Справа №491/678/20
УХВАЛА

12 січня 2021 року м. Ананьїв

Ананьївський районний суд Одеської області у складі головуючого у справі судді Желяскова О.О., розглянувши матеріали за позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Ананьївського районного суду Одеської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ухвали від 23 жовтня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачці строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня отримання цієї ухвали.

При цьому, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23 жовтня 2020 року були зазначені наступні недоліки.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до позовної заяви про розірвання шлюбу додаються: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

Таким чином, позивачка, звертаючись до суду з заявою про розірвання шлюбу, повинна була надати суду оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, однак в матеріалах доданих до позовної заяви, оригінал свідоцтва про укладення шлюбу відсутній, а додано тільки його копію.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому позивачкою до позовної заяви не було додано документ, що підтверджує сплачений судовий збір за дану вимогу.

Абзацом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про судовий збір» платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно зі п.2 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, згідно із главою 8 розділу I ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 3 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, визначено, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

З позовної заяви вбачається, що позивачка звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу.

Позовна заява подана до суду в 2020 році.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року встановлюється у розмірі 2102 гривні.

Абзацом 1 пункту 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З наведеного вбачається, що позивачкою повинно було бути сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн.

В позовній заяві позивачка зазначає, що вона має на утриманні чотирьох дітей віком до 14 років та є безробітною, в зв`язку з чим її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому, позивачкою до позовної заяви було додано довідку №247 видану 29 липня 2020 року Ананьївською районною філією Одеського обласного центру зайнятості з якої вбачається, що позивачка ОСОБА_1 не перебуває на обліку, як безробітна в Ананьївській районній філії Одеської обласного центру зайнятості.

З наведеного вбачається, що твердження позивачки в позовній заяві, так як вона є безробітною це є однією із підстав, котра перешкоджає сплаті судового збору, однак дане ствердження спростовується довідкою №247 виданої 29 липня 2020 року Ананьївською районною філією Одеського обласного центру зайнятості, в якій вказано, що на обліку гр-ка ОСОБА_1 як безробітна не перебуває.

Зі змісту частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З наведеного вбачається, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому позовна заява та додані до неї матеріали не містили клопотання про відстрочення або розстрочення сплату судового збору на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд також в ухвалі від 23 жовтня 2020 року звертав увагу позивачки на те, що у разі, якщо у особи, яка звертається до суду з заявою, дійсно наявні об`єктивні обставини фінансового характеру, що позбавляють можливості сплатити судовий збір, необхідно одночасно з подачею такої заяви долучити клопотання з проханням про звільнення від сплати судового збору та надати належні докази в обґрунтування такого клопотання.

Частиною 7 статті 175 ЦПК України визначено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Однак, позовна заява та додані до неї документи не містять документів, що підтверджують те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за законом.

Також з позовної заяви вбачається, що позивачка та відповідач від вказаного шлюбу дітей не мають.

Однак, до позовної заяви було додано копії свідоцтв про народження дітей, в відомостях про батьків батьком зазначений відповідач ОСОБА_2 .

При цьому, зміст позовної заяви суперечить доданим доказам.

З урахуванням вищенаведеного, суд звертав увагу позивача на те, що в подальшому зазначена вище невідповідність може призвести до унеможливлення вирішення питання про відкриття провадження у справі, з підстав неможливості визначення підсудності справи, що передбачена ч.1 ст. 27 та ч.2 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до наявного в матеріалах справи супровідного листа 23 жовтня 2020 року за вихідним №491/678/20/6261/2020 на зазначену в позовній заяві адресу позивачці було направлено рекомендованим відправленням копію ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, до суду повернулося «Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу», з якого вбачається, що 22 грудня 2020 року позивачка ОСОБА_1 отримала рекомендоване відправлення за вихідним №491/678/20/6261/2020 в якому містилася копія ухвали суду від 23 жовтня 2020 року.

Відповідно до статті 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно частини 1 статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З наведеного вбачається, що перебіг процесуального строку для усунення недоліків почався 23 грудня 2020 року.

Відповідно до частини 3 статті 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З наведеного вбачається, що останнім днем строку для усунення недоліків вказаних в ухвалі суду 23 жовтня 2020 року є 04 січня 2021 року.

Крім того, в ухвалі суду від 23 жовтня 2020 року позивачці було роз`яснено, що відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Однак, позивачка заяву про продовження процесуальних строків до суду не надавала, а також до суду не надходило будь-яких відомостей про виконання позивачкою вимог ухвали суду від 23 жовтня 2020 року та усунення вказаних недоліків.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, з урахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, що в установлені строки позивачкою ОСОБА_1 недоліки визначені в ухвалі суду від 23 жовтня 2020 року не усунуто, то відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вважається неподаною та підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 128, 185, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що у відповідності до положень ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими до неї документами направити позивачу.

Копію позовної заяви долучити до матеріалів справи.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до положень ч.2 ст.352, ч.1 ст.353, ч.1 ст.354 ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) з урахуванням положень п.15.5 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд.

Роз`яснити, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: О.О.Желясков

Ухвала набула законної сили "_____"____________________20____року.