_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 523/5901/20
Провадження № 2-і/947/12/21
УХВАЛА

12.01.2021 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В., розглянувши письмову заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Павлишина Юрія Миколайовича про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, згідно п.5 ст.142 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2020року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC1 від 28.01.2019 року у розмірі 21088,64 грн. станом на 06.04.2020 року, яка складається з наступного: 10400,00 грн. заборгованості за кредитом; 10688,64 грн. заборгованості по відсоткам та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102, 00 гривень.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 20.05.2020 року позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент- Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Київського районного суду м.Одеси.

23.06.2020 року на адресу Київського районного суду м.Одеси з Суворовського районного суду м.Одеси надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Акцент- Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості для розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2020 року, вищезазначену справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 24.06.2020 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами./а.с.33/.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

24.12.2020 року на електронну адресу суду від представника позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. надійшли письмові заяви про закриття провадження по справі на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України та розгляд справи за відсутності представника позивача, які на думку суду не відповідали вимогам закону про закриття провадження по справі./а.с.125/.

28.12.2020 року на електронну пошту суду від представника позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. надійшла письмова заява, якою представник банку просить прийняти відмову АТ «А-Банк» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; закрити провадження у справі № 523/5901/20 за позовом АТ «А-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; розглядати справу за відсутності представника банку. Крім того, у заяві зазначено, що наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову, що передбачені ст.ст.206,256 ЦПК України роз`яснені та зрозумілі, копія довіреності представника наявна у матеріалах справи. Вказана заява відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України./а.с.132/

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Павлишин Ю.М. до судового засідання на 29.12.2020 року не з`явились, через канцелярію суду надали письмові заяви від 28.12.2020 року, якими просили розглянути справу по суті, не брати до уваги докази у справі № 523/5901/20, які викликають сумнів, оригінали яких не подано до суду позивачем, відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі та провести розгляд справи у відсутності відповідача та її представника./а.с.130/.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 29.12.2020 року заяву представника АТ «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. про відмову від позову та закриття провадження по справі було задоволено. Прийнято відмову від позову АТ «Акцент-Банк» та провадження по цивільній справі за позовом АТ «Акцент -Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито./а.с.155/

11.01.2021 року через канцелярію суду надійшла письмова заява-вимога від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Павлишина Юрія Миколайовича про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, згідно ч.5 ст.142 ЦПК України, посилаючись на те, що згідно з Договором про надання правової допомоги відповідачу ОСОБА_1 від 09.07.2020 року загальний розрахунок витрат на правничу допомогу складає 7800 грн., часткова сплата здійснена відповідачем у сумі 2600 грн., інші послуги в розмірі 5200 грн. адвокат погодився надавати відповідачу з відстрочкою, проте представник відповідача наполягає на стягненні витрат на правничу допомогу з позивача на загальну суму 7800 грн., незалежно від фактично сплаченої 2600 грн., тому просить стягнути у повному обсязі з позивача судові витрати.

Вказана заява також мотивована тим, що 10.01.2021 року в реєстрі судових рішень було знайдено ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 29.12.2020 року про відмову позивача від позову та закриття провадження по справі, проте суд закриваючи провадження не вирішив питання про стягнення /розподіл/ судових витрат.

Дослідивши матеріали справи № 523/5901/20 та письмову заяву представника відповідача разом з додатками, суддя приходить до наступного.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів, або на протязі 5 днів після ухвалення судового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до вимог ст.270 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішені питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, передбачених ст.430 ЦПК України.

Між тим, судом не ухвалювалось рішення по справі, тому посилання представника відповідача на те, що суд закриваючи провадження не вирішив питання про стягнення /розподіл/ судових витрат, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки приписи ст.270 ЦПК України в даному випадку не можуть бути застосовані судом.

Водночас, за приписами ч.5 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі, відповідач має право заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч.6 ст.142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження по справі, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалу суду про закриття провадження по справі було постановлено 29.12.2020 року, заява представника відповідача про компенсацію судових витрат надійшла до суду 11.01.2021 року, тому п`ятнадцятиденний термін вирішення питання про розподіл судових витрат є 12.01.2021 року.

Крім того, представник відповідача у заяві ставить питання про поновлення строку на подання заяви-вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, причинами поважності пропуску строку вказує той факт, що ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 29.12.2020 року про відмову від позову та закриття провадження по справі було знайдено представником в Єдиному реєстрі судових рішень лише 10.01.2021 року.

Із Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалу суду про закриття провадження по справі від 29.12.2020 року було оприлюднено в реєстрі 31.12.2020 року, відповідачу та її представнику було відомо про розгляд справи 29.12.2020 року, що вбачається із письмової заяви представника відповідача адвоката Павлишина Ю.М. від 28.12.2020 року про проведення розгляду справи 29.12.2020 року у відсутності відповідача та її представника/а.с.130/.

Проте, представник відповідача помилково ставить питання про поновлення строків на подання заяви про компенсацію витрат, оскільки ч.8 ст.141 ЦПК України щодо п`ятиденного строку подання доказів розміру витрат по справі застосовується при ухваленні судом рішення. В даному випадку по справі було постановлено ухвалу про закриття провадження по справі, тому питання розподілу судових витрат вирішується протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження по справі.

Крім того, посилання представника відповідача щодо описки в назві ухвали про відмову від позову, не спростовують висновків суду, викладених в резолютивній частині ухвали про прийняття відмови від позову АТ «Акцент-Банк» та закриття провадження по цивільній справі за позовом АТ «Акцент -Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, тобто фактично підставою закриття провадження по справі є відмова позивача від позову і вказана відмова прийнята судом. Правових підстав для застосування ст.269 ЦПК України/виправлення описки/ не вбачається, оскільки назва ухвали не є опискою чи арифметичною помилкою та не викривляє дійсні відомості про результат розгляду справи по суті.

Таки чином, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження по справі, однак за умови дотримання відповідною стороною вимог ч.9 ст.141 ЦПК України.( ч.6 ст.142 ЦПК України).

За приписами ч.9 ст.141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи їх представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результату вирішення спору.

Відтак, в порядку визначеному ч.5 ст.142 ЦПК України можуть бути компенсовані витрати, пов`язані з розглядом справи виключно, якщо відповідач доведе факт того, що вони настали внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Поряд з цим в ЦПК України не визначено, що розуміється під необґрунтованими діями позивача, які повинні бути встановлено судом та обґрунтовані у судовому рішенні при розгляді справи по суті.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд зазначає, що відповідно до ч.ч.1,3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Оцінюючи подану представником відповідача заяву про стягнення з позивача на користь відповідача витрат, пов`язаних із розглядом справи на предмет її мотивованості та обґрунтованості заявлення, а також відповідності вищенаведеним положенням законодавства, суд вважає, що пред`являючи до суду позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач вважав, що його права порушено, а тому з метою їх захисту звернувся до суду.

Зважаючи на те, що закриття провадження по справі не свідчить про його безпідставність і необґрунтованість, або зловживанням чи неправильними діями позивача, більш того законом передбачено право позивача на будь-якій стадії відмовитися від позову, а відтак не може бути підставою для визнання дій позивача необґрунтованими по пред`явленню позову у розумінні ч.5 ст.142 ЦПК України та ч.9 ст.141 ЦПК України.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, згідно п.5 ст.142 ЦПК України не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.137,141,142,269,270,353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні письмової заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Павлишина Юрія Миколайовича про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, згідно п.5 ст.142 ЦПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.01.2021 року.

Суддя Гниличенко М. В.