№ 207/3368/21
№ 2/207/1311/21
04 листопада 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Бистрової Л.О.
при секретарі Пономаренко В.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як К.А., зареєстрований в реєстрі за номером №1332. Право власності на вказану квартиру зареєстроване тим же нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 10.06.2021 року.
В зазначеній вище квартирі АДРЕСА_1 , окрім нього, також залишився зареєстрований член сім`ї попереднього власника (продавця), який під час укладення договору купівлі-продажу зобов`язався зняти з реєстраційного обліку себе та членів сім`ї не пізніше 13.06.2021 року.
Продавець за вказаним вище Договором звільнила продану квартиру від речей домашнього вжитку, передала позивачу (покупцю за договором) від неї ключі, тобто здійснила всі дії, необхідні фактичної передачі майна покупцю. Після чого Позивач переїхав до придбаної квартири для постійного проживання.
В липні 2021 року позивач звернувся до Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`яської міської ради для отримання Довідки про склад сім`ї, щоб переоформити особові рахунки по сплаті за комунальні послуги на своє ім`я, де йому повідомили та надали довідку про те, що станом на 05 липня 2021 за даною адресою зареєстрована особа член сім`ї попереднього власника квартири.
Наявність реєстрації відповідача в квартирі без будь-яких на те правових підстав, який фактично не проживає у квартирі та не є членом сім`ї позивача, взагалі позивач жодного разу її не бачив, перешкоджає позивачу належним чином користуватися квартирою і покладає додатковий фінансовий обов`язок зі сплати комунальних послуг за відсутню особу. Просить позовні вимоги задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Надали заяву з проханням справу розглядати за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась. Судом вживалися заходи щодо її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач та представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , відповідно договору купівлі-продажу від 10.06.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як К.А., зареєстрований в реєстрі за номером №1332. Право власності на вказану квартиру зареєстроване тим же нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 10.06.2021 року (а.с.5-6).
Відповідно до довідки № 001107893 від 05.07.2021 року про склад сім`ї, виданої ТОВ «Абонент ХХІ», в зазначеній квартирі зареєстрована 1 особа: ОСОБА_2 , власником якої є ОСОБА_1 (а.с.9).
Згідно з актом № 266, складеного Комунальним підприємством КМР «Добробут» в присутності сусідів від 05.08.2021 року, ОСОБА_2 фактично з 2001 року за місцем реєстрації не проживає (а.с.7).
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи а річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації та членів його сім`ї.
Слід також зазначити, що відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).
З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач не є власником вказаного житла та відсутній за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя Л.О. Бистрова