ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 листопада 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 743/950/21

Головуючий у першій інстанції - Сташків В. Б.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1521/21

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Бобрової І.О.,

суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

сторони справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

місце ухвалення судом першої інстанції заочного рішення - смт Ріпки, Чернігівської області,

дата складання судом першої інстанції повного тексту заочного рішення -13.09.2021,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 28.10.2011 в розмірі 16226,44 грн станом на 13.06.2021 та 2270 грн судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 28.10.2011 між сторонами шляхом підписання анкети-заяви було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким відповідачу було відкрито кредитний картковий рахунок та видано кредитну картку із встановленим початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшився до 15000 грн. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, викладеними на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.

ОСОБА_1 належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим, станом на 13.06.2021 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 16226,44 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 13066,58 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 3159,86 грн.

Заочним рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 28.10.2011 в розмірі 13066,58 грн та 1828 грн судового збору. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та задовольнити вимоги банку в цій частині, судові витрати покласти на відповідача, в іншій частині рішення залишити без змін.

Скаржник зазначає, що позичальник власноручно підписав довідку про умови кредитування, в якій зазначена базова відсоткова ставка 1,7 % на місяць, та паспорт споживчого кредиту, яким суд оцінки не надав.

Посилаючись на висновки Верховного Суду у постановах від 08.07.2019 у справі № 923/760/18, від 11.09.2019 у справі № 642/5533/15-ц, від 19.09.2019 у справі № 127/7543/17, від 23.12.2019 у справі № 375/250/18, банк звертає увагу, що з підписанням клієнтом анкети-заяви, між ним та банком був укладений договір приєднання в порядку ч. 1 статті 634 ЦК України, а тому жодного підпису під публічно розміщеними Умовами та правилами закон не вимагає. Наголошує, що відповідач приєднався до конкретної редакції Умов та правил, що підтверджується наказом про її затвердження. Активація клієнтом картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору.

Вважає, що посилання суду першої інстанції на постанову ВПВС від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц є помилковим, оскільки обставини у даній справі та у справі, що розглядається є різними.

На думку скаржника, суд, встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, не мав жодних правових підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Суд не встановив дійсного розміру заборгованості відповідача за процентами та неустойкою, що призвело до безпідставного звільнення відповідача від частини обов`язків за укладеним договором з одних лише формальних міркувань. Таким чином, судом порушено порядок, встановлений для вирішення питання, допущено однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення повністю або частково.

ОСОБА_1 своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заочне рішення суду в частині задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення 13066,58 грн заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, тому, відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Судове рішення в частині, що оскаржується, вимогам ст.263 ЦПК України не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам, суд першої інстанції встановив, що заборгованість по відсотках в сумі 3159,86 грн нарахована банком відповідно до статті 625 ЦК України та положень Умов та правил у розмірі 86,4% річних від простроченої суми заборгованості. Разом з тим, матеріали справи не місять підтверджень того, що відповідач був ознайомлений з конкретними, запропонованими йому Умовами та правилами надання банківських послуг, на які банк посилався як на підставу своїх вимог. Таким чином, наявність договірних відносин з відповідачем щодо сплати відсотків, передбачених ч. 2 статті 625 ЦК України у збільшеному розмірі (86,4 %) банком не доведена, розрахунок відсотків є неправильним, а тому підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками, нарахованими згідно зі статтею 625 ЦК України відсутня.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28.10.2011, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, між сторонами укладений договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Кредитка «Універсальна». Бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою в анкеті-заяві не вказано (а.с. 15).

За текстом вказаної заяви ОСОБА_1 погодився із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Зазначено, що він ознайомлений і згодний із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому в письмовому вигляді, зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку.

Також 28.10.2011 ОСОБА_1 було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» Contract по договору SAMDN4750 (а.с.16), згідно з якою відсоткова ставка на залишок заборгованості в місяць становить 1,7 %, термін внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним.

В матеріалах справи також міститься копія Паспорта споживчого кредиту (а.с. 17-19), який підписаний відповідачем 15.07.2020 і в якому, серед іншого, визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, за сьома типами кредитного продукту: картка «Універсальна», картка «Універсальна Gold», картка «Platinum», картка «MC World Black Edition», картка «Visa signature», картка «MC WorldElite», картка «Visa Infinite».

Відповідно до вказаного паспорта, тип кредиту - відновлювана кредитна лінія шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; строк договору - 240 місяців; строк кредитування - до 240 місяців; пільговий період - до 55 днів; мета отримання кредиту - на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; процентна ставка у пільговий період - 0,00001 % річних; процентна ставка поза межами пільгового періоду, відсотків річних - для картки «Універсальна» - 43,2%, для картки «Універсальна Gold» - 42%, для інших видів карток - 37,2%; тип процентної ставки - фіксована, змінюваної ставки немає. Також у паспорті наведено загальні витрати за кредитом, розраховано загальні витрати за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), вказана реальна річна процентна ставка, відсотків річних.

Згідно з наведеними у паспорті застережень: наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним потягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі; реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит; використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Своїм підписом у паспорті споживчого кредиту споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування. Підтверджує отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку НОМЕР_1 відбувся 28.10.2011. Цього ж дня на рахунок було встановлено кредитний ліміт у розмірі 300 грн, після неодноразової зміни кредитного ліміту 26.05.2017 його було збільшено до максимального розміру - 15000 грн, а 01.02.2021 - зменшено до 0 грн (а.с. 13).

Згідно з довідкою банку про надання кредитних карток за кредитним договором № б/н, що був підписаний між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , йому видавалось 5 банківських карток, перша з яких була відкрита у день укладення договору 28.10.2011, дата відкриття останньої картки 15.07.2020 з терміном дії до останнього дня грудня 2023 року (а.с. 14).

Відповідно до розрахунку, наданого банком до позовної заяви, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 13.06.2021 становить 16226,44 грн, і складається із: заборгованості за тілом кредиту - 13066,58 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 3159,86 грн (а.с. 11-12).

За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Приписами статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено право отримання процентів за кредитним договором.

Як вказано вище, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом та договірні.

Свої зобов`язання перед банком ОСОБА_1 належним чином не виконував, у результаті чого виникла заборгованість. З розрахунку заборгованості та виписки за договором (а.с. 53-62) вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також на погашення заборгованості частково повертав надані банком кошти, останній раз - 01.03.2021 в сумі 25,83 грн.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно з пунктом 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу).

Отже, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за яким обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, може підтверджувати заборгованість відповідача за виданим кредитом. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 02.12.2020 у справі № 161/5267/20, від 17.12.2020 у справі №278/2177/15-ц.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також з огляду на приписи частини другої статті 530 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про виникнення у ОСОБА_1 договірного зобов`язання в частині повернення фактично отриманих у позивача коштів. Договір, виконаний частково, не може вважатися неукладеним (постанова ВП ВС у справі №338/180/17 від 05.06.2018).

Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, банк просив крім тіла кредиту стягнути заборгованість за простроченими відсотками. Обґрунтовуючи позов в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 28.10.2011, посилався на «извлечение из условий и правил предоставления банковских услуг, утвержденные приказом от 06.03.2010 № СП-2010-256» (а.с. 20-43), копію наказу «об утверждении Условий и Правил предоставления банковских услуг для ПриватБанка и всех дочерних банков» № СП-2010-256 від 06.03.2010 (а.с. 44), та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору, підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, крім того, скаржник наголошував, що в підписаній відповідачем довідці про умови кредитування зазначена базова відсоткова ставка - 1,7% на місяць, отже, на думку скаржника, сторонами погоджено умови кредитування та нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Оцінюючи доводи позивача про те, що заява позичальника разом з цими Умовами та правилами становить укладений між ними кредитний договір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність договірних відносин між сторонами у цій частині. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 роздруківка Умов та Правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови, що розміщені на офіційному сайті позивача, (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з указаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що сторонами при укладенні кредитного договору 28.10.2011 було узгоджено щомісячну відсоткову ставку за кредитом у розмірі 1,7 %, а при підписанні відповідачем паспорта споживчого кредиту - узгоджено річну відсоткову ставку. Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково визначився з характером позовних вимог про стягнення відсотків, оскільки банком було заявлено вимогу про стягнення відсотків, встановлених договором, а не відсотків, нарахованих згідно із ст.625 ЦК України. Суд не звернув уваги на розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України складає 0 грн.

Доводи скаржника щодо безпідставної відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків є слушними.

Із наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30.11.2020 загальна заборгованість за договором складала 13066,58 грн, що є тілом кредиту, при цьому заборгованість за відсотками була відсутня. В подальшому заборгованість за відсотками по кредитному договору почала зростати та з 01.12.2020 по 13.06.2021 була нарахована банком виходячи із узгодженого сторонами в паспорті споживчого кредиту розміру процентної ставки на рівні 42 % річних, що складає 3159,86 грн. Перевіривши порядок нарахування банком відсотків за вказаний період, апеляційний суд вважає його правильним, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками підлягають задоволенню, сума нарахованих відсотків в розмірі 3159,86 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

З огляду на викладене вище, заочне рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3159,86 грн.

Посилання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про те, що суд першої інстанції не встановив дійсного розміру заборгованості відповідача за неустойкою, колегія суддів не бере до уваги, оскільки звертаючись з позовом банк таких вимог не заявляв.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволені повністю.

Таким чином заочне рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судового збору підлягає зміні шляхом збільшення суми стягнутого судового збору з 1828 грн до 2270 грн.

При подачі апеляційної скарги позивач сплатив - 3405 грн (а.с.89). Відповідно, вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч.1 п.1,4, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Заочне рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 28.10.2011 за простроченими відсотками - скасувати та задовольнити вимоги в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість по сплаті процентів за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 28.10.2011 у розмірі 3159 (три тисячі сто п`ятдесят дев`ять) грн 86 коп.

Заочне рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2021 року в частині стягнення судового збору змінити, збільшивши суму судових витрат, що стягуються з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з 1828 грн до 2270 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 3405 грн судового збору, сплаченого за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст. 389 ЦПК України

Судді Чернігівського апеляційного суду

Боброва І.О.

Висоцька Н.В.

Шитченко Н.В.

Повний текст постанови складений 08.11.2021.