Справа № 697/33/21
Провадження № 2-н/697/2/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Беркана-С» невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки в розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2021 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Беркана-С» на його користь невиплаченої заробітної плати за березень 2008 року в розмірі 1741,21 грн. та середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні за весь час затримки розрахунку, який з 08.03.2008 по 10.01.2021 становить 301911,19 грн.

В своїй заяві ОСОБА_1 зазначив, що з 17.12.2007 по 07.03.2008 працював в ТОВ «Беркана-С» на посаді адміністратора магазину. За час роботи на підприємстві за основною посадою та основним графіком роботи було відпрацьовано 42 робочих дні. Вказав, що порушень трудової дисципліни та графіку роботи з його боку зафіксовано не було, а навпаки, мало місце систематичне виконання обов`язків у вихідні та святкові дні, понаднормово та в нічний час у зв`язку з виробничою необхідністю безпосередній процес підготовчих дій по введенню в експлуатацію та відкриття магазину (початок діяльності об`єкту), а згодом виконання аналогічних дій для початку функціонування іншого магазину підприємства розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (ТРЦ «Материк»). При дослідженні власної довідки про доходи форми ОК-5 ОСОБА_1 отримав докази фактичної невиплати заробітної плати. Заявник зазначив, що з вказаної довідки вбачається відсутність будь-яких нарахувань за період часу з 17.12.2007 по 31.12.2007 та з 23.02.2008 по 07.03.2008. Тобто, за твердженням ОСОБА_1 , боржником не виконано кінцевий розрахунок всіх належних йому сум при звільненні.

З огляду на вказані обставини, ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку наказного провадження із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Беркана-С» невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки в розрахунку.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про видачу судового наказу необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Таким чином, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право та наявністю документів на підтвердження перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а також документів, що вказують на розмір нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати, зокрема, довідки бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Частиною 3 статті 19 ЦПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

З вищевикладеного випливає, що вимога про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати повинна бути документально підтверджена та безспірна.

Крім того, стаття 163 ЦПК України встановлює форму і зміст заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 зазначеної статті, у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

Документи, що додаються до заяви про видачу судового наказу, є письмовими доказами, які мають підтверджувати не тільки факт настання права вимоги стягувача, а й розмір обов`язків боржника; відсутність необхідності їх дослідження та аналізу. Докази, що подаються заявником, повинні бути безспірними, оскільки тільки такі докази можуть свідчити про безспірність стягнення та відсутність потреби в їх дослідженні.

В своїй заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 самостійно склав розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який на думку суду, не є належним документом, який би свідчив про безспірність розміру нарахованої заробітної плати, яка підлягає стягненню у наказному провадженні, а отже вказані обставини свідчать про наявність спору щодо розміру заборгованості.

На підтвердження своїх вимог, ОСОБА_1 разом із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, надав суду копію трудової книжки (а.с.24) та копію довідки форми ОК-5 (а.с.25-28).

Таким чином, в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, заява ОСОБА_1 не містить документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме: ним не надано доказів на підтвердження нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та довідки-розрахунку середньомісячної/середньоденної заробітної плати від ТОВ «Беркана-С», які б підтверджували заявлені вимоги.

При цьому, суд зауважує, що долучені до заяви про видачу судового наказу копії документів не доводять тієї обставини, що з заявником на дату подання заяви не проведено повного розрахунку з виплати нарахованої заробітної плати та не підтверджують безспірність заборгованості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність достатніх доказів на підтвердження безспірності пред`явлених до стягнення сум, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою вимогою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165-167, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Беркана-С» невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки в розрахунку відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Б . К . Скирда