Ухвала

10 листопада 2021 року

м. Київ

справа №733/1295/19

провадження №61-15668ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 лютого 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батьківство,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батьківство.

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 лютого 2021 року залишено без змін.

22 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 лютого 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 травня 2021 року. Дану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судових рішень, вказану касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме для уточнення касаційної скарги у частині підстав на яких вона подається, надіслання на адресу суду уточненої редакції касаційної скарги і копії скарг та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

Мотивуючи необхідність коректного визначення підстав касаційного оскарження судових рішень, суд касаційної інстанції вказав, що заявник посилається на три самостійні підстави передбачені пунктами 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Проте, зазначивши про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України), заявником не наведено жодного висновку Верховного Суду, застосованого судом апеляційної інстанції, від якого необхідно відступити.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції, заявником подано уточнену касаційну скаргу, яка не містить посилання на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження указаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник указує, на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: частини другої статті 155 СК України (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник указує на порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази, та ненадали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 392, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області цивільну справу №733/1295/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батьківство.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко