Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, що стягуються із відповідача ОСОБА_3 в її користь на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 липня 2019 року. Зокрема, ОСОБА_1 просить стягувати із відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. на одну малолітню дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, врахувавши її матеріальне становище, яке змінилось після прийняття вказаного судового рішення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги про збільшення розміру аліментів та просив їх задовольнити в повному обсязі із підстав, викладених у позові, зазначивши, що розмір аліментів, який стягується із відповідача в користь позивача є недостатнім для забезпечення постійно зростаючих у зв"язку із віком потреб дитини. Крім того, вказав, що відповідач на час розгляду цієї справи є працевлаштованим, одержує доходи віз здійснення діяльності, пов"язаної із наданням послуг таксі, його сім"я користується дороговартісними авомобілями, інших дітей, окрім дочки ОСОБА_5 , немає. Також зазначив, що позивач перебуває у відпустці у зв"язку із вагітністю та пологами до 28 листопада 2021 року, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 народила ще одну дитину, а тому не одержує будь-яких доходів.

Відповідач ОСОБА_3 та його ОСОБА_6 позовні вимоги заперечили у повному обсязі із підстав, викладених у відзиві на позов, вказавши, що відповідач належним чином і своєчасно сплачує аліменти на утримання дочки, що підтверджується розрахунком органів державної виконавчої служби, надає дитині необхідні їй речі одягу та продукти, а також у випадку хвороби дитини надає позивачу гроші або медикаменти. З часу ухвалення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області рішення про стягнення із нього аліментів, він працевлаштувався та отримує дохід у розмірі 4000 грн. щомісяця, інших доходів у нього немає. Будь-якого рухомого та нерухомого майна у його власності немає. Вважають, що підстави для збільшення розміру аліментів відсутні, а тому у задоволенні позову просять відмовити.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2019 року із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням цього ж суду від 05.07.2019 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 розірвано та відновлено ОСОБА_9 дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 ».

Малолітня дитина ОСОБА_8 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач є фізично здоровий.

29.05.2020 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_3 визначено спосіб участі у вихованні дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із відзиву відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву про зміну аліментів на дитину, вбачається, що визначені Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області аліменти відповідач сплачує вчасно, заборгованості із сплати аліментів немає. Окрім того, відповідно до своїх можливостей та потреб дитини відповідач надає додатково дитині речі, продукти та гроші, в тому числі і на лікування. У визначені судом дні побачень із дочкою кожного разу приїжджає до неї із продуктами харчування, фруктами, розвиваючими іграшками, дитячими наборами, одягом. При їхніх зустрічах, він із дочкою відвідує громадські місця, дитячі майданчики/кімнати чи магазини, де купляє для дочки необхідні речі і продукти, надає їх або безпосередньо дитині, або позивачу (фото та відео додані до відзиву). Щодо оздоровлення дитини, про котре вказано у позові, то відповідач не може цього реалізувати, оскільки позивач забороняє йому взяти дитину на будь-який відпочинок без присутності позивача. На даний час ОСОБА_3 є настоятелем парафії святих первоверховних апостолів Петра і Павла в смт. Дружба Тернопільського району, за взаємною згодою з парафією за виконання священичих обов`язків отримує грошову винагороду в сумі 4000 грн. щомісячно. У парафії Пресвятої Трійці в смт. Микулинці Тернопільського району Тернопільської області грошової винагороди не отримує. Вказаний у позові його дохід у сумі не менше 12000 грн. не відповідає дійсності та нічим не підтверджено. Також ОСОБА_3 зазначив, що у його власності немає рухомого чи нерухомого майна. Відповідач зареєстрований та проживає разом із своєю бабою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у будинку, який належить церковній громаді УПЦ за адресою: АДРЕСА_2 .

Із змісту відповіді на відзив, поданої до суду представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 сплачує аліменти в розмірі 2000 грн. Відповідач не заперечує щодо зміни його матеріального стану. Проте, зазначаючи розмір своїх доходів, значно їх занижує, а це не відповідає дійсності, оскільки зі змісту самого відзиву, очевидно, що витрати ОСОБА_3 значно перевищують його доходи. Позивач і відповідач мають однаковий обов`язок щодо утримання їх спільної дитини ОСОБА_5 . Однак, ОСОБА_1 вказує, що несе значно більші витрати на утримання дитини, забезпечуючи її комфортними умовами життя, дозвіллям, оздоровленням, корисним харчуванням, розвитком здібностей дитини. Крім того, зазначає, що відповідач має у користуванні автомобіль марки "CHEVROLET VOLT", оскільки на ньому приїжджає на побачення з їхньою дочкою ОСОБА_12 .А тому сума аліментів в розмірі 6000 грн. щомісячно на утримання їхньої дочки є доцільною і посильною для нього.

Позивач ОСОБА_1 з 26 липня 2021 року по 28 листопада 2021 року не працює у зв`язку із втратою працездатності у зв"язку із вагітністю та пологами, що підтверджується листком непрацездатності серії АДШ № 097847.

У період з 1 липня 2019 року по 31 березня 2021 року позивач працювала, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, зокрема, вона працювала у ТОКП "Тернопільавівавторанс".

Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_3 за період з 1 кварталу 2020 року по 1 квартал 2021 року він отримав дохід у вигляді додаткового блага на загальну суму 59.31 грн.

Відповідач працює настоятелем парафії святих первоверховних апостолів Петра і Павла в смт.Дружба Тернопільського району Тернопільської області, де за взаємною згодою з парафією за виконання священичих обов`язків отримує грошову винагороду в сумі 4000 грн. Наведене підтверджується довідкою, виданою 22 червня 2021 року церковним скарбником парафії святих первоверховних апостолів Петра і Павла в смт.Дружба Тернопільського району Тернопільської області Кліментович Н.Я.

Суд відкидає доводи представника позивача про те, що священник ОСОБА_3 , який є штатним кліриком Тернопільської єпархії Православної Церкви України та займає посаду настоятеля храму Святих апостолів Петра і Павла смт.Дружба Теребовлянського (в даний час Тернопільського) району і посаду штатного священника храму Святої Трійці смт.Микулинці Теребовлянського (в даний час Тернопільського) району, де отримує заробітну плату у двох місцях, посилаючись на листи Тернопільської єпархії Православної церкви України від 1 жовтня 2020 року № 112, від 29 січня 2021 року № 13, оскільки вказана інформація не містить даних про те, яку заробітну плату одержує відповідач у двох парафіях, а лише свідчить про можливість встановлення настоятелям церков заробітної плати не нижче мінімальної заробітної плати в державі, та інших виплат.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Теребовлянського бюро технічної інвентаризації у власності відповідача нерухомого майна немає.

Позивач 17 жовтня 2019 року набула у власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Також відповідач не зареєстрований як суб"єкт підприємницької діяльності, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з даними ЄДР МВС зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_3 станом на 14.06.2021 року немає, однак за ОСОБА_1 зареєстровано два автомобілі марки "RENAULT LAGUNA", 2008 року випуску, та марки "FORD FIESTA", 1995 року.

Також суд не приймає до уваги як доказ надання відповідачем послуг таксі, наявності в його користуванні автомобіля марки "OPEL INSIGNIA", д.н.з. НОМЕР_1 , паперових копій електронного доказу (знімку екрану мобільного за стосунку сервісу таксі Uklon, фотофіксації користування відповідачем зазначеним автомобілем), оскільки на підставі цих фотознімків неможливо встановити дійсні обставини справи, зокрема, того, що відповідач отримує дохід від надання послуг таксі Uklon та що має у своєму користуванні цей автомобіль, що повністю узгоджується із вимогами ст.79 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із змісту Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 липня складає 2013 гривень 50 відсотків від цієї суми становитиме 1006.50 грн, а для дітей віком від 6 років з 1 липня 2021 року складає 2510 гривень.50 відсотків від цієї суми становитиме 1255 грн.

За таких обставин, враховуючи матеріальне становище одержувача аліментів, яка в даний час не працює, відповідача, який працює і додатково надає дитині допомогу у матеріальній формі, витрати на утримання дитини у зв"язку із її віком зросли, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійногго розвитку дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, присудивши відповідачу ОСОБА_3 сплачувати на користь позивача ОСОБА_1 аліменти у розмірі 3000 грн. на одну неповнолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Керуючись ст.76-80, 263-265 ЦПК України, ст.182,192 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з ОСОБА_3 , проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 908 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Текст повного рішення виготовлено 8 листопада 2021 року.

Суддя