Справа №613/1727/21 Провадження № 2-з/613/39/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Сеник О.С. розглянувши заяву представника позивача адвоката Кайдашова Віталія Сергійовича про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник позивача адвокат Кайдашов В.С., звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ТОВ «ФК «Суперіум», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., у якій просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 13.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною (реєстровий номер 2431) про стягнення з позивача боргу за договором № 0 від 29.01.2018; 2) вирішити питання щодо судових витрат.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 29.01.2018 між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсиббанк» укладений договір № 0. Позивач виконував умови договору, проте ним було допущено часткове порушення його умов. 27.10.2021 позивачу стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження ВП №63340201. Під час ознайомлення з матеріалами вказаного виконавчого провадження встановлено, що 13.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. на вказаному договорі вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2431. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменком Д.О. від 20.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63340201. Також, під час примусового виконання виконавчого документа, виконавцем винесені постанови про стягнення з позивача витрат на проведення виконавчих дій, про стягнення з боржника основної винагороди та про звернення стягнення на заробітну плату. Стверджує, що договір був укладений між позивачем та ПАТ «Укрсиббанк», права за яким можливо у подальшому були передані відповідачеві, але будь-яких документів з приводу відступлення прав вимоги за договором матеріали виконавчого провадження не містять. Позивач вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчих написів, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими останній звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Так, на думку представника позивача, при вчиненні спірного виконавчого напису стягувачем (відповідачем по справі) не надані належні документи (докази) щодо безспірності цієї заборгованості; позивач не має боргових зобов`язань перед відповідачем; відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, не існувало на момент звернення за виконавчим написом. Оскільки укладений договір не був посвідчений нотаріусом, тому відповідач і третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. не мали підстав для вчинення відповідного виконавчого напису.

10.11.2021 представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить до набрання судовим рішенням законної сили зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 13.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною (реєстровий номер 2431) про стягнення з позивача боргу за договором № від 29.01.2018.

В обґрунтування зазначеної заяви представник позивача посилається на те, що під час примусового виконання оскаржуваного виконавчогонапису приватним виконавцем були винесені постанови про стягнення з позивача витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення з боржника основної винагороди. Вказав, що за боржником зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0275, що знаходиться у Богодухівському районі Харківської області на території Богодухівської міської ради. Також зазначив, що Акціонерним товариством "Приватбанк" на запит приватного виконавця було надано останньому інформацію про номери відкритих рахунків позивача та наявність грошових коштів на таких рахунках. У свою чергу, за приписами ч. 1 ст. 18, абз. 3 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов`язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно та (або) кошти на рахунки боржника в банках у порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, крім випадку, коли на таке майно, арешт уже накладено з тих самих підстав. З огляду на викладене, стверджує, що продовження виконавчих дій в рамках виконавчого провадження на виконання оскаржуваного виконавчого документа може призвести до матеріальних втрат позивача, зокрема, у вигляді стягнення грошових коштів з його рахунків, а також звернення стягнення на його майно з подальшою примусовою реалізацією його у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». На підтвердження вказаного до заяви про забезпечення позову додав копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 63340201 від 20.10.2020, постанови про розмір мінімальних втрат виконавчого провадження від 20.10.2020, постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 20.10.2020, копіюї повідомлення АТ КБ «ПриватБанк», наданого на запит приватного виконавця Єфіменка Д.О., про всі наявні рахунки ОСОБА_1 станом на 28.10.2020; копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08.11.2021 № 283366591. Вважає, що до розгляду справи по суті, виконавчий напис фактично вже може бути виконаний, що буде безумовним порушенням прав позивача у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та доводи в її обґрунтування, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З наведеного вбачається, що забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод і законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів та покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №2431 від 13.07.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Буждиганчук Є.Ю. на користь ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» щодо стягнення з позивача боргу за договором № 0 від 29.01.2018.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменком Д.О. 20.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63340201 по примусовому виконанню спірного виконавчого напису №2431 від 13.07.2020.

Статтею 150 ЦПК України визначені заходи забезпечення позову, до яких відноситься в тому числі такий захід як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, що оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Зі змісту пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виник спір щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, внаслідок виконання якого існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Як вбачається зі змісту доданих до заяви копій постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменком Д.О. від 20.10.2020 ВП № 63340201, оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса № 2431 від 13.07.2020 пред`явлено до примусового виконання, на даний час приватним виконавцем Єфіменком Д.О. проводяться виконавчі дії з примусового виконання зазначеного виконавчого напису, в тому числі, отримано інформацію про банківські рахунки ОСОБА_1 .

Разом з тим, можливе стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 призведе до порушення законних прав та інтересів позивача, унеможливить виконання рішення суду у разі визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З правового аналізу вищезазначених норм випливає, що такий вид забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, може бути застосований судом в разі оскарження виконавчого напису нотаріуса боржником у судовому порядку. Даний вид забезпечення, про який просить позивач, на думку суду, є співмірним із заявленими позовними вимогами та адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення суду, а віджтак, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18, відповідно до якої "застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається обставин, за наявності яких суд, відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353, 354, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Кайдашова Віталія Сергійовича про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 63340201 з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» (код в , за адресою: м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корп. «В», пов. 4, каб. 402) на підставі виконавчого напису нотаріуса № 2431 від 13.07.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, до вирішення спору по суті.

Копію ухвали направити для відома усім учасникам справи, та для виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Єфіменку Д.О..

У зв`язку із забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Сеник