Справа № 162/356/21 Головуючий у 1 інстанції: Цибень О. В.
Провадження № 22-ц/802/1399/21 Категорія: 39 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд ускладі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Любешівського районного суду Волинської області від 08 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який мотивує тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monоbank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Мonоbank». На даних платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт, а банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та ідентифікаційного коду в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або в точці видачі, чи спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Всі умови обслуговування рахунків фізичних осіб в банку опубліковані на офіційному сайті банку та доступні для ознайомлення. Відповідно до п.п. 4.3., 4.8.1. п.5 розділу І Умов клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Підпунктами 3.1, 3.4, 3.5 пункту 3 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Мonоbank», датою укладення якого є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. При проведенні операції з карткою встановлюється ПІН-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. 19 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 19.10.2018. Відповідно до умов цього договору відповідач отримав кредит у розмірі 40000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Станом на 08.04.2021 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 4.16, 4.17 п. 4 Розділу ІІ Умов, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.10.2020 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Однак відповідач не вчинив жодної дії на погашення заборгованості. На залишок простроченої заборгованості позивачем було нарахованого неустойку, передбачену тарифами. Відповідач не виконував належним чином умови договору, унаслідок чого станом на 08.04.2021 утворилася заборгованість у розмірі 51505,09 грн, з яких: 51505,09 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом та 150,00 грн заборгованість за пенею та комісією, які позивач просив стягнути із відповідача, а також відшкодувати судові витрати.

Заочним рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 08 вересня 2021 рокув задоволенні позову відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу на зазначене рішення в цій справі. Посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Вказує, що особливістю проекту «Мonоbank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. 19.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.10.2018. В анкеті-заяві зазначено, що договір складається з Анкети-зяаяви, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Пспорту споживчого кредиту. Умови опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступнідля ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms, що включають тарифи, папорт споживчого кредиту Чорної картки monobank. Доданою до позовної заяви інформації з сайту підтверджується, що правила були дійсні в переіод з 10.10.2018 по 31.10.2018 (електронне посилання:https://www.monobank.ua/terms?&file=umovy-2018-10-10.pdf). Анкету-заяву клієнтом було підписано 19.10.2018, відповідно саме в цей період були дійсні правила в редакції від 10.10.2018. В самому мобільному додатку, який міститься в смартфоні відповідача, на постійній основі є у вільному доступі Тарифи та Умови. Враховуючи, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачу саме через мобільний додаток, то ОСОБА_1 був ознайомлений саме з правилами, які діяли на дату підписання Анкети-заяви. Відповідач активно користувався карткою «Мonоbank» за рахунок кредитних коштів, що підтверджується випискою з особового рахунку (виписки про рух коштів на рахунку) Боржника. Виписка № 1 підтверджує отримання, користування кредитом Боржником, а також те, що після отримання банківської картки Боржник здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти та не повернув їх банку у повному обсязі, що підтверджується випискою № 2 по рахунку № НОМЕР_1 (внутрішньобанківський кредитний рахунок, який відкривається для проведення операцій по кредитних рахунках Клієнта). Як видно з даних виписок про рух коштів на рахунку, відповідач повністю використав суму кредитного ліміту на власний розсуд, при цьому частково поповнював банківську картку з реквізитами: № НОМЕР_2 , однак такі поповнення були меншими як розмір витрат за операціями. На 08 квітня 2021 року заборгованість відповідача становить 51505,09 грн.

Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повідомлення про відкриття апеляційного провадження разом з копією ухвали Волинського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження від 22.10.2021, копією апеляційної скарги з додатками, яке надсилалось судом відповідачу ОСОБА_1 , повернулось до Волинського апеляційного суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у анкеті-заяві не вказано розмір кредитного ліміту, наданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості сам по собі не є належним доказом відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України на підтвердження факту наявності заборгованості та її розміру, оскільки інших доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем суду не надано. Суд позбавлений можливості перевірити дійсний розмір кредитної заборгованості. У позовній заяві позивач вказує, що відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 40000,00 гривень у вигляді встановленого кредиту, однак у розрахунку вказується, що розмір заборгованості за наданим кредитом становить 51505,09 гривень. При цьому, будь-яких доказів підвищення (збільшення) кредитного ліміту до матеріалів справи позивачем суду не представлено. Зі змісту наданої анкети-заяви вбачається, що відповідачу не було встановлено кредитний ліміт, при цьому в наданій суду анкеті-заяві не вказано строку дії картки, та інших істотних умов, які є обов`язковими при укладенні кредитного договору, не вказано взагалі жодних відомостей про бажання отримання будь-якої кредитної чи іншої банківської картки та не вказано, яку саме картку було видано відповідачу.

З такими висновками не погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон).

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідночастин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Із матеріалів справи встановлено, що 19.10.2018 банком та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, у якій зазначено про ознайомлення та погодження відповідача із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, примірники яких він отримав у мобільному додатку, підтверджує укладення договору та зобов`язується виконувати його умови. Також ознайомлений зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, вимоги якої є для нього обов`язковими /п.п.2, 3, 4/.

В анкеті-заяві відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення даних згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору /п.п.6, 11/.

У п. 9 відповідач підтвердив, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису.

До анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з посилання суду першої інстанції на те, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження передачі позивачем коштів у позику відповідачу та що вони споживалися останнім; що розрахунок заборгованості не є належним доказом.

На підставі укладеного з позивачем договору відповідач фактично отримав у банку кредит у розмірі 40000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок та платіжну картку.

Кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , у тому числі анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які надані Банком позичальнику ОСОБА_1 через мобільний додаток, підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису ОСОБА_1 .

Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит.

Починаючи з 19.10.2018, відповідач користувався кредитними коштами та здійснював погашення кредиту. З наданого банком розрахунку встановлено, що ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом відповідно до договору про надання банківських послуг Monobank станом на 08 квітня 2021 року у розмірі 51 505,09 грн.

Розрахунок підтверджується виписками по особовому рахунку з 19.10.2018 по 08.04.2021. Жодних заперечень щодо не укладення кредитного договору чи не правильного розміру заборгованості за кредитом відповідач не подавав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг Monobank від 19 жовтня 2018 року станом на 08 квітня 2021 року у розмірі 51505,09 грн є обґрунтованими.

Суд в складі колегії суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 51505,09 грн.

Відповідно до вимог п. 13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Універсал Банк судові витрати 2270 грн судового збору за подачу позову у цій справі та 3405,00 грн за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Заочне рішення Любешівського районного суду Волинської області від 08 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 51505,09 грн (п`ятдесят одну тисячу п`ятсот п`ять гривень 09 копійок) заборгованості за кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 5675,00 грн (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок) судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді