Ухвала

11 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 522/3145/21

провадження № 61-15604ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ СІ ЄН» про визнання противоправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ СІ ЄН» про визнання противоправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 при зверненні до суду заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на те, що він на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 26 лютого 2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовив. Позовну заяву залишив без руху з підстав несплати судового збору, і роз`яснив заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 30 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнав неподаною та повернув позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 30 серпня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що він звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Одеський апеляційний суд ухвалою від 13 вересня 2021 року апеляційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 454 грн, і роз`яснив заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

14 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про усунення недоліків, в якій просив звільнити його від сплати судового збору посилаючись на пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Одеський апеляційний суд ухвалою від 14 вересня 2021 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2021 року визнав неподаною та повернув заявнику.

17 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору у розмірі 454 грн, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 780 заявник отримав вказану ухвалу 20 жовтня 2021 року.

На виконання вимог вказаної ухвали 08 листопада 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій він заявив повторно клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги з підстав, передбачених пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

В задоволенні клопотання необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій, визначено зокрема у статті 13 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень Закону № 3551-XII.

Вказані висновки про застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 545/1149/17.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання противоправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, що не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій.

Отже, за подання касаційної скарги ОСОБА_1 має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням наведеного, слід продовжити з ініціативи суду ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 28 вересня 2021 року, а саме - заявнику слід надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 454 грн, який бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги десять днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев