Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/260/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.,

за участю: секретаря Кострицької Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Олевський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), боржник: ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця та скасування довідок-розрахунків заборгованості по аліментам, -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Олевський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), боржник: ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця та скасування довідок-розрахунків заборгованості по аліментам. У вказаній скарзі ОСОБА_1 просить суд прийняти дану скаргу до розгляду, визнати неправомірними дії державного виконавця Олевського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Нікітіної І.В. щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 20.05.2014 року по 31.07.2018 року, станом на 01.08.2018 року, на суму 21,71 грн., та щодо заборгованості за період з 20.05.2014 року по 16.02.2021 року станом на 16.02.2021 року у розмірі 29 687, 82 грн. та скасувати зазначені розрахунки суми боргу, а також зобов`язати державного виконавця Олевського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Нікітіну І.В. провести перерахунок заборгованості боржника за аліментами, виходячи з фактично отриманих аліментів стягувачем та нарахованого розміру аліментів в порядку ст. 195 Сімейного кодексу України, починаючи з 20 травня 2014 року.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 26.05.2021 року скаргу залишено без руху та скаржниці надано строк для усунення недоліків, що не перевищує п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

30.07.2021 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла уточнена скарга на неправомірні дії державного виконавця та скасування довідок-розрахунків заборгованості по аліментам.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 23.06.2014 року, по справі № 287/260/14-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі ј заробітку, починаючи з 20.05.2014 року до досягнення дитиною повноліття. 08.08.2014 року державним виконавцем Олевського районного відділу державної виконавчої служби було винесено постанову про відкриття провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Скаржниця стверджує, що за період з 20.05.2014 року по 19.02.2021 року жодного документу від державного виконавця Олевського районного відділу державної виконавчої служби вона не отримувала. Враховуючи зазначене, оскільки за вказаний період ОСОБА_2 (боржник) не регулярно та в мінімальному розмірі сплачував аліменти, 15.02.2021 року скаржниця звернулась із заявою до Олевського відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) якою повідомила про розмір сплачених боржником аліментів у період з 20.05.2014 року по 15.02.2021 року. 19.02.2021 року засобами електронного зв`язку від Олевського РВ ДВС надійшов лист із Довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам станом на 16.02.2021 року, відповідно до якого заборгованість становить 29 687, 82 грн. Скаржниця звертає увагу суду на те, що зазначений у даній довідці розмір заборгованості по сплаті аліментів у період з 01.08.2018 року по 16.02.2021 року відповідає дійсності. Проте, у довідці зазначено про те, що заборгованість станом на 01.08.2018 року складає 21, 71 грн., згідно розрахунку від 01.08.2018 року. Листом від 19.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Олевського РВ ДВС з проханням надати сканкопію розрахунку заборгованості від 01.08.2018 року. 24.02.2021 року засобами електронного зв`язку від Олевського РВ ДВС надійшов лист із Довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам за період з 20.05.2014 року по 31.07.2018 року, відповідно до якої заборгованість станом на 01.08.2018 року становить 21,71 грн. Проаналізувавши Довідку-розрахунок заборгованості по аліментам за період з 20.05.2014 року по 31.07.2018 року, відповідно до якої заборгованість по аліментам станом на 01.08.2018 року становить 21,71 грн., на думку скаржниці, вбачається порушення державним виконавцем Олевського РВ ДВС положень чинного законодавства України щодо порядку нарахування розміру аліментів. Зокрема, оскільки боржник у період з 2011 року по лютий 2021 року не працював, то при визначенні суми нарахування розміру аліментів до сплати боржником, державним виконавцем Островським В.А. зазначені суми, які не відповідають ј частині від середньомісячної плати для Житомирської області. Також, у оскаржуваній довідці зазначені суми сплачених боржником аліментів, які не відповідають дійсності. Скаржниця зазначає, що державний виконавець під час оформлення Довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за період з 20.05.2014 року по 31.07.2018 року від 01.08.2018 року не здійснив жодних дій по встановленню тих обставин, чи дійсно боржник сплачував зазначені суми аліментів, чи дійсно стягувач отримувала аліменти у зазначеному боржником розмірі, не встановив чи працював боржник на час визначення розміру заборгованості, не зробив відповідні запити до державних органів, підприємств, установ, організацій, які можуть мати таку інформацію, натомість, здійснив розрахунок боргу із необґрунтованих сум та розмірів. Зазначене в подальшому призвело до зазначення недостовірної інформації і у Довідці-розрахунку заборгованості по аліментам за період з 20.05.2014 року по 16.02.2021 року. За таких обставин, розрахунок суми заборгованості за аліментами, здійснений як державним виконавцем Островським В.А., так і державним виконавцем Нікітіною І.В. є недостовірним, проведеним без повного з`ясування обставин та виконання вимог закону.

Ухвалою суду від 07.09.2021 року відкрито провадження по справі та скаргу призначено до судового розгляду.

19.10.2021 року, засобами електронного зв`язку, від представника скаржниці ОСОБА_1 адвоката Щербини Я.М. надійшли письмові пояснення. У вказаних поясненнях адвокат Щербина Я.М. зазначає, що зазначений державним виконавцем розмір аліментів не зрозумілий та необґрунтований, оскільки боржник у період з 2011 року не працював, а тому при визначенні суми нарахування розміру аліментів до сплати боржником, державним виконавцем зазначені суми, які не відповідають ј частині від середньомісячної заробітної плати для Житомирської області. У зв`язку з чим за розрахунком державного виконавця Островського В.А. боржник зобов`язаний був сплатити аліменти у розмірі 30489, 14 грн., а за розрахунком нарахування аліментів в порядку ст. 195 СК України боржник повинен був сплатити аліменти у розмірі 57493, 60 грн. Також, зазначені розміри сплачених боржником аліментів у період з 20.05.2014 року по 31.07.2018 року у оскаржуваному розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 20.05.2014 року по 31.07.2018 року, станом на 01.08.2018 року не відповідають дійсності та спростовані належними та допустимими доказами, які долучені скаржником (стягувачем за виконавчим провадженням) до скарги виписками з поточних рахунків ОСОБА_1 . Крім того, під час формування довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за період з 20.05.2014 року по 31.07.2018 року державний виконавець не здійснив жодних дій по встановленню тих обставин чи дійсно боржник сплачував зазначені суми аліментів, чи дійсно стягувач отримувала аліменти у зазначеному боржником розмірі, не встановив чи працював боржник на час визначення розміру заборгованості, не зробив відповідні запити до державних органів, підприємств, установ, організацій, які можуть мати таку інформацію, натомість, здійснив розрахунок боргу із необґрунтованих сум та розмірів, починаючи з 20.05.2014 року по 31.07.2018 року. Враховуючи зазначене,адвокат Щербина Я.М. просить задоволити зазначену скаргу.

Також, 19.10.2021 року, засобами електронного зв`язку, від скаржниці ОСОБА_1 надійшли до суду письмові пояснення, які є аналогічними письмовим поясненням її представника адвоката Щербини Я.М.

У судове засідання скаржниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Щербина Я.М. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Заінтересована особа державний виконавець Нікітіна І.В. в судове засідання не з`явилася, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі. Проти вимог скарги заперечує у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В силу ч.ч. 1,2 ст. 450 ЦПК України - скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 23.06.2014 року, по справі № 287/260/14-ц позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України», щомісячно, починаючи з 20.05.2014 року до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також кошти в сумі 200 грн. на додаткові витрати на дитину пов`язані з хворобливим станом дитини, починаючи з 20.05.2014 року та протягом всього часу перебування сина ОСОБА_3 на «Д» обліку в лікувальному закладі після їх фактичного понесення постійно ( а.с. 18-20).

21.07.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із письмовою заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист ОСОБА_1 отримала 21.07.2014 року, що стверджується написом на вказаній заяві, написаним власноручно ОСОБА_1 «Виконавчий лист отримала 21.07.2014 року. Підпис» (а.с. 22).

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст. 3 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

В силу частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 р., виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У частинах першій та другій статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" зазначено, що обсяг зобов`язань держави-сторони Конвенції щодо гарантування "незалежного і безстороннього суду" відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції не обмежується судовою гілкою, а накладає зобов`язання на виконавчу та законодавчу гілки та інші владні суб`єкти, незалежно від їхнього рівня, поважати і дотримуватися судових рішень, навіть не погоджуючись з ними.

Відповідно ч.1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» - сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» Порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1)надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2)подання заяви стягувачем або боржником; 3)надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи,які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію,стипендію чи інші доходи; 4)надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 195 Сімейного Кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу та боржнику.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Аналізуючи дану норму Закону у співвідношенні з статтями 71 та 74 Закону України "Про виконавче провадження"та іншими наведеними вище нормами, слід дійти висновку, що складення розрахунків заборгованості у визначених Законом випадках (в тому числі за заявою стягувача чи боржника) державним виконавцем, в провадженні якого перебуває виконавчий лист, передбачено з метою постійного контролю за сумами аліментів, що сплачуються (чи не сплачуються) боржником. Такий контроль дає можливість учасникам виконавчого провадження за наявності арифметичної помилки звернутися до державного (приватного) виконавця для внесення виправлень, а в разі наявного спору щодо суми заборгованості звернутися до суду в порядку, що встановлений СК України. Слід зазначити, що кожен із складених розрахунків заборгованості може бути предметом судового розгляду в порядку та строки передбачені СК України та ЦПК України.

Зі змісту ч. 8 ст.71Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 26 лютого 1993 року № 146 « Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Також пунктом 26 зазначеної Постанови пленуму ВСУ передбачено:

«Судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону «Про виконавче провадження», відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146(з наступними змінами) "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості».

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 21.07.2014 року ОСОБА_1 звернулася до начальника ВДВС Олевського РУЮ Світельської К.В. із письмовою заявою з проханням прийняти до примусового виконання виконавчий лист за № 287/26/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Також, у письмовій заяві від 21.07.2014 року, ОСОБА_1 повідомила начальника ВДВС Олевського РУЮ, що боржник ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_4 водієм таксі за трудовим договором.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олевського районного управління юстиції від 08.08.2014 року ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 287/260/14-ц, виданого 21.07.2014 року Олевським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України», щомісячно, починаючи з 20.05.2014 року до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також кошти в сумі 200 грн. на додаткові витрати на дитину пов`язані з хворобливим станом дитини, починаючи з 20.05.2014 року та протягом всього часу перебування сина ОСОБА_3 на «Д» обліку в лікувальному закладі після їх фактичного понесення постійно.

Відповідно до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олевського районного управління юстиції Житомирської області Нікітіної І.В. від 13.08.2014 року державним виконавцем Нікітіною І.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 287/260/14-ц, виданого Олевським районним судом Житомирської області 21.07.2014 року встановлено, що боржник ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_4 . Враховуючи зазначене, керуючись ст. ст. 20, 68, 69, 70 та 74 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець постановив звернути стягнення на доходи ОСОБА_2 , проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків в розмірі ј частки з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнення аліментів проводити з 01.08.2014 року та утримані із заробітку (доходів) кошти перераховувати на рахунок ОСОБА_1 . Проте, у вказаній постанові відсутні відомості про отримання вказаної постанови ФОП ОСОБА_4 . Так само, відсутні відомості, що вказана постанова була прийнята ФОП ОСОБА_4 до виконання.

Відповідно до листа відділу державної виконавчої служби Олевського районного управління юстиції від 13.08.2014 року вих. № 03-22/32/5469 вказана постанова направлена ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Проте, належні та допустимі докази відправлення та відповідно отримання вказаної постанови ФОП ОСОБА_4 та стягувачем ОСОБА_1 в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Також, у матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які запити державного виконавця з метою встановлення чи дійсно боржник ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_4 за трудовим договором, відсутні будь-які відомості щодо розміру доходу ОСОБА_2 , відповідно до якого можна було б розрахувати суму аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника. Так само, у матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які відомості, які б підтверджували, що державний виконавець Нікітіна І.В. зверталася до уповноважених органів та осіб з метою встановлення місця роботи боржника та відомостей стосовно його заробітку (доходу). З матеріалів справи і матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем Нікітіною І.В. за вказаний період не здійснено жодного запиту до Державної фіскальної служби України і Пенсійного фонду України щодо отримуваних боржником ОСОБА_2 доходів.

Враховуючи зазначене, в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості, що боржник в період з 20.05.2014 року по 31.07.2018 року був офіційно працевлаштованим, що було б підставою для перерахунку заборгованості по аліментах відповідно не до середньої заробітної плати, а до фактичного заробітку.

А тому, у випадку відсутності у державного виконавця у вказаний період інформації про отримання боржником доходів державний виконавець повинен був здійснювати розрахунок заборгованості, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. При цьому, у матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які відомості, які б підтверджували факт встановлення державним виконавцем Нікітіною І.В. розміру середньомісячної заробітної плати в Олевському районі Житомирської області у вказаний період та на підставі якого було здійснено розрахунок розміру аліментів.

Слід зазначити, що суми, з яких здійснювався розрахунок аліментів, не співпадають з розміром середньомісячної зарплати працівника для Олевського району Житомирської області у зазначений період.

Враховуючи зазначене, у даному випадку суд вбачає неправомірність дій державного виконавця Нікітіної І.В. при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам за період з 20.05.2014 року по 31.07.2018 року, що в подальшому призвело до зазначення недостовірних відомостей у довідці розрахунку заборгованості по аліментам за період з 01.08.2018 року по 16.02.2021 року, тому в частині визнання дій державного виконавця при складанні довідок-розрахунків заборгованості по аліментам неправомірними скаргу слід задоволити.

Стосовно вимоги про скасування зазначених довідок-розрахунків заборгованості по аліментам слід зазначити наступне.

Оскільки, державний виконавець має право, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», здійснювати перерахунок заборгованості за аліментами, розмір яких обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги в частині скасування довідок-розрахунків заборгованості за аліментами за період з 20.05.2014 року по 31.07.2018 року та з 01.08.2017 року по 16.02.2021 року При цьому суд вважає, що визнання неправомірними дій державного виконавця щодо визначення заборгованості за аліментами за будь-який період є підставою для здійснення державним виконавцем перерахунку заборгованості за аліментами, тому вимога щодо скасування довідок розрахунків заборгованості за аліментами не має правового підґрунтя, що є підставою для відмови у задоволенні скарги в цій частині.

Відповідно до ст. 447-453 ЦПК України - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від07.02.2014№ 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено:

«При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Враховуючи вищевикладене суд частково задовольняє скаргу ОСОБА_1 та визнає неправомірними дії державного виконавця Олевського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Нікітіної І.В., щодо складання довідки-розрахунку заборгованості по аліментах стосовно боржника ОСОБА_2 за період з 20.05.2014 року по 31.07.2018 року, що в подальшому призвело до зазначення недостовірних відомостей у довідці-розрахунку заборгованості по аліментах з 01.08.2018 року по 16.02.2021 року та зобов`язує цього державного виконавця зробити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні відносно ОСОБА_2 за період з 20.05.2014 року по 16.02.2021 року відповідно до вимог чинного законодавства та наявних у матеріалах виконавчого провадження підтверджуючих документів про сплату ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 . В задоволенні вимог іншої частини скарги відмовляє.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7-13, 18, 76-83, 89, 258, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Олевський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), боржник: ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця та скасування довідок-розрахунків заборгованості по аліментам задоволити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Олевського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Нікітіної І.В., щодо складання довідки-розрахунку заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_2 за період з 20.05.2014 року по 31.07.2018 року.

Зобов`язати державного виконавця Олевського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Нікітіну І.В. здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні відносно ОСОБА_2 за період з 20.05.2014 року по 16.02.2021 року.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області.

Суддя:Л. В.Винар