Справа № 523/143/21
Провадження №2/523/514/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-центр», товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо», товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» про захист прав споживача, визнання дій протиправними, зобов`язання укласти договір роздрібної купівлі-продажу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-центр» (Відповідач1), товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо» (Відповідач2), товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» (Відповідач3) про захист прав споживача. Прохальна частина позову містить наступні вимоги:

1) Визнати дії Відповідача1, Відповідача2, Відповідача3, Відповідача4 протиправними по відношенню ЗУ «Про захист прав споживачів», ЦКУ;

2) Зобов`язати Відповідача1, Відповідача2, Відповідача4 скласти договір роздрібної купівлі-продажу з ОСОБА_1 , з одночасним виконанням таких вимог:

- стягнути з Відповідача1 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації заподіяної моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. (ст. 1172 ЦКУ);

- стягнути з Відповідача2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації заподіяної моральної шкоди в розмірі 170 000 грн. (ст. 1172 ЦКУ);

- стягнути з Відповідача4 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. (ст. 1171 ЦКУ);

- стягнути з Відповідача1, Відповідача2, Відповідача4 на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на правничу допомогу (ст. 137 ЦПК України);

- присудити Відповідачу1, Відповідачу2, Відповідачу4 судову неустойку за кожен день невиконання судового акта (п.3 ч.1 ст. 611 ЦКУ).

Дослідивши матеріали позову, суддя вважає що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, та підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Таким чином, Позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 пред`являє вимоги до Відповідача 4. Разом із тим, вступна частина позовної заяви не містить особи Відповідача4.

У зв`язку із цим, підлягає уточненню позивачем перелік осіб Відповідачів за заявленими вимогами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів та зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Проаналізувавши зміст заявлених позовних вимог, суддя вважає що зазначені у позовній заяві позовні вимоги потребують уточнень, з урахуванням регламентованих законом способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених, зокрема, положеннями ст. 16 ЦК України.

Залишення заявлених позивачем позовних вимог у первісному вигляді, у разі задоволення позову, може ускладнити виконання рішення суду чи зробити його неможливим. Відтак, позивачу слід конкретизувати зазначені ним позовні вимоги, а саме: вказати в прохальній частині позову, які саме дії Відповідачів визнаються ним протиправними, з яким предметом та на яких умовах слід зобов`язати Відповідачів укласти договір роздрібної купівлі-продажу.

Щодо правильності вибору позивачем підсудності спору, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

У позовній заяві позивач обґрунтовує підсудність вимог по магазину 4 (ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», що находиться за адресою: Одеська область, м. Б-Дністровський, вул Миколаївська, 31) Суворовському районному суду, посилаючись на адресу свого місця перебування: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні:

-місце перебування адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;

-місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає;

-довідка про реєстрацію місця проживання документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи;

-реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

Виходячи зі змісту наведеного закону, як місце перебування так і місце проживання особи підлягають реєстрації.

За наведених обставин, посилання позивача на володіння ним житловим об`єктом нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідно підсудність наведеної вище вимоги Суворовському районному суду, на підставі факту місця перебування позивача в цьому районі, є невірним, оскільки належність особі певного житла не є належним та допустимим доказом її зареєстрованого проживання/перебування за відповідною адресою.

У той же час, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач об`єднавши позовні вимоги та звернувшись до суду з позовом за місцем заподіяння шкоди, скористався своїм правом на альтернативну підсудність даної справи, що відповідає ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасник цієї Конвенції вправі встановлюти правила судової процедури, в тому числі й судові заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Враховуючи наведене, позивачу слід конкретизувати зазначені ним позовні вимоги, а саме: вказати в прохальній частині позову, які саме дії Відповідачів визнаються ним протиправними, з яким предметом та на яких умовах слід зобов`язати Відповідачів укласти договір роздрібної купівлі-продажу. Також, підлягає уточненню позивачем перелік осіб Відповідачів за заявленими вимогами, враховуючи відсутність у вступній частині позову особи Відповідача 4, до якої заявлено позовні вимоги.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 175-177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-центр», товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо», товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» про захист прав споживача, визнання дій протиправними, зобов`язання укласти договір роздрібної купівлі-продажу, стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині даної ухвали, - протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: К.О. Далеко