РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/3784/21

провадження у справі № 2/0285/930/21

04 листопада 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючої судді Сташків Т.Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування,

ВСТАНОВИВ:

14.07.2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою загального користування шляхом визнання незаконним та скасування рішення Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району № 280 від 27.06.2019 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які передавались ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,6319 га, кадастровий № :02:002:0169.

Своїм позовні вимоги ОСОБА_3 мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Згідно належного позивачу державного акта про право власності на земельну ділянку, по межі від А до Б знаходилась земля загального користування (дорога), по якій здійснювався заїзд на земельну ділянку позивача. Рішенням Суслівської сільської ради № 159 від 15.08.2017 року відповідачу ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,64 га. Однак, у процесі виготовлення технічної документації землевпорядною організацією було незаконно включено землю загального користування (дорогу) до земельної ділянки, яка підлягає передачі у приватну власність відповідачу. Оспорюваним рішенням Суслівської сільської № 280 від 27.06.2019 року вказану технічну документацію було затверджено, після чого відповідач побудував огорожу, якою перекрив заїзд на подвір`я позивача.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити з підстав, викладених у позові.

В судовому засіданні представник Стриївської сільської ради просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав. У підготовчому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_5 , син позивача, пояснив, що вони з відповідачем давно сусіди і завжди на своє подвір`я заїжджали зі сторони ОСОБА_4 . Заїзд до їх гаражу проходив також по тій дорозі, проте ОСОБА_4 встановив огорожу. Тепер змушений заїжджати до свого гаражу через свою земельну ділянку.

За таких обставин, керуючись п. 1, ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідка, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування будинку та державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 6-8).

Відповідач ОСОБА_4 є власником сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Рішенням Суслівської сільської ради № 159 від 15.08.2017 року відповідачу ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,64 га з них: 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ; 0,40 га для ведення особистого селянського господарства в межах с. Сусли (а.с. 12).

Рішенням Суслівської сільської № 280 від 27.06.2019 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які передаються у власність ОСОБА_4 загальною площею 0,6319 га, з них: 0,2319 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , кадастровий № :02:002:0169; та для ведення особистого селянського господарства дві земельні ділянки площами 0,2122 га, 0,1878 га, кадастрові № :02:004:0177, № :02:001:0213 (а.с. 18).

Згідно листа Новоград-Волинської РДА за результатами огляду земельних ділянок та вивчення правовстановлюючих документів встановлено, що під час прийняття Суслівською радою рішень № 159 від 15.08.2017 року та № 280 від 27.06.2019 року порушень земельного законодавства не виявлено й дотримано вимоги ст.ст. 118, 120, 122 ЗК України (а.с. 10).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 23.07.2019 року ОСОБА_4 є власником земельних ділянок загальною площею 0,6319 га на підставі рішення Суслівської сільської ради № 280 від 27.06.2019 року, що також підтверджується даними земельнокадастрової книги с. Сусли (а.с. 11).

Як вбачається з фотокартки відповідач на межі належної йому земельної ділянки побудував паркан, що стало підставою для звернення ОСОБА_3 із зазначеним позовом (а.с. 17).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Положеннями частини першої статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У частині першій статті 122 ЗК України зазначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із частиною першою пункту 12 розділу X "Перехідні положення" ЗК України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок визначений положеннями статті 118 ЗК України.

Так, частиною першою цієї статті передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки (частина друга статті 118 ЗК України).

Згідно із частиною шостою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 ЗК України).

Відповідно до частини восьмої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач у передбаченому законом порядку виготовив технічну документацію з метою отримання земельних ділянок у власність, рішенням органу місцевого самоврядування було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок та передано у власність відповідачу три земельні ділянки загальною площею 0,6319 га з відповідними кадастровими номерами: № :02:002:0169; № :02:004:0177, та № :02:001:0213.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що орган місцевого самоврядування передав у приватну власність відповідачу земельну ділянку, частина якої відноситься до категорії земель загального користування (дорога).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, у передбаченому земельним законодавством порядку, отримав у власність земельні ділянки у розмірах, що відповідають технічній документації та рішенню органу місцевого самоврядування, а тому відсутні правові підстави для скасування такого рішення Суслівської сільської ради.

Є необґрунтованими доводи позивача, що згідно державного акта на право власності позивача на земельну ділянку від 18.01.2001 року, в описі меж зазначено, що від літ. "А" до літ. "Б" суміжною земельною ділянкою позивача є земельна ділянка загального користування (дорога), оскільки відповідач побудував паркан на межі належної йому на праві власності земельної ділянки, а не на землі загального користування (дорозі).

Крім того, суд враховує вимоги статті 41 Конституції України, відповідно до змісту якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічний принцип непорушності права власності закріплений і в ст. 321 ЦК України.

Європейський Суд з прав людини, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (рішення ЄСПЛ у справах «Аркурі та інші проти Італії» від 5.07.2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 04.09.2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 6.11.2008 року).

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підтверджуються належними доказами, є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування шляхом визнання незаконним та скасування рішення двадцять шостої сесії Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області № 280 від 27.06.2019 року в частині затвердження земельної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які передавалися у власність ОСОБА_4 загальною площею 0,6319 га по АДРЕСА_1 відмовити повністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційний розгляд справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення 10.11.2021 року.

Головуюча суддя Т.Г. Сташків