Справа № 185/7282/18
Провадження № 2/185/89/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Гаврилова В.А.,

за участю секретаря Вакули В.С.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитною угодою з урахуванням уточнених позовних вимог у сумі 11711,69 грн., судовий збір. Позов мотивував тим, що 01.03.2011 року з відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідач отримав кредит у сумі 1390,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Погашення кредиту повинно здійснюватися за умовами договору. Відповідач порушив умови договору. Кредит та плата за користування кредитом не сплачені. Сума заборгованості становить: 8679,25 грн - заборгованість за кредитом, 3032,44 грн - заборгованість нарахована на прострочений кредит згідно ст.625.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач у судове засідання не з`явився, просив суд про розгляд справи за відсутності представника. Представник позивача позовні вимоги підтримала, дала пояснення у відповіді на відзив аналогічні викладеним у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив розглянути справи без його участі, позовні вимоги не визнав, надав суду відзив. Посилалась на те, що не доведено умов кредитного договору. Позивач не надав належних доказів про ознайомлення відповідачем з Умовами та правилами надання банківських послуг. Просив застосувати строк позовної давності. Докази, які надані позивачем є неналежними. Договір оформлено неналежним чином. Подана заява не є належним чином оформленим кредитним договором. Суд, дослідивши матеріали приходить до такого.

Між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № б/н від 01.03.2011 року, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. На підставі вказаної анкети-заяви ОСОБА_1 отримала встановлений кредитний ліміт у розмірі 1390,00 грн. (а.с.8).

Вказані факти підтверджено копією анкети заяви. (а.с.9).

На підставі вказаної анкети-заяви ОСОБА_1 отримувала кредитні картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Позивач вважає, що станом на 13.01.2021 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором склала 11711,69 грн.: 8679,25 грн - заборгованість за кредитом, 3032,44 грн - заборгованість нарахована на прострочений кредит згідно ст.625, вказане підтверджено наданим банком розрахунком.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 ЦК України, встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частинами першою, другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови договорів приєднання розробляються банком то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Викладене приводить до висновку , що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України, встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

У анкеті-заяві позичальника від 01.03.2011 року процентна ставка не зазначена, пеня, штрафи не зазначені.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01.03.2011 року, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягом з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено позовну давність щодо вимог банку 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Викладене приводить суд до висновку про те, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом.

Без наявності доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 01.03.2011 року шляхом підписання анкети-заяви. Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Викладене приводить суд до висновку, що при укладенні договору з відповідачем банк не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Укладений між сторонами кредитний договір від 01.03.2011 року у вигляді заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Враховуючи вищенаведене, що належними доказами у справі обґрунтовується лише фактичне використання відповідачем кредитних коштів, враховуючи зміну кредитного ліміту. З доданого до позову розрахунку заборгованості по розрахунковому рахунку відповідача, наданому позивачем у заяві про зменшення позовних вимог, вбачається, що відповідач використав кредитні кошти в розмірі 8679,25 грн, при цьому відповідачем було сплачено в рахунок погашення боргу 27360,44 грн.

Крім того, як вбачається з виписки за рахунками відповідача внесені в рахунок погашення заборгованості кошти були враховані Банком при погашенні заборгованості зі сплати пені, оплата якої сторонами не погоджена умовами укладеного договору.

Вкладене приводить суд до висновку про те, що вимоги АТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 258,259,263, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на акціонерне товариство комерційний банк « Приватбанк».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Сторони та учасники:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місце реєстрації: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя В. А. Гаврилов