Справа № 152/1236/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2021 року м. Шаргород

Справа №152/1236/21

Провадження №2/152/413/21

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

1.Виклад позиції позивача.

11.10.2021 року ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» звернулося до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту, у якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ заборгованість в розмірі 23476.19 грн. за договором про надання фінансового кредиту №ВН03-00109 від 08.02.2020 року та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 08.02.2020 року укладено договір про надання фінансового кредиту №ВН03-00109, за яким видано кредит в сумі 5000 грн.

Згідно з умовами укладеного договору відповідач зобов`язувався повернути наданий йому кредит в сумі 9461,95 грн., здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 337,94 грн. на підставі графіку внесків за кредитним договором, в тому числі сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 5,063% на місяць.

Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 22.08.2020 року.

Одержання коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 08.02.2020 року.

Позичальник не виконав умови договору, не сплачував проценти та не погашав кредит, зокрема, востаннє погашення тіла кредиту здійснювалося ще в лютому 2020 року.

Оскільки кредит майже не погашався, то сума неповерненого тіла кредиту складає 4732,63 грн.

Згідно з умовами договору, проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту позичальнику (не включаючи цей день) до дати повного погашення (включаючи цей день).

Відповідно, розмір нарахованих процентів відрізняється від прогнозованого їх розміру, який зазначено у графіку на момент укладення договору. Заборгованість по процентах, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 01.09.2021 року, складає 18743,56 грн.

Всього заборгованість позичальника станом на 01.09.2021 року складає 23476,19 грн.

Товариство неодноразово повідомляло відповідача про необхідність погашення кредиту, зокрема востаннє 01.09.2021 року з вимогою невідкладно погасити заборгованість по кредиту та відсотках, однак відповідачем ця вимога проігнорована.

Оскільки відповідач не здійснює погашення заборгованості, то позивач повідомив останнього про початок дій з примусового стягнення заборгованості .

При обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на норми ст.ст.525, 526, 527, 536, 1048, 1054 ЦК України.

2.Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом подати відзив на позов і не подав до суду відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 19.10.2021 року (а.с.22-23), яку отримав 25.10.2021 року, що підтверджується зворотним рекомендованим повідомленням про отримання поштової кореспонденції за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (а.с.29).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

1. 05.11.2021 року представником ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» Сауляком Є.В., що діє за довіреністю №213 від 21.09.2021 року (а.с.27), надіслано до суду заяву, в якій останній просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення (а.с.26).

2. Відповідач ОСОБА_1 заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Ухвалою суду від 19.10.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 12.11.2021 року без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.22-23).

2. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України).

Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі (а.с.22-23).

Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 8 статті 178 ЦПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 ухвала суду про відкриття провадження з пропозицією надати відзив на позов отримана 25.10.2021 року, що вбачається із зворотного рекомендованого поштового повідомлення (а.с.29), то суд вважає, що відзив ним не подано у встановлений судом строк без поважних причин.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.8 ст.178 ЦПК України.

3. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

4. Оскільки розгляд означеної цивільної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, без проведення судового засідання, то суд вважає, що не підлягає задоволенню заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності та про ухвалення заочного рішення у справі (а.с.26), так як суд при відкритті провадження встановив порядок розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, а також враховуючи, що відсутні умови, встановлені ст.280 ЦПК України, для заочного розгляду справи.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Так, судом установлено, що ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.16), йому видано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи 29.03.2016 року (а.с.15) та до видів його діяльності віднесено інші види кредитування.

Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 08.02.2020 року договору про надання фінансового кредиту №ВН03-00109 між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» (кредитором) та ОСОБА_1 (позичальником), згідно з яким кредитор зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредитодавцю грошові кошти, далі «кредитні кошти» або «кредит», в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 Договору) (а.с.5).

Кредитні кошти надаються кредитором позичальнику виключно у національній валюті України гривні, на умовах строковості, платності та поворотності (п.1.2 Договору).

Цільове призначення кредитних коштів на поточні потреби (п.1.3 Договору).

Кредитні кошти, які надаються позичальнику за цим договором складають 5000 (п`ять тисяч) гривень, відповідно до п.1.4 Договору.

Згідно з п.1.5 Договору, кредитні кошти надаються строком на 28 періодів по 7 днів, а саме: з 8 лютого 2020 року по 22 серпня 2020 року. Днем кінцевого повернення кредиту є 22 серпня 2020 року.

Крім того, п.1.6 Договору встановлено, що за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 5,063% (п`ять цілих і шістдесят три тисячних процентів) від суми наданого кредиту за кожен/кожні 7 днів користування. Процентна ставка є фіксованою та не змінюється протягом усього строку користування кредитом.

Кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними повертаються позичальником у касу або на рахунок кредитора (в тому числі через термінальну мережу), відповідно до «Графіку внесків за Договором», що є додатком 1 до цього Договору, єдиним платежем, який включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та нарахованих процентів (п.1.7 Договору).

При цьому, пунктом 1.8 Договору передбачено, що сторони погодилися, що при розрахунку графіку внесків за цим договором, та розміру єдиного платежу, використовується ануїтетний спосіб погашення кредиту, що передбачає погашення рівними платежами.

Позичальник отримує готівкові кошти через каси кредитора, або шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок, який вказує позичальник при оформленні договору. Датою видачі кредиту є дата перерахування коштів з поточного рахунка кредитора на рахунок або через платіжні системи позичальнику або фактичного отримання ним готівкових коштів в касі відділення кредитора (п.2.2 Договору).

Днем фактичного погашення заборгованості за цим договором вважається день зарахування на відповідні рахунки чи в касу кредитора отриманих кредитних коштів, нарахованих процентів, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів, що передбачені цим договором. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитора, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на день погашення кредиту, передбаченого графіком внесків за договором (п.2.3 Договору).

Повернення отриманих кредитних коштів та нарахованих процентів здійснюється позичальником у строки, визначені графіком внесків за договором, шляхом внесення належних грошових платежів безпосередньо в касу кредитора або шляхом перерахування таких грошових коштів через будь-яку банківську установу України, відповідно до реквізитів, зазначених у цьому договорі (п.2.4 Договору).

Черговість погашення грошових зобов`язань позичальником визначена у п. 2.5 Договору, відповідно до якого шляхом підписання цього договору сторони погоджують наступну черговість погашення позичальником своїх грошових зобов`язань, виникають за цим договором та яка зараховується кредитором у наступному порядку: у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування; у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються штрафні санкції.

Проценти за користування кредитними коштами, згідно з п.2.6 Договору, нараховуються кредитором на фактичний залишок кредитних коштів, відповідно до ставки, про яку вказано в п.1.6 цього Договору, використовуючи фактичну кількість днів користування кредитом, а кількість днів у році приймається як 360 днів.

Пунктом 2.7 Договору встановлено, що у разі неповернення кредиту (повністю або частково) після закінчення строку користування кредитом. Кредитор має право продовжити нарахування процентів за користування коштами у розмірі, встановленому у п.1.6 Договору, аж до моменту повного фактичного погашення кредиту. У разі, якщо прострочення кінцевого строку повернення кредиту триває більше 30 (тридцяти) календарних днів, кредитор залишає за собою право у будь-який час, без необхідності додаткового повідомлення позичальника, припинити нарахування процентів за простроченим кредитом.

Позичальник підписанням договору підтверджує, що: він уклав цей договір, повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно з вільним волевиявленням; повністю розуміє та вважає справедливими щодо себе умови договору, свої права і обов`язки за договором і погоджується з ними; володіє усіма необхідними документами для укладення цього договору та має здатність виконувати його умови; визнає, що кредитор уклав договір, ґрунтуючись на наданій позичальником інформації, яка має істотне значення; має право достроково погасити кредит (п.2.8 Договору).

Кредитор, згідно з п.3.1 Договору, зобов`язується на умовах та в порядку, передбаченому цим договором, надати позичальнику кредитні кошти.

Згідно з п.6.1 Договору, він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань сторін.

Крім того, пунктом 6.6. Договору передбачено, що позичальник стверджує, що уважно ознайомився із Правилами надання фінансових кредитів ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та Паспортом споживчого кредиту. Розмір річної процентної ставки складає 260,38% річних. Загальна вартість кредиту за умови його повернення в строки згідно з графіком внесків за договором складає 9461,95 грн.

Також, судом встановлено, що Договір від 08.02.2020 року підписано сторонами, в тому числі відповідачем ОСОБА_1 (а.с.5), оскільки останній не заперечив вказаної обставини з огляду на те, що відзиву на позов із викладеними запереченнями до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі, яку отримав 25.10.2021 року (а.с.29).

З метою отримання фінансового кредиту відповідач ОСОБА_1 08.02.2020 року подав заяву позичальника, де зазначив бажану суму отриманого кредиту у розмірі 5000 грн. (а.с.9); анкету позичальника (а.с.8).

Додатком 1 до договору про надання фінансового кредиту від 08.02.2020 року є графік внесків за договором (а.с.6), у якому визначено дати щотижневих платежів, залишкова сума кредиту, сума щотижневого погашення платежів, місячний процент, єдиний щотижневий платіж, який складає 337,93 грн. Вказаний графік внесків за договором фінансового кредиту підписаний сторонами, в тому числі відповідачем ОСОБА_1 , оскільки останній не заперечив вказаної обставини з огляду на те, що відзиву на позов із викладеними запереченнями до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі, яку отримав 25.10.2021 року (а.с.29).

Згідно з паспортом споживчого кредиту, відповідач ОСОБА_1 ознайомлений з інформацією та контактними даними кредитодавця; з основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача про отримання суми кредиту в розмірі 5000 грн. та узгодженого строку кредитування; інформацією щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, що включає процентну ставку річних відсотків у розмірі 260,38%, загальні витрати за кредитом в сумі 4461,95 грн., орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом в розмірі 9461,95 грн.; з порядком повернення кредиту, зокрема, з кількістю та розміром платежів, періодичністю їх внесення відповідно до графіка (а.с.7).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 08.02.2020 року отримав від позивача за договором фінансового кредиту №ВН03-00109 від 08.02.2020 року 5000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером, у якому міститься підпис відповідача (а.с.10).

Вказана обставина не заперечується ОСОБА_1 з огляду на те, що відзиву на позов із викладеними запереченнями відповідач до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі, яку отримав 25.10.2021 року.

ОСОБА_1 порушено умови договору в частині внесення необхідних щотижневих платежів по кредиту, відсотках та інших витратах.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач не проводив своєчасно сплати по погашенню заборгованості по кредиту, а останню проплату здійснив у лютому 2020 року (а.с.14), у зв`язку із чим позивачем направлено йому повідомлення-претензію за №228 від 01.09.2021 року (а.с.12).

Разом з тим, зобов`язання за договором фінансового кредиту від 08.02.2020 року ОСОБА_1 не виконав до цього часу.

Згідно з розрахунком заборгованості, який здійснено станом на 01.09.2021 року, заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 4732,63 грн., а сума процентів становить 18743,56 грн.; загальна сума заборгованості 23476,19 грн. (а.с.14).

Заперечень щодо вказаного розрахунку заборгованості відповідач ОСОБА_1 не висловив, оскільки відзиву на позов до суду не надіслав.

Суд погоджується із наведеним позивачем розрахунком заборгованості за тілом кредиту та процентів за користування кредитними коштами, які нараховані станом на 01.09.2021 року, зокрема, станом на день надіслання відповідачеві повідомлення-претензії про погашення заборгованості, оскільки вказаний порядок нарахування процентів передбачено умовами договору фінансового кредиту від 08.02.2020 року, а саме: пунктами 2.3, 2.7, 6.1 Договору.

Оскільки факт виконання умов Договору фінансового кредиту і повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачем ОСОБА_1 не доведено, то право ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, які регулюються ЦК України.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, в тому числі, договори й інші правочини.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України).

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч.1 ст.13 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства (ч.ч.1-3 ст.14 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях (ч.1 ст.533 ЦК України).

Згідно зі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України).

VІ. Висновки суду

Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом.

Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем не надано доказів виконання своїх зобов`язань за договором фінансового кредиту від 08.02.2020 року за №ВН03-00109.

Крім того, між відповідачем та фінансовою установою ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» склалися кредитні правовідносини, в яких фінансова установа є кредитором, а відповідач боржником, проте, боржником доказів на підтвердження факту виконання умов договору кредиту суду не надано.

Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачем ОСОБА_1 не доведено, то право ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 43, 76-81, 83, 83, 84, 89, ч.8 ст.178, ст.ст.247, 258, 259, 263-265, ч.4 ст.268, ст.ст.273, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст.11, 12, 13, 14, 16, 509, 525, 526, 527, 530, 533, 536, 610, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 08.02.2020 року за №ВН03-00109 в сумі 23476 (двадцять три тисячі чотириста сімдесят шість) гривень 19 (дев`ятнадцять) копійок.

Розподіл судових витрат

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень в рахунок сплаченого при зверненні в суд судового збору.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч.4 ст.273 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) сторін:

- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС», місцезнаходження юридичної особи: 76018, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, вул. Матюха В., будинок 19А, приміщення 2, ідентифікаційний код в ;

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, Дніпропетровська область, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 09.11.2018 року органом 0540, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 12.11.2021 року.

Суддя: