Справа № 357/6644/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Бутова Ю. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права на житло,
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд усунути перешкоди позивачу у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартири АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить 7/20 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під АДРЕСА_2 . Згідно з копією технічного паспорта, 7/20 частин вказаного житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд виділені в окрему квартиру під № 1 . 17.11.2015 року попередній власник квартири ОСОБА_3 , з яким позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрував за вказаною адресою свою знайому ОСОБА_2 . Відповідач фактично не проживає, її речей в будинку немає, витрат по утриманню будинку відповідач не несе, але добровільно не хоче знятись з реєстрації.
18.06.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
13.07.2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явились, 08.11.2021 року представник позивача ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою, в якій вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без участі позивача та її представника, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи за зареєстрованою адресою проживання, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є власником 7/20 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.01.2021 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області та зареєстрованого в реєстрі під № 1-78.
Попереднім власником зазначеного майна був ОСОБА_3 , що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63355462 від 29.01.2021 року.
З вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_2 було залучено у справі в якості заінтересованої особи, однак остання до суду не з`явилась, заяву про прийняття спадщини не подавала, в матеріалах справи відсутні відомості щодо її родинних зв`язків з ОСОБА_3 , а за адресою: АДРЕСА_4 , проживали лише ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.05.2019 року.
Згідно відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , з 17.11.2015 року.
В матеріалах справи міститься копія будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_2 , де також міститься запис про ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Надісланий судом на вказану адресу відповідача пакет документів повернувся на адресу суду неврученим адресату, на поштовому конверті міститься довідка з позначкою - «адресат відсутній за вказаною».
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», надав роз`яснення, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Позивачем належними та допустимими доказами доведено, що вона є власником 7/20 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під АДРЕСА_2 , відповідач у будинку не проживає, спільним побутом не пов`язана та не є членом сім`ї власника будинку, а її реєстрація у квартирі № 1 будинку не дозволяє розпоряджатися нею на власний розсуд та обмежує законні права ОСОБА_1 .
Судом встановлено факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні позивачем як власником своїх правомочностей, тому позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном на підставі статті 391 ЦК України.
Керуючись принципом розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що права позивача як власника будинку потребують захисту, а перешкоди у користуванні власністю підлягають усуненню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування приміщенням квартири.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 258-259, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права на житло - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_5 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

СуддяА. Ю. Цуранов