Справа №710/1581/21
Номер провадження 2/710/547/21
УХВАЛА

про залишення без руху

11.11.2021 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Лебединського ліцею №2 Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення позивача від роботи та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ відповідача про відсторонення позивача від роботи та поновити на роботі. Зобов`язати відповідача виплатити позивачу невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення позивача від роботи.

Дана позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, не надав суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, звертаючись до суду з позовом, позивач посилається як на підставу звільнення від сплати судового збору на положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Варто зазначити, що за відсутності наказу про звільнення, відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади, а стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є стягненням заробітної плати.

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі №728/2955/18 від 10.01.2019, починаючи з 1 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16 погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі звільняються від сплати судового збору.

Схожі висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі 761/943/18.

В своїй постанові від 27.04.2021 у справі № 182/729/17 Верховний Суд висловив думку про те, що згідно з частиною першою статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини п`ятої статті 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (зі змінами, несеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року №348).

Суд першої інстанції правильно провів розрахунок розміру середнього заробітку позивача за період з 30 вересня 2016 року до 12 січня 2017 року, тобто з часу відсторонення до часу проходження медичного огляду на підставі відрядження.

Тобто заробітна плата, яку просить стягнути позивач за своєю суттю є середнім заробітком за час вимушеного прогулу, що не підпадає під категорію пільг при сплаті судового збору за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, не є підставою для звільнення і вимога про поновлення на роботі. Правовою підставою для поновлення на роботі є ст. 235 КЗпП України. У ній зазначені такі причини, за якими можливо і потрібно поновити працівника на роботі: звільнення без законних підстав; незаконне переведення на іншу роботу.

В даному випадку позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на незаконному відстороненні від роботи.

Таким чином, позивачем заявлено вимоги: про визнання незаконними та скасування наказу про відсторонення, зобов`язати відповідача поновити позивача на посаді - вимога немайнового характеру, вимога стягнути заробітну плату - є вимогою майнового характеру.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За змістом ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормою ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений: на 1 січня 2021 року 2270 гривні.

Таким чином, позивачу потрібно сплатити судовий збір у розмірі по 908,00 гривень за вимогу немайнового характеру та за вимогу майнового характеру, в залежності від ціни позову.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин вважаю за необхідне надати позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лебединського ліцею №2 Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення позивача від роботи та поновлення на роботі - залишити без руху.

Позивачу усунути недоліки протягом десяти днів вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: надати підтвердження сплати судового збору, на такі реквізити: (назва отримувача: ГУК у Черк.обл./ тг м. Шпола/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, бюджетний рахунок: UA 0023659) та надати суду квитанцію, що це підтверджує ; надати суду розрахунок суми середнього заробітку за час відсторонення та докази, що це б підтверджували.

В разі неусунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачеві з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Побережна