Справа № 285/4275/15-ц
Провадження № 4-с/273/1/21
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д.С., при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову начальника державної виконавчої служби Новоград Волинського МВ ВДВС Центрально Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Литвинової О.І. про результати перевірки виконавчого провадження від 23.10.2020 року, боржник ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області з скаргою на постанову начальника державної виконавчої служби Новоград Волинського МВ ВДВС Центрально Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Литвинової О.І. про результати перевірки виконавчого провадження від 23.10.2020 року.

Ухвалою судді Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2020 року цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову начальника державної виконавчої служби Новоград Волинського МВ ВДВС Центрально Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Литвинової О.І. про результати перевірки виконавчого провадження від 23.10.2020 року передано на розгляд Баранівського районного суду Житомирської області.

05.01.2021 року вказана цивільна справа надійшла на адресу Баранівського районного суду Житомирській області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Бєлкіній Д.С.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснив, що скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

Аналогічна правова позиція міститься в п. 13 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах». Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Крім того, оскільки ст. 448 ЦПК України не визначені конкретні вимоги до форми та змісту скарги, то слід застосовувати аналогію права, на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України.

Так, згідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані Законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом, відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Між тим, суддя у цьому разі звертає увагу на те, що у разі відповідності скарги всім встановленим вимогам, суд призначає її до розгляду в судовому засіданні, повідомляючи належним чином про розгляд скарги всіх учасників виконавчого провадження і заінтересованих осіб.

Тобто, скарги на рішення, дії або бездіяльність виконавців мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим ЦПК та містити відомості, визначені п. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Вимоги до форми, змісту та порядку подання позовної заяви передбачені положеннями статей 175, 177 ЦПК України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за вищезазначеною скаргою суддя прийшла до висновку про таке.

Дана скарга не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177, 447-449 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення вказаної норми скаржником не вказано: поштовий індекс скаржника; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості скаржнику відомі), щодо всіх учасників скарги (якщо відомості невідомі потрібно зазначити «реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий»); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), щодо державної виконавчої служби Новоград Волинського МВ ВДВС Центрально Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції; відомі номери засобів зв`язку щодо боржниці (якщо невідомі потрібно зазначити «засоби зв`язку невідомі»), офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти щодо всіх учасників цивільного провадження (якщо відомості невідомі про це потрібно зазначити).

Разом з тим, відповідно п. 4 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Вказана норма закону порушена в частині: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається, відомості відсутні зовсім; відсутні відомості щодо дня видачі виконавчого документа.

Пунктами 6, 7, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, ОСОБА_1 в порушення вимог пунктів 6, 7, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у поданій скарзі не зазначила відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які скаржник поніс, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, не зазначено підтвердження скаржника про те, що нею не подано іншої скарги до цього ж учасника виконавчого провадження з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим слід зазначити, що до скарги ОСОБА_1 долучено копію постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23.10.2020 року, яка містить закреслення, виправлення та дописи із зазначенням різних абревіатур, тому скаржниці потрібно долучити належну копію постанови без підчеркування та дописів.

Як зазначено у ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Крім того, в порядку ч. 2 ст. 183 ЦПК України до скарги, яка подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Вищевказані вимоги скаржницею при зверненні до суду в повному обсязі не виконані.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), містить рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про наявність підстав для залишення скарги без руху, оскільки подана до суду скарга на дії державного виконавця за формою та змістом не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства та положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 175, 177, 185, 353, 447 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову начальника державної виконавчої служби Новоград Волинського МВ ВДВС Центрально Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Литвинової О.І. про результати перевірки виконавчого провадження від 23.10.2020 року, боржник ОСОБА_2 залишити без руху.

Повідомити скаржника про необхідність виправити недоліки скарги вказані вище в п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо скаржник відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити скаржнику до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.С. Бєлкіна