача про продовження процесуального строку на виконання ухвали від 25 листопада 2020 року про зустрічне забезпечення відмовлено. Скасовано ухвалу від 20 липня 2018 року про забезпечення позову, якою було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Скасовано ухвалу від 25 листопада 2020 року про зустрічне забезпечення у справі, якою було зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва суму в розмірі 200 000 гривень.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду від 30 березня 2021р., залишити в силі ухвалу суду від 20 липня 2018р., та постановити нову ухвалу, якою продовжити йому строк на внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва суми в розмірі 200 000 гривень.

Позивач посилається на те, що з ухвалою суду від 25 листопада 2020 року він ознайомився тільки 25 березня 2021р., суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання його представника про продовження строку на виконання ухвали суду від 25 листопада 2020р. в частині внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва суми в розмірі 200 000 гривень.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - адвокат Квітін Р.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Ходченко О.М., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення представника ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - адвоката Квітіна Р.В., який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Скасовуючи ухвалу від 20 липня 2018 року про забезпечення позову, якою було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , та ухвалу від 25 листопада 2020 року про зустрічне забезпечення у справі, якою було зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва суму в розмірі 200 000 гривень, суд виходив з того, що позивачем не виконані вимоги ухвали про зустрічне забезпечення, а причини такого невиконання не визнані судом поважними.

Колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Згідно з ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Відповідно до загального правила, встановленого частиною третьою статті 272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, питання про зустрічне забезпечення позову розглядалося судом без повідомлення та участі учасників справи, згідно відмітки на супровідному листі від 25 листопада 2020 року, 7 грудня 2020 року копію ухвали для направлення ОСОБА_4 отримав представник відповідача ОСОБА_6 , однак представником відповідача не надано суду документів, які б підтвердили направлення отриманої копії ухвали суду. Крім того, станом на 7 грудня 2020 року до участі у справі вже був залучений правонаступник ОСОБА_4 - ОСОБА_1 .

Разом з цим, згідно супровідного листа копія ухвали суду від 25 листопада 2020 року на адресу ОСОБА_1 була направлена судом лише 7 грудня 2020 року, однак матеріали справи не містять відомостей про її отримання ОСОБА_1 .

Зі змісту ухвали суду від 25 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 надано строк у 10 днів для надання суду документів, що підтверджують виконання зустрічного забезпечення.

Відповідно до розписки ОСОБА_1 він ознайомився з матеріалами справи 25 березня 2021 року (с.с.77 т.2).

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції не мав правових підстав для висновку, що позивач ОСОБА_1 не виконав ухвалу суду від 25 листопада 2020 року про зустрічне забезпечення, так як станом на 30 березня 2021 року не сплив визначений судом 10 денний строк для надання позивачем документів у підтвердження внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду, так як матеріалами справи достовірно підтверджено, що про свій обов`язок позивач дізнався тільки 25 березня 2021 року.

Висновок суду про те, що позивач, ознайомившись з матеріалами справи 25 березня 2021 року, мав достатньо часу для виконання покладеного на нього обов`язку про зустрічне забезпечення, суперечить ухвалі суду від 25 листопада 2020 року, у якій зазначено, що обов`язок внести грошові кошти позивач повинен виконати протягом 10 днів.

Враховуючи вищезазначені обставини та не виконання судом вимог ч. 6 ст. 154 ЦПК України про направлення позивачу копії ухвали про зустрічне забезпечення не пізніше наступного дня після її постановлення, суд першої інстанції повинен був врахувати обставини справи та надати позивачу 10 днів з часу ознайомлення з ухвалою про зустрічне забезпечення для її виконання.

Оскільки при постановленні ухвали про скасування ухвали суду від 20 липня 2018 року про забезпечення позову та ухвали суду від 25 листопада 2020 року про зустрічне забезпечення судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зазначеного питання.

Вимоги апеляційної скарги про ухвалення апеляційним судом судового рішення про продовження ОСОБА_1 строку на внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду міста Києва суми у розмірі 200 000грн задоволенню не підлягають, так як вказане питання не віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції.

Крім того, позивач не позбавлений можливості внести визначену судом суму зустрічного забезпечення після закінчення апеляційного розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року скасувати, справу повернути до Солом`янського районного суду міста Києва для продовження розгляду питання про скасування ухвал про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк