Справа № 201/9422/20
Провадження № 2/201/684/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

04 січня 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Наумова О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадського формування з охорони громадського порядку «Екологічний патруль», Дніпропетровської обласної організації партії Зелених України, керівника Дніпропетровської обласної організації партії Зелених України ОСОБА_2 (третя особа - Головне управління державної податкової служби у Дніпропетровській області) про визнання фактів роботи, невиплати заробітної плати, грубого порушення законодавства про працю і угоди про працю, службового підроблення, викрадення трудової книжки, ухилення від сплати податків, зборів, стягнення заробітної плати у зв`язку з затримкою, поновлення на роботі, зобов`язання поновити трудову книжку, визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Громадського формування з охорони громадського порядку «Екологічний патруль», Дніпропетровської обласної організації партії Зелених України, керівника Дніпропетровської обласної організації партії Зелених України ОСОБА_2 (третя особа - Головне управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області) про стягнення заробітної плати та компенсації у зв`язку з її затримкою, поновлення на роботі та поновлення трудової книжки у зв`язку з її викраденням і знищенням (а.с. 2-5).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.10.2020р. по справі заявлено самовідвід (а.с. 24).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 07.10.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін до положень ч. 1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. 26).

23.11.2020р. позивач уточнив позовні вимоги (а.с. 29 - 32).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що був прийнятий на посаду консультанта з юридичних питань з 13.10.2017р. за трудовою угодою з Громадським формуванням з охорони громадського порядку «Екологічний патруль» (далі - ГФОГП «Екологічний патруль») і як працівник якісно і вчасно виконував обов`язки, покладені на нього договором.

Відповідно до п. 2.1.1. умов договору роботодавець зобов`язаний був виплачувати заробітну плату. Пунктом 4.1 трудової угоди працівнику встановлений оклад у розмірі 5 000,00 грн. Але відповідач умови договору не виконував, за три місяці 2018 року заробітна плата сплачена не в повному обсязі, останні чотири місяця не сплачена зовсім, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 180 000 грн. + 23 050 грн.

Пояснив, що відповідач склав і вніс до офіційних документів (витягу з протоколу) завідомо неправдиві відомості про те, що позивач взагалі не працював у нього. Однак це спростовує договір і низка довіреностей на ведення цивільних і кримінальних справ у різних судах, свідками чого є судді. Заробітна плата сплачувалася відповідачем всім працівникам з рахунків Дніпропетровська обласної організація партії Зелених України, з метою умисного ухилення від сплати податків і зборів.

Після того як позивач виграв, а саме, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2018р. по справі № 200/5447/ за скаргою керівника ГФ «Екологічний патруль» ОСОБА_2 зобов`язано начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області розглянути клопотання ГФ «Екологічний патруль» від 27.03.2018р. щодо призначення нової групи слідчих в кримінальному провадженні №0004113, про що повідомити ГФ «Екологічний патруль», керівник ГФОГП «Екологічний патруль» ОСОБА_2 незаконно звільнила позивача з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним про корупційне правопорушення. З метою скрити перед судом ці обставини ОСОБА_2 підробила протокол, який надала до суду і не виплатила позивачеві заробітну плату.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації у зв`язку з затримкою виплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції згідно із розрахунком склала 18 043,35 грн. (а.с. 31).

На підставні викладеного, просив:

визнати роботу ОСОБА_1 у ГФОГП «Екологічний патруль» згідно трудового договору (контракту), та визнати невиплату йому заробітної плати;

визнати грубе порушення законодавства про працю і угоди про працю ГФОГП «Екологічний патруль» при роботі ОСОБА_1 згідно з трудовим договором (контрактом);

визнати службове підроблення посадовими особами ГФОГП «Екологічний патруль» при роботі ОСОБА_1 згідно з трудовим договором (контрактом);

визнати викрадення, привласнення, вимагання документів, штампів, печаток, заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем або їх пошкодження ГФОГП «Екологічний патруль» трудової книжки ОСОБА_1 ;

визнати ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) ГФОГП «Екологічний патруль»;

визнати ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ГФОГП «Екологічний патруль»;

стягнути з ГФОГП «Екологічний патруль» заробітну плату в сумі, наведеному у розрахунку на час постановлення судового рішення;

стягнути з ГФОГП «Екологічний патруль» компенсацію в зв`язку з затримкою виплати заробітної плати у сумі розрахунку на час постановлення судового рішення;

поновити його на роботі у ГФОГП «Екологічний патруль» згідно трудового договору (контракту);

зобов`язати ГФОГП «Екологічний патруль» поновити трудову книжку;

визнати протиправною дією виплату працівникам ГФОГП «Екологічний патруль» заробітної плати Дніпропетровською обласною організацією партії Зелених України;

визнати ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ГФОГП «Екологічний патруль» та Дніпропетровською обласною організацію партії Зелених України.

Відповідач - ГФОГП «Екологічний патруль» позовні вимоги не визнав. 04.12.2020р. представник відповідача - керівник ОСОБА_2 (згідно з офіційних відомостей з ЄДРЮОФОПГФ. - а.с. 89) надала відзив на позов (а.с. 98-99), в якому зазначила, що відповідач ніколи не працював у ГФОГП «Екологічний патруль». Відповідно до ч. 2 ст. 24 КЗпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач не надавав відповідачеві цих документів, зокрема, трудової книжки. Тому відповідач не звертався і не міг звертатися до органу ДФС з повідомленням про прийняття на роботу позивача, не видавав жодних наказів про прийняття на роботу позивача, заробітну плату позивачеві не нараховував і не виплачував, а тому й не нараховував і не сплачував податки і збори. Посадова інструкція для позивача не складалася, він з нею не ознайомлювався, як не ознайомлювався і з правилами внутрішнього трудового розпорядку відповідача.

Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач правом на надання відповіді не відзив не скористався, однак 04.12.2020р. подав ряд клопотань (а.с. 101 - 188):

про допит у якості свідків суддів, головуючих у тих справах, де позивач приймав участь у судових засіданнях, витребування цих судових справ;

про встановлення адрес відповідачів і допит свідка ОСОБА_3 , який може підтвердити надсилання копії позову відповідачеві, про витребування у ГУ ДПС у Дніпропетровській області копій і у ГФОГП «Екологічний патруль» повного штатного розкладу і щорічної звітності, починаючи з 2017 року всіх відповідачів;

про витребування у ГФОГП «Екологічний патруль» і Дніпропетровської обласної організації партії Зелених України розгорнутої довідки про нарахування загробної плати і сплату податків, документів бухгалтерського обліку про отриману позивачем заробітну плату;

про розшук на підставі ст. 132 ЦПК України відповідача ГФОГП «Екологічний патруль»;

про залучення у якості співвідповідачів Дніпропетровської обласної організації партії Зелених України та її керівника - ОСОБА_2 ;

про мирову угоду у справі, у якій просив укласти мирову угоду за таких умов: поновлення його на роботі, поновлення трудової книжки і виплати вимушеного прогулу та затримки заробітної плати сумісно з компенсацією в сумі 200 000,00 грн.

Також позивач 04.12.2020р. подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 125 - 126).

Відповідач - ГФОГП «Екологічний патруль» в особі керівника ОСОБА_2 надала письмові заперечення за заявлені клопотання (а.с. 189 - 191), в яких зазначила, що клопотання позивача про встановлення адреси відповідача та витребування доказів, розшук відповідача, про доказування не гуртуються на процесуальних нормах і обставинах справи. Відповідач сам вказав адресу, у т.ч. електронну, у всіх своїх процесуальних документах. Клопотання позивача є беззмістовними і такими, що мають ознаки зловживання процесуальними правами, оскільки вони не обґрунтовані у відповідності до ст. 84 ЦПК України. А клопотання про допит свідків подані з порушенням строків, установлених ст. 91 ЦПК України, у клопотанні не вказано, про які обставини свідок може повідомити суд. Категорично не погодився на укладення мирової угоди, повністю заперечував проти позову, вважав його необґрунтованим, просив відмовити у його задоволенні, а клопотання позивача залишити без розгляду.

Розглядаючи клопотання позивача про допит свідків і про витребування доказів, суддя дійшов висновку про їх безпідставність, а тому - про відмову у їх задоволенні, з огляду на таке.

Суддя зазначає, що згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування у цій конкретній справі про поновлення трудових прав є незаконне, як на думку позивача, звільнення його з роботи і стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за затримку її виплати.

При з`ясування обставин справи у трудовому спорі, суд має визначити підстави звільнення (наказ про звільнення), дотримання норми трудового законодавства при звільненні працівників, отримання згоди виборного органу, факт відібрання пояснень у працівника перед звільненням, попередження працівника про скорочення штату, чи було у позивача переважне право на залишення на роботі тощо.

Отже, до числа необхідних доказів можуть відноситися: копія наказу про прийняття на роботу; копія наказу про звільнення з роботи; штатний розпис на момент звільнення позивача і після його звільнення; копія згоди профспілкового органу на звільнення; письмове попередження про скорочення чисельності або штату працівників; докази наявності в позивача переважного права на залишення на роботі; виробнича характеристика позивача; докази, які підтверджують відмову позивача перейти на іншу посаду; докази, які підтверджують відсутність у відповідача можливості перевести позивача на іншу роботу; копія трудової книжки як доказ трудового стажу; довідка про середню заробітну плату та інші.

Заявляючи клопотання про допит свідків, поза увагою позивача залишилося те, що показання свідків у даній справі - суддів та особи, яка була свідком подання цього позову - не є належними доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування, оскільки не можуть підвереджувати факт наявності трудових відносин.

Позивачем не обґрунтовані підстави для витребування у ГУ ДПС у Дніпропетровській області, у відповідачів повного штатного розкладу і щорічної звітності, починаючи з 2017 року. Зокрема, не надведено, яку саме щорічну звітність слід витребувати у відповідачів і яке доказове значення ці документи матимуть значення, при тому, що позивач не зазначив у позову, коли саме він був звільнений і з яких правових підстав.

Так, само, заявляючи вимоги про витребування у ГФОГП «Екологічний патруль» і Дніпропетровської обласної організації партії Зелених України розгорнутої довідки про нарахування загробної плати і сплату податків, документів бухгалтерського обліку про отриману позивачем заробітну плату, позивач не вказав, коли саме був звільнений, не вказав, за який період слід витребувати довідку. При цьому, відповідач, заперечуючи проти позову і проти заявлених клопотань, зазначив, що взагалі не перебував із позивачем у трудових відносинах, не нараховував і не сплачував йому заробітну плату, не відображав це у звітності.

Клопотання позивача про розшук на підставі ст. 132 ЦПК України відповідача ГФОГП «Екологічний патруль», про залучення у якості співвідповідачів Дніпропетровської обласної організації партії Зелених України та її керівника - ОСОБА_2 , а також про укладення мирової угоди не ґрунтуються на дійсних обставинах справи, оскільки категорія даної справи не відноситься до дих де можливе оголошення відповідача у розшук, а Дніпропетровську обласну організацію партії Зелених України та її керівника ОСОБА_2 позивач сам залучив в уточненому позові. Укладення мирової угоди не можливе, через категоричну незгоду відповідача по справі ГФОГП «Екологічний патруль».

Від представника третьої особи - ГУ ДПС у Дніпропетровській області Юрасова Ю.А. (діє на підставі довіреності від 11.01.2020р. - а.с. 193) надійшло клопотання про заміну третьої особи - ГУ ДФС у Дніпропетровській області його правонаступником - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, про розгляд справи без участі представника третьої особи (а.с. 192).

Враховуючи категорію спору (спір, що витікає з трудових правовідносин), наданий відповідачем письмовий відзив на позов, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) відповідно до положень ч. 1 ст. 274 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України).

Вивчивши, матеріали справи, з`ясувавши позиції сторін, об`єктивно оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважаю, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

При розгляді справи встановлено наступні обставини справи і відповідні ним правовідносини.

Позивачем представлена суду копія трудового договору від 13.10.2017р., укладеного між позивачем ОСОБА_1 і Громадським формуванням з охорони громадського порядку «Екологічний патруль» в особі керівника ОСОБА_2

Згідно із п. 1.2. договору, його предметом є трудові відносини в межах визначених цим договором посадових обов`язків між працівником і роботодавцем, які з боку останньої реалізуються роботодавцем.

Згідно із п. 1.3. трудовий договір - є угодою, відповідно до якої працівник, зобов`язується виконувати роботу в межах посадових обов`язків або за письмовим наказом роботодавця в разі поширення меж посадових обов`язків, шо визначені з цьому договорі з підляганням внутрішнім розпорядчим документам роботодавцем, а роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати матеріальні та організаційні умови прані, необхідні для виконання посадових обов`язків працівником та внутрішніх розпорядчих документів роботодавцем.

У п. 1.5. договору указано, що працівник, зобов`язується виконувати особисто доручену йому роботу в межах посадових обов`язків, а саме надавати юридичні консультації га здійснювати представництво роботодавця в судових установах України, правоохоронних органах прокуратурі та державних установах України тощо.

Згідно із п. 1.6. працівник приймається на посаду консультанта з юридичних питань.

У п. 1.7 договору вказано, що він набуває чинності з 13.10.2017р. на підставі наказу роботодавця та діє до 13.10.2030р.

Як стверджує відповідач - ГФОГП «Екологічний патруль», відповідач ніколи не працював у ГФОГП «Екологічний патруль», адже роботодавець не видавав наказу про прийняття на роботу, а позивач не надавав трудової книжки, тому й заробітна плата йому не нараховувалася і не виплачувалася. Відповідних документів у розпорядженні відповідача немає.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст. 24 КЗпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, згідно з положеннями ст. 24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про прийняття працівника на роботу.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально визначену роботу, а роботу з однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Така позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.08.2020р. у справі №540/4109/18. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі №820/1432/17, від 24.12.2019р. у справі №823/1167/16, від 05.02.2020 р. у справі №620/3913/18, від 06.02.2020р. у справі №0840/3690/18, від 03.03.2020 р. у справі №1540/3913/18.

З аналізу ч. 1 ст. 21 КЗпП України вбачається, що предметом трудового договору (контракту) є праця (трудова функція) особи, яка є об`єктом саме трудових правовідносин, які повною мірою врегульовані трудовим законодавством (зокрема, статтями 3, 7, 9, 9-1, 44 КЗпП України).

Згідно зі ст. 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: 1) роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Статтею 48 КЗпП України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А відповідно до ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Виходячи з вимог ст.ст. 24, 29, 48 КЗпП України належним доказом того, що працівник перебував у фактичних трудових відносинах є не лише трудовий договір, а й наказ, розпорядження власника підприємства чи уповноваженого ним органу про прийняття на роботу, докази наявності і ознайомлення працівника з його посадовою інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку, а також записи у трудовій книжці.

Такі докази відповідач не надав.

Ставлячи перед судом питання про поновлення на роботі, позивач навіть не вказує, з якого числа (дати) він був звільнений і на якій правовій підставі (за якою статтею КЗпП України), а говорячи про наявність нарахованої і виплаченої заробітної плати, не надав жодних доказів того, що він взагалі коли-небудь її отримував від ГФОГП «Зелений патруль», а не іншу винагороду.

Окрім того, позивач вказує, що заробітна плата сплачувалася відповідачем, але за рахунок Дніпропетровської обласної організації партії Зелених України, що взагалі суперечить засадам оплати праці саме роботодавцем, а не іншою особою.

При цьому, відповідач, який ознайомлювався із клопотаннями позивача про витребування доказів (довідки про заробітну плату, штатного розкладу), категорично заперечував як факт перебування позивача у трудових відносинах з ГВОГП «Екологічний патруль» так і факт виплати заробітної плати.

Статтею 40 КЗпП України передбачені підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Так, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:

1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників;

2) виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці;

3) систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення;

4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

5) нез`явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв`язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності;

6) поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу;

7) появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

8) вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу;

10) призову або мобілізації власника - фізичної особи під час особливого періоду;

11) встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування.

Наприклад, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, підлягають з`ясуванню обставини, в чому конкретно полягало порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 4 ч. 1 ст. 40, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

У позові позивач вказує, що його незаконно звільнено з особистих мотивів чи у зв`язку із тим, що він повідомляв про корупцію (був викривачем корупції).

Однак, таких підстав «звільнення працівника роботодавцем з особистих мотивів» або «у зв`язку із повідомленням про корупцію» ст. 40 КЗпП України не містить. Жодних доказів свого звільнення як з указаних мотивів, так і з інших підстав - позивач не надав.

При цьому, матеріали справи не містить доказів того, що позивач звертався до правоохоронних органів із відповідними заявами як викривач корупції, а також про заволодіння його трудовою книжкою, учинення службового підроблення, ухилення від сплати податків, й інші обставини, на які він повивалюється у позові.

Крім того, стосовно доводів позивача про те, що він перебував із ГФОГП «Зелений патруль» саме у трудових відносинах, то суддя зазначає таке.

Відповідно до ст. 3 КЗпП України трудові відносини регулюються законодавством про працю. Такі відносини мають відрізнятися, зокрема, від цивільно-правових відносин, адміністративних.

Суддя вважає за необхідне вказати, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Ще одна відмінність між зазначеними договорами полягає в тому, що за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації, тощо.

Наведене додатково підтверджує, що доказами перебування у саме трудових відносинах є наявність ознак, які їм притаманні - наказ про прийняття на роботу, зарахування до штату на посаду, що відповідає кваліфікації працівника, наявність посадової інструкції, ознайомлення і підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку, наявність гарантованої заробітної плати та інших виплат.

Відтак, та обставина, що позивач виконував для відповідача роботу юрисконсульта не є доказом того, що він перебував саме у трудових відносинах.

Довіреність від імені юридичної особи, яка видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, у відповідності до вимог ст. 62 ЦПК України є документом, що підтверджують повноваження представника, а не доказом перебування особи, якій видана довіреність у трудових відносинах із юридичною особою.

Згідно із КПК України, за довіреністю може діяти представник юридичної особи, яка є потерпілим (ст. 58), представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження (ст. 64-1), представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт (ст. 64-2).

Однак, довіреність згідно із КПК України є лише документом, що підтверджують повноваження представника, а не доказом перебування особи у трудових відносинах.

Отже, довіреності, які позивачеві видавалися на представництво інтересів у судах, не є належним і допустимим доказом перебування позивача саме у трудових відносинах із відповідачем.

Повертаючись до позовних вимог позивача, суддя зазначає, що заявляючи вимоги про визнання роботи, грубе порушення законодавства про працю і угоди про працю, визнання службового підроблення посадовими особами, викрадення трудової книжки, ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), внесків ГФОГП «Екологічний патруль» - позивач обрав невірний спосіб порушеного права, оскільки такий спосіб захисту права не передбачений законом. Крім того, такі вимоги по суті є заявою про кримінальне правопорушення, яка розглядається уповноваженими органами у відповідності до вимог КПК України.

Вимоги позивача про стягнення з ГФОГП «Екологічний патруль» заробітної плати до моменту постановлення судового рішення, поновлення на роботі у ГФОГП «Екологічний патруль», зобов`язати поновити трудову книжку - позивачем жодними доказами не доведені.

А вимоги про визнання протиправною дією виплату заробітної плати працівникам ГФОГП «Екологічний патруль» Дніпропетровською обласною організацією партії Зелених України і визнати ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) Дніпропетровською обласною організацією партії Зелених України взагалі не стосуються захисту трудових прав позивача.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги задоволення не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 259, 263-265, ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суддя,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Громадського формування з охорони громадського порядку «Екологічний патруль», Дніпропетровської обласної організації партії Зелених України, керівника Дніпропетровської обласної організації партії Зелених України ОСОБА_2 (третя особа - Головне управління державної податкової служби у Дніпропетровській області) про визнання фактів роботи, невиплати заробітної плати, грубого порушення законодавства про працю і угоди про працю, службового підроблення, викрадення трудової книжки, ухилення від сплати податків, зборів, стягнення заробітної плати у зв`язку з затримкою, поновлення на роботі, зобов`язання поновити трудову книжку, визнання протиправними дій - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Наумова О.С.