Справа №664/1489/21
Провадження № 2/664/906/21
09 листопада 2021 року Цюрупинський районний суд
у складі: судді Бойко В.П.,
секретар судового засідання Степанової С.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідачка є її невісткою, однак протягом 4-х років в будинку не проживає та де знаходиться позивачці невідомо. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач кане проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються,через що позивачка не має можливості отримати державну субсидію, чим об`єктивно порушуються її права, за захистом яких вона звернулася до суду.
У судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву, у якій вона просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань від неї до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі - продажу від 30.05.1995 року, відповідно до якого ОСОБА_1 купила 19/100 част. жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 , посвідченого державним нотаріусом Цюрупинського нотаріального округу Херсонської області Басовою А.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № І-І267, а також свідоцтвом про право приватної власності на будинок від 10.08.1989 року, відповідно до якого ОСОБА_1 є власником 81/100 жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 .
У житловому будинку із 10.10.2000 року зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 , що підтверджується книгою реєстрації (прописки) в житловому будинку, що розташований у АДРЕСА_3 .
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 25.05.2021 року, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 1999 року, ОСОБА_2 є колишньою дружиною її брата, з якою він багато років не проживає разом. На сьогодні ОСОБА_2 більше чотирьох років в будинку за адресою: АДРЕСА_3 не проживає, де знаходиться їй не відомо. Внаслідок того, що ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає, у її матері виникають постійні проблеми зі сплатою комунальних послуг та оформлення субсидії.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 , 1960 року народження, від 26.05.2021 року, яка проживає по сусідству із ОСОБА_1 з 1998 року. З приводу ОСОБА_2 може пояснити, що протягом чотирьох років вона не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , її місцезнаходження їй невідоме.
За приписами ч. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлений законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачає, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, у ході розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини, викладені позивачем у позовній заяві, зокрема факт реєстрації відповідача, яка фактично не проживає в будинку за місцем реєстрації, що створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні належому йому житловим приміщенням. Тому за таких обставин, суд вважає, що з метою захисту інтересів власника житлового будинку ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Тому, заявлені вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.16,317,319,321 ЦК України, ст.. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання Україні», ст.ст. 4, 12, 13, 223, 229, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,
Позовнi вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням , а саме будинком АДРЕСА_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 09.11.2021 року.
Суддя В.П. Бойко