КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1111/21
Провадження №2-з/319/51/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року смт. Більмак

Суддя Куйбшевського районного суду Запорізької області Глянь О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

10.11.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Білоцерківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області про визнання незаконним та скасування наказу «Про відсторонення від роботи», поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Провадження у справі на даний час не відкрито.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила: зупинити дію наказу директора Білоцерківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області Омельченко Л.Г. № 64-к від 8 листопада 2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_2 » до набрання рішенням суду в даній справі законної сили; заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії на виконання та реалізацію наказу № 64-к від 8 листопада 2021 року про відсторонення від роботи ОСОБА_2 до набрання рішення суду в даній справі законної сили.

В обґрунтування заяви посилається на ті обставини, що наказом № 64-к від 08 листопада 2021 року позивача відсторонено від роботи без збереження заробітної плати через відсутність щеплення проти COVID-19. Вважає, що її відсторонення незаконне, а наказ таким, що прийнятий без додержання усіх норм законодавства. Посилається на те, що в разі не зупинення дії наказу настануть незворотні наслідки в результаті яких відновити порушене право на безперервний страховий стаж, право на оплату тимчасової непрацездатності буде неможливо. Забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу необхідне для того, щоб не допустити незворотності зазначених правових наслідків.

Щодо поданого клопотання слід зазначити, що за приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням (ч. 3 ст. 153 ЦПК України).

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (ч. 4 ст. 153 ЦПК України).

Зі змісту наведених норм вбачається, що виклик особи, яка подала заяву про забезпечення позову, а також розгляд такої заяви у судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі, є правом, а не обов`язком суду, і таке право реалізується судом у разі потреби.

Зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається потреби у наданні заявником додаткових пояснень або доказів для розгляду заяви про забезпечення позову, а відтак, відсутні підстави для виклику заявника для розгляду цієї заяви. Не встановлено і виняткових обставин, які б у розумінні ч. 4 ст. 153 ЦПК України викликали необхідність розгляду заяви у судовому засіданні з викликом сторін.

Суддя, розглянувши заяву про забезпечення позову з доданими документами, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 4 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За приписами ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції».

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року також зазначено, що у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

З матеріалів, доданих до заяви про забезпечення позову встановлено, що наказом Білоцерківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області № 64-к від 08.11.2021 відсторонено ОСОБА_1 , вчительку англійської мови, від роботи з 08 листопада 2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення дії наказу директора Білоцерківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області Омельченко Л.Г. № 64-к від 8 листопада 2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_2 » до набрання рішенням суду в даній справі законної сили; заборонення відповідачу вчиняти будь-які дії на виконання та реалізацію наказу № 64-к від 8 листопада 2021 року про відсторонення від роботи ОСОБА_2 до набрання рішення суду в даній справі законної сили.

Заявником визначається майбутній предмет позову - визнання незаконним та скасування наказу «Про відсторонення від роботи ОСОБА_3 ».

Спірні правовідносини виникли з приводу відсторонення позивача від роботи.

Водночас, у заяві про забезпечення позову заявник просить суд зупинити дію вищезазначеного наказу, та заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії на виконання та реалізацію наказу № 64-к від 8 листопада 2021 року про відсторонення від роботи ОСОБА_2 до набрання рішення суду в даній справі законної сили, тобто, фактично заходи забезпечення позову, про вжиття яких просить позивач, за своїм змістом та наслідками є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, при цьому, спір не вирішується по суті.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151 -153, 157 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О. С. Глянь