Справа № 2-5763/2010
Провадження № 6/242/167/21
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2021 року м.Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Уварові М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Селидове заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний Банк України» філія Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

07.07.2021 р. заявник звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документу, виданого 20.12.2018 р. в результаті відновлення судового провадження в частині тексту рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька № 2-5763/2010 від 30.09.2010 р. по цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Кіровського відділення № 5402 м.Донецька до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначено, що ухвалою від 03.10.2018 р. відновлене втрачене судове провадження в частині тексту рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька № 2-5763/2010 від 30.09.2010 р. по цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Кіровського відділення № 5402 м.Донецька до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виданий виконавчий лист.

На день постановлення ухвали позивач (стягував), зловживаючи своїм правом, не повідомив ні суд, ні виконавчу службу про сумлінні дії позичальників, вчинені на погашення, як кредитної заборгованості, так і рішення суду від 30.09.2010 р.

Станом на 03.10.2018 р. вся кредитна заборгованість була погашена.

Відповідно до ст. 129-1Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст.431ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, суд видає один виконавчий лист.

Якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягував, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як випливає із змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015, наведені в статті 432ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Апогеєм судового захисту є фактичне виконання рішення суду, тому наведеними положеннями Основного Закону України встановлено обов`язковість до виконання судових рішень.

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

П.1 ч.1 ст.3 зазначеного Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Як вбачається з доказів в матеріалах справи, ухвалою від 03.10.2018 р. відновлене втрачене судове провадження в частині тексту рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька № 2-5763/2010 від 30.09.2010 р. по цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Кіровського відділення № 5402 м.Донецька до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виданий виконавчий лист.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 25.08.2021 р. було скасовано ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 03.10.2018 р., справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою від 10.09.2021 р. було відмовлено в задоволені заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» про поновлення строку звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження та у прийнятті до свого провадження заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-5763/2010 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Кіровське відділення № 5402 м.Донецька до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Наведені боржником обставини підпадають під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки вбачається, що вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-5763/2010, виданий на підставі ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 03.10.2018 р. за заявою ПАТ «Державний ощадний банк України» про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Кіровського відділення № 5402 м.Донецька до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя