Справа № 297/2338/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобийганської сільської ради, Берегівської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мензак Ю.Ю., звернувся до суду з позовною заявою до Великобийганської сільської ради, Берегівської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай), площею 2,0 умовних кадастрових гектари у землях колишнього КСГП «Колос» (с. Велика Бийгань, Берегівського району, Закарпатської області).

Позов мотивований тим, що 05.02.1997 року ОСОБА_2 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0048216, площею 2,0000 умовних кадастрових гектари в межах земель КСГП «Колос». В подальшому даний сертифікат ОСОБА_3 був загублений, він подав відповідне повідомлення у газету. На даний час позивач має намір реалізувати своє право на земельну частку (пай), однак в силу того, що сертифікат втрачений, не може цього зробити. Як позивачу було повідомлено у Берегівській районній державній адміністрації (орган, який видав сертифікат у 1997 році), наразі видати дублікат немає можливості.

Крім того, листом ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області підтверджені факт видачі сертифікату на право на земельну частку ОСОБА_3 , а з іншого боку - підтверджено факт невидачі державного акта на його ім`я.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну на земельну частку (пай) за законом.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач Великобийганська сільська рада подала відзив на позов ОСОБА_1 , в якому зазначила, що позивачем не наведено жодного аргументу чи доказу про те, що Берегівська РДА чи Великобийганська сільська рада порушує, не визнає чи оспорює права ОСОБА_1 на земельну ділянку та на даний час відсутній цивільно-правовий спір, який потребує захисту в суді.Крім того, Великобийганська сільська рада не може бути відповідачем у даній справі так як оскаржуване у суді право не входить до компетенції Великобийганської сільської ради. Відповідач також зазначив, що ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" визначено, що розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією (пункт 4). Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією (пункт 5).Поданими додатками до позову, а саме відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області відділу №1 управління уБерегівському районі № 20/261-21 від 10.09.2021 р. вказано, що сертифікат ЗК № 0048216 від 05.02.1997 р. видано на ім`я « ОСОБА_2 » (особа яка не є позивачем у справі). Також вказано, що у земельному кадастрі було завантажено та обмінний файл на земельну ділянку власником якої є « ОСОБА_1 » (позивач у справі) (а.с. 21-23).

Інший відповідач Берегівська районна державна адміністрація також подала відзив на позов, в якому зазначила, що згідно із абзацем першим частини першої статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» розгляд заяв власників часток (паїв) щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад. Районна державна адміністрація акцентує увагу суду на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК 0048216 виданий на ім`я ОСОБА_2 , відтак спір щодо його права на земельну частку (пай) відсутній, а позивачем у справі є ОСОБА_1 (а.с. 28-29).

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Встановлено, що позивачу 05.02.1997 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0048216, площею 2,0000 га КСГП «Колос». При цьому, державні акти на право приватної власності на землю позивачу не видавались. Вказане підтверджується повідомленням ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 10.09.2021 року №20/261-21 (а.с. 8).

З листа в.о. заступника начальника відділу №1 Управління у Берегівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області підтверджується, що позивач ОСОБА_1 та вказаний у втраченому сертифікаті на право на земель ну частку ОСОБА_2 є одною і тією ж особою.

Як зазначив позивач оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) було втрачено, про що останнім було опубліковане відповідне оголошення в газеті «Новини Закарпатття» від 07.08.2021 року про те, що загублений сертифікат серії ЗК № 0048216 на земельну частку (пай) вважати недійсним (а.с. 15-16).

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Таким чином, враховуючи, що позивачем втрачено оригінал правовстановлюючого документу - сертифікат на право на земельну частку (пай), а його право на земельну частку (пай) підтверджується письмовими доказами у справі, позивач не може реалізувати своє право на вищевказану земельну ділянку, тому посилання відповідачів, що право позивача не порушено є помилковим, і тому у відповідності до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на земельну частку (пай).

За таких обставин, оскільки наявні для того законні підстави, позов ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати за ним право власності на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, ч. 4 ст. 206, ст.ст.265, 267, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України,

р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 до Великобийганської сільської ради, яка знаходиться за адресою с. Велика Бийгань, вул. Головна, 60, Берегівського району, Закарпатської області, , Берегівської районної державної адміністрації, яка знаходиться за адресою м. Берегове, вул. Мукачівська, 6, , про визнання права власності на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) площею 2,0 га у землях колишнього КСГП «Колос» (с. Велика Бийгань Берегівського району Закарпатської області) - у цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Лайош ГАЛ