Справа № 194/1563/20
Номер провадження 2/194/23/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Солодовник І.С.,

при секретарі - Клімової Д.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту та заборону відчуження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про зняття арешту та заборону відчуження, в якій зазначає, що вона є спадкоємцем майна після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Також, позивач вказує, що згідно з рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29.09.2011 р. по справі № 2-302/2011 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину кв. АДРЕСА_2 та 1/2 частину за ОСОБА_2 ..

Крім того, позивач зазначає, що за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27.02.2012 р. знятий арешт та заборону відчуження з 1/2 частини кв. АДРЕСА_2 , що належать її матері ОСОБА_3 ..

У зв`язку з прийняттям спадщини та оформленням свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона звернулася до нотаріуса. Однак, нотаріус їй повідомив, що на вказане майно, постановою державного виконавця накладено арешт, а тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на зазначену частину квартири до зняття арешту. Оскільки накладений арешт перешкоджає реалізувати їй право на спадщину, вона звернулася до відповідача із заявою про зняття арешту, проте, листом Тернівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23.07.2020 р. № 15381 їй відмовлено у знятті арешту з вказаного вище майна.

Також, позивач вказує, що відповідачем під час закінчення виконавчого провадження у встановленому порядку не припинено дію арешту майна боржника, накладеного за постановою державного виконавця.

У зв`язку з чим, позивач просить суд зняти арешт та заборону відчуження 1/2 частки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак раніше подала до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи за її відсутністю, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просила судові витрати залишити за нею, на відповідача не покладати (а.с. 26).

Представник відповідача - Тернівського міського відділу державної виконавчої служби ПівденноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника відділу, зазначив, що з будь-яким рішенням суду згодні, заперечень не має (а.с. 27).

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що батьками позивача ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 07.09.1995 р. відділом РАГС м. Тернівка Дніпропетровської області (а.с. 7) та свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , видане 28.07.2017 р. Чечелівським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 9).

Батько позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 04.12.2019 р. Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 8).

Згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна від 20.07.1996 р. зареєстрованого Павлоградською товарною біржою 20.07.1996 р. за № 07/17-НДТ, а також зареєстрованого 05.08.1996 р. в Міжміському колективному госпрозрахунковому бюро технічної інвентаризації м. Тернівка Дніпропетровської області за № 5-77, ОСОБА_2 придбав кв. АДРЕСА_2 (а.с. 10-11).

Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29.09.2011 р., яке набрало законної сили 26.10.2011 р., визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частини кв. АДРЕСА_2 (а.с. 15-16), про що також свідчить витяг Колективного підприємства «Тернівське бюро технічної інвентаризації» № 34074209 від 10.05.2012 р. (а.с. 16), та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 236172607 від 09.12.2020 р. (а.с. 14), з яких видно, що 1/2 частка вказаної квартири належить ОСОБА_5 ..

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 201571311 від 24.02.2020 р. кв. АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_2 та міститься запис щодо арешту вказаного нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8814160 від 18.06.2009 р., внесений Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 03-3877 від 02.04.2008 р. ВДВС Тернівського МУЮ Дніпропетровської області (а.с. 12).

Крім того, згідно з рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27.02.2012 р., яке набрало законної сили 13.03.2012 р., знято арешт та заборону відчуження з 1/2 частини кв. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 (а.с. 17).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

В судовому засіданні з позовної заяви встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку кв. АДРЕСА_2 областіпісля після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак нотаріус їй повідомив, що на вказане майно, постановою державного виконавця накладено арешт, а тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на зазначену частку квартири до зняття арешту.

З листа Тернівського міського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 23.07.2020 р. за № 15381, видно, що арешт на кв. АДРЕСА_2 накладений державним виконавцем в ході виконання виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 роз`яснено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, має право звернення до суду в порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком позивача ОСОБА_1 , яка має право на спадкування майна після померлого.

Статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Отже, наявність арешту, накладеного державним виконавцем на кв. АДРЕСА_2 , позбавляє позивача права на спадкове майно та право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Оцінюючи докази досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що арешт на частину вказаної квартири був накладений державним виконавцем в ході виконання виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_2 , який помер, а також ту обставину, що відповідач не заперечує проти задоволення позовної заяви, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак враховуючи письмову заяву позивача від 06.01.2021 р. щодо залишення судових витрат за позивачем та не покладання їх на відповідача, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 223, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тернівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту та заборону відчуження задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна з 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Тернівський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), адреса: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Курська, буд. 14, .

Суддя: І.С. Солодовник