справа №619/17/15-ц
провадження №4-с/619/4/21
іменем України
05 січня 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіЖорняк О.М.
за участю секретаря судового засіданняГерасименко А.С.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця, -
ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду з скаргою на неправомірні дії державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в частині відкриття провадження та стягнення з неї боргу в сумі 269,00 гривень та витрати виконавчого провадження по справі в сумі 269,00 гривень.
В обгрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постановою ВП № 63454869 від 30.10.2020 з неї стягнуто 269,00 гривен, а також стягнуто 269,00 гривен витрати виконавчого провадження.
З даною постановою вона не згодна , оскільки 04 липня 2019 року нею вже було сплачено борг ОСОБА_2 , а також сплачено витрати виконавчого провадження згідно ВП № 59147929 на загальну суму 442,31 гривень. Тому постанова ВП № 63454869 від 30.10.2020 це повторне виконання одного й того ж боргу для ОСОБА_2 , яке підлягає скасуванню.
17.11.2020, вона вже зверталась до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця.
18.11.2020, суддею Болибок Є.А. їй було повернуто скаргу, для усунення недоліків, а тому вона після виконання ухвали суду наполягає на повторному розгляді даної скарги.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, що не є перешкодою для розгляду справи.
Головний державний виконавець міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стадніченко Т.О. в судове засідання не з`явилася, але надала суду відзив відповідно до якого заперечувала проти задоволення скарги.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №62943616 з виконання виконавчого листа №619/17/15-ц від 26.06.2018 року, про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.
03.09.2020 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття
Відповідно до ст., 28 Закону України « Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Винесення постанови про відкриття виконавчого провадження вже свідчить про початок примусового виконання рішення.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
В рамках виконавчого провадження №62943616, 03.09.2020 року, керуючись ст..27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем була винесена постанова про стягнення виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору було направлено боржнику разом з постановою про відкритої виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»:
1. Кошти виконавчого провадження складаються з:
1)виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;
2)авансового внеску стягувача;
3)стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
2. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
В рамках виконавчого провадження №62943616, державним виконавцем, 03.09,2020 була винесена постанова про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 269,00 ( двісті шістдесят дев`ять) гривень.
Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження була направлена боржнику ОСОБА_1 разом з постановою про відкриття виконавчого провадження.

03.09.2020, на адресу ОСОБА_1 було направлено виклик державного виконавця, вихідний №42924, але боржник на виклик державного виконавця не з`явилася.

Відповідно до поштових відправлень на сайті Укрпошти, кореспонденція направлена боржнику ОСОБА_1 , була отримана нею особисто 08 вересня 2020 року.

29.10.2020 виконавче провадження №62943616 з виконання виконавчого листа № 619/17/15-ц від 26.06.2018, про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою АДРЕСА_2 було завершено у зв`язку з фактичним виконанням на підставі ч. 1 п. 9 ст. 39 Закону України «про виконавче провадження», однак виконавчий збір у сумі 10 000,00 ( десять тисяч) гривень, та витрати виконавчого провадження у сумі 269,00 ( двісті шістдесят дев`ять) гривень, сплачено боржником не було.

Відповідно до ст. 40 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1. 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до розділу VI Інструкції з організації примусового виконання: рішень, у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень.

Таким чином постанова про стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 269,00 гривень, була виділена в окреме виконавче провадження №63454869. Постанова про відкриття виконавчого провадження №63454869 від 30.10.2020, була направлена боржнику ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією 03.11.2020.

У порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» вищевказана постанова оскаржена не була.

У своїй скарзі ОСОБА_1 зазначає, що 04.07.2019 року нею вже було сплачено борг ОСОБА_2 та витрати згідно виконавчого провадження №59147929, однак сплачені нею кошти в розмірі 442,31 гривень, не мають ніякого відношення до виконавчого провадження №63454869.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що державний виконавець діяв в межах своєї компетенції у відповідності до вимог норм чинного законодавства, а тому скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)-відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя О. М. Жорняк