СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/4869/21
08 листопада 2021 року
Святошинський районний суд м.Києва в складі: головуючого судді -Горбенко Н.О., при секретарі судового засідання - Савіцькій Л.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди автомобіля та відшкодування матеріальної шкоди, -
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за Договором оренди автомобіля № 4482 та шкоду завдану недбалою поведінкою, яка створює загрозу пошкодження речі у загальному розмірі 65 737 гривен 00 копійок та судові витрати у розмірі 908,00 гривен .
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 02.07.2020 року між ним, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір Оренди автотранспортного засобу (автомобіля) № 4482, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу Стрельченко О.В. Предметом даного договору є автомобіль марки HYNDAI, модель, ACCENT, рік випуску 2011,реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний автомобіль належить позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 3245 від 01.07.2020 року. Позивач зазначає, що відповідачем не виконуються умови нотаріально посвідченого договору, він ухиляється від орендної плати, на неодноразові звернення не реагує, йому направлялася претензія, але вона відповідачем була проігнорована.
Ухвалою судді від 08.06.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримав.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Своїм правом на подання відзиву не скористався, заяв та клопотань до суду не подавав.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
02.07.2020 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір Оренди автотранспортного засобу (автомобіля) № 4482, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу Стрельченко О.В. Предметом даного договору був автомобіль марки HYNDAI, модель, ACCENT, рік випуску 2011,реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 3245 від 01.07.2020 року.
Згідно п. 2.1 Договору оренди автомобіля Орендатор зобов`язувався сплачувати щомісячно орендну плату за користування автомобілем у розмірі 10 928, 00 грн., що є еквівалентом 440 доларів США за комерційним курсом на день укладання Договору, а саме 27,32 грн. за 1 дол. США.
Позивачем надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається,що на момент звернення з позовною заявою до суду заборгованість за Договором становила 1100 дол. США, що за комерційним курсом 27,32 грн. за 1 долар США становить 30 052 грн. 00 коп., яка складається з наступних періодів:
-за листопад місяць 2020 року заборгованість склала 440 доларів США, що за комерційним курсом 27,32 грн. за 1 долар США на час укладення Договору становить 12 020,80 грн.
-за грудень місяць 2020 року заборгованість склала 80 доларів США, що за комерційним курсом 27,32 грн. за 1 долар США на час укладення Договору становить 2 185,80 грн.
- за січень місяць 2021 року заборгованість склала 140 доларів США, що за комерційним курсом 27,32 грн. за 1 долар США на час укладення Договору становить 3 824,80 грн.
- за лютий місяць 2021 року заборгованість склала 440 доларів США, що за комерційним курсом 27,32 грн. за 1 долар США на час укладення Договору становить 12 020,80 грн.
Даний розрахунок не оспорюється відповідачем.
Підпунктом 3.1.2 та 5.1.1 Договору встановлено, що Орендодавець має право достроково розірвати договір у випадку просточення чергового платежу більш ніж 3 днів підряд. 04.03.2021 року Відповідачу було направлено нотаріальне повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку.
Як вбачається з підписаного відповідачем договору, останній приймав безумовно всі його умови та погодився в тому числі і з положеннями п.1.2 Договору, де зазначено про те, що автомобіль на момент передачі його в оренду був у задовільному стані та придатний для використання за призначенням.
Як вбачається з рахунку № СЕК-W2246 від 24.02.2021 року, виданого ПП «Торговий Дім «ЄВРОМОТОРС», а також фотографіями наданими позивачем до позовної заяви, автомобілю було нанесено ушкоджень, а позивач в свою чергу зазнав матеріальної шкоди на суму 35 685,00 грн.
Судом встановлено, що неодноразові переписки між позивачем та відповідачем, які підтверджуються скріншотами, наданими позивачем, не дали результату досягнення вирішення спору в досудовому порядку. 22.04.2020 року відповідачу направлялась претензія про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 35 685 грн. та суми заборгованості орендної плати, але на момент звернення до суду з позовом дана вимога проігнорована.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Особливості укладення та виконання договору найму (оренди) можуть бути передбачені законом.
Згідно із ч.1 ст. 801 ЦК України, наймач транспортного засобу зобов`язаний підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані.
У ст.803 ЦК визначені правові наслідки пошкодження транспортного засобу, відповідно до яких наймач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані у зв`язку з утратою або пошкодженням ТЗ, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини.
Відповідно до ч.1 ст. 804 ЦК України, наймач зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану іншій особі у зв`язку з використанням транспортного засобу, відповідно до глави 82 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням, речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Загальною юридичною підставою всіх видів юридичної відповідальності вважається порушення норми права. Фактичною підставою цивільно-правової відповідальності є правопорушення як юридичний факт.
Цивільне правопорушення - це протиправна дія або бездіяльність особи, що порушує норми актів цивільного законодавства або умови договору, і з якою договір або закон пов`язують виникнення цивільно-правової відповідальності.
Поведінка особи визнається протиправною, якщо вона не відповідає вимогам права, вираженим в актах цивільного законодавства або договорі.
Згідно з положеннями ст.11, 1166 ЦК України, підставою для виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за умов наявності шкоди, протиправної поведінки особи, яка завдала шкоду, наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та завданою шкодою, вини особи, яка завдала шкоду.
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
У ч.2 ст.1166 ЦК передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від відповідальності, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Ст.12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін у цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.
Аналогічна норма міститься і в ст. 81 ЦПК України, згідно якої доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи, що відповідачем не спростовано обставин справи, приймаючи до уваги надані позивачем письмові докази, які містять обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з його поясненнями , суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором Оренди автомобіля № 4482, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу Стрельченко О.В. від 02.07.2020 року у розмірі 30 052 грн. 00 коп. та завданої матеріальної шкоди в сумі 35 685 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 908 ,00 грн. , сплачені при поданні позову (судовий збір).
Керуючись ст. 11, 22, 526, 627, 759, 803, 804, 1166, 1192 ЦК України, ст. 12, 76 - 81, 141, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди автомобіля та відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Згідно п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.О. Горбенко