Провадження №2/359/1414/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

25 жовтня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 30 жовтня 2017 року він був прийнятий на роботу в Украерорух на посаду інженера 1-ї категорії відділу запобігання та виявлення корупції. 16 листопада 2020 року згідно наказу Украероруху №1242/о ОСОБА_1 було звільнено з посади уповноваженого з антикорупційної діяльності групи радників департаменту персоналу Украероруху на підставі п.3 ст.40 КЗпП України (за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку). Своє звільнення з роботи ОСОБА_1 вважає незаконним, оскільки наказ НАЗК про надання згоди про його звільнення був винесений з порушенням строків. Крім цього, останній дисциплінарний проступок вчинений позивачем мав місце 17 серпня 2020 року за наслідком якого йому була оголошена догана. У зв`язку з цим, за відсутності нових проступків, Украерорух застосував до позивача подвійне дисциплінарне стягнення і догану, і звільнення, що є недопустимим та протиправним. За таких обставин ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати наказ Украероруху від 16 листопада 2020 року №1242/о про звільнення з роботи згідно п.3 ст.40 КЗпП України; поновити його на посаді уповноваженого з антикорупційної діяльності групи радників департаменту персоналу Украероруху; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 листопада 2020 року та по день ухвалення рішення суду; стягнути моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.78-79).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.136).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2021 року від Украероруху було витребувано довідку про розмір середньоденної заробітної плати позивача (а.с.138-139).

ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні у повному обсязі.

Представник відповідача Скокін Л.Л. надав до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що Украерорухом при звільненні ОСОБА_1 були дотримані вимоги, викладені у п.3 ст.40 КЗпП України. Позивачу наказами Украероруху були оголошені дисциплінарні стягнення, а саме: наказом Украероруху від 09 липня 2020 року №749/о «Про застосування дисциплінарного стягнення», наказом Украероруху від 02 вересня 2020 року №956/о «Про застосування дисциплінарного стягнення», наказом Украероруху від 28 вересня 2020 року №1086/о «Про застосування дисциплінарного стягнення». Вказані накази не визнані незаконними та не скасовані. Крім цього, звільнення позивача було погоджено з НАЗК. Тому при звільненні позивача не було допущено порушення його трудових прав.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в Украерорусі на посаді уповноваженого з антикорупційної діяльності групи радників департаменту персоналу.

Наказом в.о. директора Украероруху №1120 від 26 грудня 2019 року (а.с.19-20) була введена в дію оновлена організаційна структура та штатний розпис керівного складу, а також наказом в.о. директора Украероруху №9 від 08 січня 2020 року був затверджений штатний розпис підрозділів головного підприємства Украероруху (а.с.21).

03 лютого 2020 року ОСОБА_1 був попереджений про скорочення посади уповноваженого з антикорупційної діяльності групи радників департаменту персоналу Украероруху. Одночасно ОСОБА_1 були запропоновані вакантні посади в цілому по підприємству згідно додатку на 16 аркушах (а.с.22-23).

В подальшому, на підставі наказу в.о. директора Украероруху №1242/о від 16 листопада 2020 року ОСОБА_1 був звільнений з посади уповноваженого з антикорупційної діяльності групи радників департаменту персоналу на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підставою для звільнення зазначено: наказ НАЗК від 04 листопада 2020 року №502/20 «Про надання згоди на звільнення уповноваженого з антикорупційної діяльності групи радників департаменту персоналу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України», накази від 09 липня 2020 року №749/о, від 24 липня 2020 року №810/о, від 02 вересня 2020 року №956/о, від 28 вересня 2020 року №1086/о «Про застосування дисциплінарного стягнення», витяг з протоколу засідання профспілкового комітету ППС «Авіація України» від 16 жовтня 2020 року №29 (а.с.18).

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, врегульовані главою ІІІ «Трудовий договір», главою ХV «Індивідуальні трудові спори» КЗпП України.

V. Норми права та стала судова практика, якими суд керується при вирішенні спору.

За змістом ч.6 ст.43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

У відповідності до ст.21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до вимог ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно зі ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У п.22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

б. норми процесуального права.

Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Згідно штатного розпису, затвердженого наказом Украероруху №9 від 08 січня 2020 року та введеного в дію з 03 лютого 2020 року, в структурі підприємства відсутній відділ з питань запобігання та виявлення корупції. Натомість введено одну посаду Уповноваженого з антикорупційної діяльності.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 був персонально попереджений за два місяці про наступне звільнення.

За змістом попередження про скорочення посади та наступне вивільнення №1.23.2/1032/20 від 03 лютого 2020 року ОСОБА_1 були запропоновані вакантні посади в цілому по підприємству, згідно переліку на 16 аркушах.

03 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до в.о. директора Украероруху Ярмака А. з заявою про призначення його на посаду уповноваженого з антикорупційної діяльності (а.с.27).

Листом №1-23.2/6963/20 від 18 червня 2020 року ОСОБА_1 було повідомлено, що за висновками роботи Комісії з дотримання трудового законодавства при проведенні організаційних заходів його кандидатура для призначення на посаду уповноваженого з антикорупційної діяльності була відхилена (а.с.28).

За змістом витягу з протоколу №1 від 04 березня 2020 року засідання Комісії з дотримання трудового законодавства при проведенні організаційних заходів, розглянувши заяву ОСОБА_1 щодо заняття вакантної посади Украероруху, було вирішено, що він не відповідає кваліфікаційним вимогам до посади, а саме відсутній досвід роботи в правоохоронних органах протягом останніх п`яти років. Крім цього, було зазначено, що ОСОБА_1 неодноразово порушував правила внутрішнього трудового розпорядку, що зафіксовано відповідними актами встановлення відсутності на роботі від 06 вересня 2019 року, від 06 листопада 2019 року та від 28 листопада 2019 року (а.с.30).

Аналізуючи вказану заяву про переведення позивача на вакантну посаду на підприємстві та надані за результатом її розгляду лист та протокол засідання комісії з дотримання трудового законодавства, встановлено, що позивач висловив свою згоду на зайняття вакантної посади на підприємстві, зокрема уповноваженого з антикорупційної діяльності.

Разом з цим, враховуючи кваліфікаційні вимоги до вказаної посади, які визначені посадовою інструкцією, уповноважений з антикорупційної діяльності групи повинен відповідати таким кваліфікаційним вимогам: повна вища юридична освіта відповідного напрямку підготовки (спеціаліст, магістр); робота в правоохоронних органах протягом останніх 5-ти років; знання антикорупційного законодавства України.

Таким чином, враховуючи відсутність у позивача досвіду роботи в правоохоронних органах протягом останніх 5-ти років, він не в повній мірі відповідав кваліфікаційним вимогам для переведення на обрану ним вакантну посаду на підприємстві.

Встановлено, що наказом Украероруху №749/о від 09 липня 2020 року ОСОБА_1 було оголошено догану за неналежне виконання службових обов`язків та порушення п.14.13 Інструкції з діловодства Украероруху, затвердженої наказом Украероруху від 14 травня 2019 року №421, а саме: порушення строків надання інформації, встановлених Міністерством інфраструктури України (а.с.105).

Іншим наказом Украероруху №956/о від 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків та порушення п.2.6, п.2.7, п.2.23 та п.2.24 посадової інструкції уповноваженого з антикорупційної діяльності групи радників департаменту персоналу від 02 грудня 2019 року №2.21-14-425 (а.с.106).

Наказом Украероруху №1086/о від 28 вересня 2020 року ОСОБА_1 було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків та порушення п.2.6, п.2.7, п.2.23 та п.2.24 посадової інструкції уповноваженого з антикорупційної діяльності групи радників департаменту персоналу від 02 грудня 2019 року №2.21-14-425 (а.с.106).

За наведених обставин, з огляду на те, що до винесення наказу про звільнення позивача до нього було застосовано три дисциплінарні стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків, які в силу вимог статті 151 КЗпП України, не були погашені, суд вважає, що у Украероруху були достатні підстави для звільнення позивача за п.3 ст.40 КЗпП України.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що вказані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ним не оскаржувались та не визнанні незаконними.

Судом критично оцінюються твердження позивача з приводу того, що його звільнення на підставі п.3 ст40 КЗпП України є незаконним, зважаючи на те, що останній дисциплінарний проступок стосовно якого було проведено службове розслідування, а позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності мав місце 28 вересня 2020 року. В той час як звільнення позивача з роботи відбулось лише 16 листопада 2020 року, тобто з порушенням місячного строку з дня виявлення порушення.

Оскільки, в період з 08 жовтня по 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному, згідно копії листка непрацездатності (а.с.47, 47зворот). У зв`язку з цим, цим наказ про звільнення позивача з роботи був прийнятий в перший робочий день після його виходу з лікарняного.

Доводи позивача про те, що Украерорухом при його звільненні не було дотримано вимог Порядку надання згоди Національним агентством з питань запобігання корупції на звільнення керівника уповноваженого підрозділу (уповноваженої особи) з питань запобігання та виявлення корупції державного органу, юрисдикція якого поширюється на всю територію України, зокрема порушення 10-денного строку розгляду подання про звільнення, суд вважає необґрунтованими.

За змістом наказу НАЗК №502/20 від 04 листопада 2020 року (а.с.49-51) встановлено, що матеріали, які надійшли від Украероруху підтверджують, що ОСОБА_1 систематично без поважних причин не виконуються покладені на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку обов`язки та до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. За результатом розгляду подання встановлено відповідність підстав звільнення ОСОБА_3 положенням ст.40 КЗпП України.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у Украероруху були передбачені законодавством підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни та ним дотримано порядок і строки застосування дисциплінарного стягнення, а тому правомірно звільнено позивача за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з систематичним невиконанням ним без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, оскільки позивач раніше притягувалась до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, Украерорухом при звільненні ОСОБА_1 не були порушені вимоги КЗпП України у зв`язку з цим позовні вимоги про скасування наказу про звільнення, та поновлення на роботі є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на ту обставину, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, є похідними від вимоги про поновлення на роботі, у задоволенні яких ОСОБА_1 відмовлено. Тому підстави для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16 листопада 2020 року по день ухвалення судового рішення у даній справі та моральної шкоди у розмірі 50000 гривень, відсутні.

VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанцій від 16 грудня 2020 року (а.с.1,2) вбачається, що при пред`явленні позову до суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1681 гривень 60 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явлених ним позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.6 ст.43 Конституції України, ст.21, ст.139, ст.147, ч.1 та ч.2 ст.235, ст.237-1, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 04 листопада 2021 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський