Справа № 146/1528/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Максимчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Томашпільського районного суду з заявою про забезпечення позову в справі про стягнення боргу за договором позики, в якій просить вжити заходи забезпечення шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, які належать на праві власності ОСОБА_2 в межах ціни позову в розмірі 692949 грн. 18 коп.

В обгрунтування заяви заявник посилається на те, що суд при вирішенні питання про забезпечення позову не перевірив та не співставив реальну вартість нерухомого майна відповідача із сумою боргу. Станом на дату подання заяви суд забезпечив позов про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 692949,18 грн шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю пилорами вартістю 30000 грн., що є неспівмірним забезпеченням та в подальшому не призведе до ефективного виконання судового рішення у даній справі при примусовому стягненні з ОСОБА_2 суми боргу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Видами забезпечення позову відповідно до ст. 150 ЦПК України є :

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задоволено частково і ухвалено забезпечити позов шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю пилорами загальною площею 100,3 кв. м., розташованої в АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 254.

Твердження ОСОБА_1 про те, що суд не перевірив реальну вартість майна є безпідставним та необґрунтованим, оскільки до попередньої заяви про забезпечення позову від 23 жовтня 2021 року не було подано жодних доказів щодо вартості вказаного майна.

Так, як вбачається з копії договору дарування від 31 липня 2020 року вартість пилорами визначена сторонами у сумі 30000, що може відрізнятися станом на сьогодні від її реальної вартості. Чи проводилася нормативно грошова оцінка даного об`єкта із копії договору не вбачається, оскільки остання не якісна та частково не читабельна.

Крім того, позивачем до клопотання додані копії договорів: дарування земельної ділянки 0,2500 га від 28 вересня 2019 року (вартістю 36388 грн.); дарування земельної ділянки 0,3000 га від 28 вересня 2019 року (вартістю 1060 грн.); дарування житлового будинку, розташованого АДРЕСА_1 від 28 вересня 2019 року ( вартістю 16162 грн.); дарування житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 від 8 грудня 2017 року (вартістю 24372 грн.); дарування квартири АДРЕСА_3 від 5 червня 2020 року (вартістю 170536 грн.); купівлі продажу будівлі боксу, що знаходиться в АДРЕСА_4 від 23 жовтня 2013 року ( вартістю 96970 грн.). Однак суд вважає, що ринкова вартість майна за цей період могла змінитися, тому така вартість до уваги судом не приймається.

Також суд наголошує, що мають бути наведені достатні підстави які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача.

Саме лише припущення у заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи зазначене та необґрунтованість ОСОБА_1 необхідності і накладення арешту на інше майно відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149,150-153,260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі про стягнення боргу за договором позики, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: І.В. Скаковська