04.01.2021 Справа № 756/8161/20
Унікальний № 756/8161/20
Провадження № 2/756/4691/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 грудня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Макарової С.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Ситник Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього онука: ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в липні 2020 року через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача.

В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 має дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з червня 2011 року проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Севастополь.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у дочки позивачки ОСОБА_5 та відповідача народився син ОСОБА_3 .

При реєстрації народження сина відповідач по справі надав заяву про визнання батьківства і в свідоцтві про народження його було зазначено батьком.

Але через пару місяців після народження дитини відносини в родині почали псуватися, виникали тривалі конфлікти, подальше спільне проживання відповідача та його співмешканки ОСОБА_5 стало неможливим та недоцільним.

В травні 2014 року позивачка турбуючись про подальше життя своєї доньки та онука вимушена була зібрати їх разом з речами та перевезти назад до свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Після повернення додому з травня 2014 року до серпня 2016 року позивачка разом зі своєю дочкою виховувала онука, займались його розвитком. З вересня 2016 року дочка позивачки повністю самоусунулася від виконання своїх материнських обов`язків стала зловживати наркотичними засобами. На протязі чотирьох років малолітній ОСОБА_3 живе виключно з позивачкою по справі. У зв`язку з даними обставинами позивачкою по справі 17.06.2020 року подано позовну заяву про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав до Каховського міськрайонного суду Херсонської області.

Батько дитини ще з травня 2014 року самоусунувся від виховання та матеріального утримання дитини, з сином не проживає, свої батьківські обов`язки щодо дитини не виконує. На протязі шести років жодного разу не бачився з сином, аліменти на його утримання в добровільному порядку не сплачував, грошових коштів в добровільному порядку не надавав.

Не турбувався про оформлення дитини до дитячого садка. Всі обов`язки щодо проходження медичного огляду і збору пакету документів взяла на себе виключно бабуся - позивачка по справі. Вона ж і щоденно самостійно без будь-якої сторонньої допомоги відводить ОСОБА_3 , та забирає з садочка, приймає активну участь в його житті, відвідує батьківські збори.

Як вбачається з характеристики наданої дитячим закладом з м.Каховка Херсонської області малолітній ОСОБА_7 відвідував заклад з вересня 2017 року по лютий 2019 року. Мати дитини з`явилась лише декілька раз, батька взагалі не було.

Позивачка по справі намагалася через спільних знайомих знайти відповідача та визначити з ним майбутнє свого онука, адже матір дитини свої батьківські обов`язки взагалі не виконувала. А навпаки проживаючи в одному помешканні зі своїм сином та позивачкою по справі робила їх життя нестерпним. Своєю аморальною поведінкою порушувала звичний графік дитини, вчиняла систематичне домашнє насильство відносно позивачки по справі.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдала позивачці по справі та своєму синові матеріальні збитки, а саме неодноразово викрадала майно із спільного помешкання, витяг з ЄРДР дата реєстрації провадження 06.09.2019 за ст. 185 ч.1 (викрала планшет) матеріальний збиток на суму 1800 грн., дата реєстрації провадження 09.09.2019 за ст.185 ч.2 (викрала дитячий самокат) матеріальний збиток на суму 1332 грн. 80 коп., дата реєстрації провадження 18.10.2019 за ст.185 ч.2 (викрала дитячий велосипед) матеріальний збиток на суму 1200 грн., дата реєстрації провадження 28.11.2019 року за ст.185 ч.1 (викрала керамічний теплообігрівач), дата реєстрації провадження 06.02.2019 за ст. 185 ч.1 (вчинила крадіжку курей та тушок курей), дата реєстрації провадження 17.02.2020 за ст.190 ч.1 (шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном позивачки по справі).

На протязі шести років відповідач на зв`язок не виходив, життям на розвитком свого сина не цікавився.

Не дивлячись на ці всі негаразди позивачка по справі протягом шести років намагалася самостійно захистити свого онука ОСОБА_3 від негативного впливу його матері та бездіяльності батька - відповідача по справі, наскільки було в її силах створювала комфортні умови для розвитку дитини.

Всі зазначені обставини підтверджуються актом обстеження сім`ї за спільним місцем проживання сторін по справі, виданий відділом у справах дітей Каховської міської ради Херсонської області від 23.01.2020 року.

В ньому зазначено, що позивач разом зі своєю донькою матір`ю сина відповідача зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 - малолітній ОСОБА_3 проживав в ньому без реєстрації. В будинку є дві кімнати, кухня та зручності в будинку, на момент обстеження будинку, відповідачки не було, на підлозі розкидані речі відповідачки. Малолітній ОСОБА_3 не відвідує жодний дошкільний заклад, та перебуває під наглядом бабусі, позивачки по справі. Відповідно до довідки про склад сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: позивачка по справі, та її донька - мати сина відповідача.

Зазначає, що проживання в одному помешканні з відповідачкою було досить складним, як морально так і фізично, адже під час зловживання наркотичними засобами відповідачка була дуже агресивна. Неодноразово позивачка та її онук потерпали від погроз фізичною розправою з її боку. В лютому 2020 року в помешканні вже не було меблів, побутової техніки та умов для подальшого проживання дитини.

У зв`язку з даними обставинами в лютому 2020 року позивачка намагаючись врятувати онука прийняла остаточне рішення щодо переїзду до м.Енергодар Запорізької області. В цьому місті мешкає її молодша дочка з родиною і вони неодноразово маючи намір врятувати позивачку та малолітнього ОСОБА_3 наполягала на їх переїзді.

Після переїзду до м.Енергодар - позивачка по справі зняла квартиру та облаштувала її всім необхідним для повноцінного розвитку та відпочинку дитини. Як вбачається з акту обстеження умов проживання дитини, складеним 11.06.2020 року службою у справах дітей Енергодарської міської ради: неповнолітній ОСОБА_3 проживає в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю бабусею - позивачкою по справі. Житлово-побутові умови дитини задовільні, квартира обладнана меблями та побутовою технікою, санітарно -гігієнічний стан житла відповідає нормі, є обладнане місце для відпочинку та занять, у ОСОБА_3 є окреме ліжко, письмовий стіл, шафа для одягу. У наявності є одяг за віком, взуття, іграшки, канцелярське приладдя, ОСОБА_3 забезпечений повноцінним харчуванням.

Із бесіди з позивачкою з`ясовано, що мати малолітнього ОСОБА_3 з сином не спілкується з березня 2020 року, участі в утриманні не бере. Батько ОСОБА_4 не підтримує стосунки з сином, не утримує його матеріально та не цікавиться його життям з 2014 року.

З 04.06.2020 року позивачка по справі влаштувала свого онука до ДНЗ № 14 «Горобинка» м.Енергодар Запорізької області. Малолітній ОСОБА_3 відвідує дитячий садок і через рік «вимушеного прогулу» намагається наздогнати навчально-розвиваючий процес відповідно до його віку.

З психолого-педагогічної характеристики вихованця ДНЗ № 14 ОСОБА_3 вбачається, що до дитячого садка приводить та забирає виключно бабуся - позивачка по справі. Батьки участі у вихованні сина не приймають.

З травня 2014 року відповідач участі у вихованні дитини не приймає, коштів на його утримання не надає.

На сьогоднішній день позивачка перебуває в скрутному матеріальному становищі намагаючись самостійно забезпечити всі потреби дитини.

З 01.09.2020 року онук позивачки повинен йти до першого класу, але документи в неї на його зарахування не приймають, у зв`язку з тим, що вона не має статусу опікуна, а відтак не може бути законним представником свого малолітнього онука.

У зв`язку з неможливістю призначення опікуна, якщо хоча б один з батьків не позбавлений батьківських прав позивачка вимушена звернутися до суду.

Відповідач своїм байдужим ставленням до свого сина з 2014 року - довів своє небажання в подальшому виконувати свої батьківські обов`язки відносно сина. А повна відсутність ініціативи у спілкуванні з сином доводить факт доцільності його батьківських прав.

Посилаючись на ст. ст.150, 155, 164, 165 СК України просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.06.2020 року підсудність по справі визначена Оболонському районному суду міста Києва.

Ухвалою від 15.07.2020 року по справі відкрито загальне провадження.

08.09.2020 року на адресу суду надійшов висновок виконавчого комітету Енергодарської міської ради, як органу опіки та піклування, в особі служби у справах дітей Енергодарської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судовому засіданні проведеному в режимі відео конференції позивач та її представник позовні вимоги підтримали, з обставин викладених в позові та просили суд позов задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання 05.10.2020 року та судове засідання призначене на 04.12.2020 року не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом публікації на сайті судової влади. Відзив на позов не надав. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд по справі. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник третьої особи також позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 21.08.2013 без реєстрації шлюбу народила ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнав батьківство і у свідоцтві про народження його зазначено батьком.

В ході розгляду справи встановлено, що дитина проживає разом з бабусею позивачем по справі та перебуває на її утриманні.

Заочним рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19.11.2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа відділ у справах дітей Каховської міської ради, виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитись неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Як убачається з висновку служби у справах дітей, 15.06.2020 року під час телефонної розмови зі спеціалістом служби ОСОБА_4 повідомив, що з травня 2014 року сина не відвідував жодного разу, інколи телефонував бабусі та тітці ОСОБА_3 , щоб дізнатися, як справи у сина, періодично надсилав кошти , але останні півроку не має змоги допомагати через особисті фінансові проблеми. З позбавленням його батьківських прав не згоден, але забрати сина до себе або налагодити з ним контакт на теперішній час не має можливості.

Таким чином, зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_4 свідомо нехтує батьківськими обов`язками, не виявляє зацікавленості до долі свого сина ОСОБА_3 . З часу переїзду дитини з матір`ю до міста Каховки Херсонської області, впродовж 5 років, батько жодного разу сина не відвідував. За час проживання дитини з бабусею у м.Енергодарі Запорізької області, з лютого 2020 року до теперішнього часу ОСОБА_8 також не відвідував сина, не цікавився успіхами, здоров`ям, не надавав коштів на утримання, не купував речей, одягу чи будь-чого, хоча мав таку можливість .

Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає, що ОСОБА_4 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, у цьому випадку, є заходом захисту інтересів малолітньої дитини, тому ОСОБА_4 доцільно позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Підстави для позбавлення батьківських прав передбачені статтею 164 СК України.

Так згідно частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Вказаний захід впливу підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, давши оцінку у справі письмовим доказам, які в своїй сукупності вказують на те, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, від спілкування з сином, прийняття участі у його житті, що доказів зворотнього суду не надано; не надав будь-яких доказів або тверджень щодо намагання ним в подальшому виконувати належним чином свої батьківські обов`язки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав, а тому суд доходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2-13, 81, 89, 141, 258-259, 264-265, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ), яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього онука: ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ), третя особа: Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей (адреса місцезнаходження: Запорізька обл., м.Енергодар, вул.Курчатова, б.11), про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) батьківських прав відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 січня 2021 року.

Суддя