Справа № 336/9150/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Карабак Л.Г.,

ри секретарі Тимошенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення факту смерті, поданою в порядку окремого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті її дочки ОСОБА_2 , яка відбулася ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Республіки Аргентина, м.Буенос-Айрес, на підтвердження чого надала наявне у неї медичне свідоцтво про про кремацію № НОМЕР_1 , в нотаріально посвідченому перекладі на українську мову.

Повний та достовірний переклад з іспанської на українську мову виконав кваліфікований перекладач Капітула Лідія Володимирівна, справжність підпису якого посвідчено О.В.Щетіловою - приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу.

В своїй заяві заявник зазначила, що відомості, що містяться у лікарському свідоцтві «Про кремацію», отриманому на території Республіки Аргентина, істотно відрізняються від відомостей, які мають бути обов`язково внесені в лікарське свідоцтво «Про смерть» на території України. У відповідності до інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (Форма №106/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року, № 545, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 25.10.2006 року, за № 1152/13026, - для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), у якому мають бути зазначені повністю: прізвище, ім`я, по батькові померлого, його зареєстроване місце проживання, та інші чисельні відомості.

У відповідності до інструкції зазначене лікарське свідоцтво має бути не пізніше трьох діб з дня смерті передано до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану.

Але виконання вказаних вимог законодавства України у встановлений строк було неможливим внаслідок того, що ОСОБА_2 померла та кремована у м. Буенос-Айрес на території Республіки Аргентина.

Відсутність лікарського свідоцтва про смерть, заповненого у відповідності до чинного законодавства, унеможливлює реєстрацію смерті у відповідному реєстрі актів цивільного стану згідно з законодавством України.

На підставі викладеного заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), громадянки України, яка відбулася ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Республіки Аргентина, м. Буенос-Айрес, - для подальшого внесення відомостей про смерть у відповідний реєстр актів цивільного стану, для оформлення спадкових прав.

В судове засідання заявниця не з`явилась, представник заявниці адвокат Кляшторна Ю.В. надала заяву про розгляд справи за їх відсутністю, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Заінтересована особа - Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Дніпро) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши надані у сукупності письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

В силу п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до роз`яснень п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Згідно з ст. 25 Закону актові записи цивільного стану, складені на паперових носіях, формуються в книги державної реєстрації актів цивільного стану, що зберігаються в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану протягом установленого законодавством строку.

Згідно з ч. 2 ст.1 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»: Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, застосовуються правила міжнародного договору.

Аналогічні положення закріплені в статті 10 ЦК України, в статтях 8, 10 СК України.

Згідно зі статтею 4 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»: Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Згідно з абз.1 п. 1 розділу II. «Правил державної реєстрації актів цивільного стану» затверджених 18.10.2000 Наказом Міністерства юстиції України № 52/5: державна реєстрація акту цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

За викладених обставин будь-який громадянин України вважається живим за відомостями, що містяться у відповідному в Державному реєстрі.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Суд не може відмовити громадянину України в розгляді заяви про встановлення факту смерті громадянина України з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом звернення до дипломатичних представництв або консульських установ України, що знаходяться в іноземній державі, де відбулась смерть громадянина України.

Згідно частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду, як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є матір`ю померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.10.2021 року та копією закородонного паспорта громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 .

Підтвердженням факту смерті ОСОБА_2 в місті Буенос-Айрес (Республіка Аргентина) є медичне свідоцтво Про кремацію № НОМЕР_1 за 2021 рік, повний та достовірний переклад зазначеного документу з іспанської на українську мову виконав кваліфікований перекладач Капітулова Лідія Володимирівна, справжність підпису якого посвідчено О.В.Щетілова - приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу. Відповідно до якого ОСОБА_2 у віці 53 р. померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Буенос-Айрес Республіки Аргентина та кремована в крематорії міста Буенос-Айрес.

У відповідності до Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (Форма №106/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року, №545, - Для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я або ФОП видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), у якому мають бути зазначені повністю: прізвище, ім`я, по батькові померлого, його зареєстроване місце проживання, та інші чисельні відомості.

У відповідності до Інструкції зазначене лікарське свідоцтво має бути не пізніше трьох діб з дня смерті передано до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану.

Відсутність лікарського свідоцтва про смерть, заповненого у відповідності до інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (Форма №106/о), унеможливлює реєстрацію смерті у відповідному реєстрі згідно з законодавством України.

Суд дійшов висновку про те, що обставини, повідомлені заявником, знайшли своє належне підтвердження під час судового розгляду справи, наявні підстави для задоволення заяви, а саме - встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в місті Буенос-Айрес (Республіка Аргентина).

Виходячи з викладеного, оцінивши докази з врахуванням вищенаведених обставин у їх сукупності, суд вважає заявлені заявником вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 12, 81, 228-229, 315-316, 319, 354-355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Дніпро)про встановлення факту смерті, поданою в порядку окремого провадження, - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), громадянки України, - яка відбулася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Буенос-Айрес (Республіка Аргентина).

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Суддя: Л.Г.Карабак