Ухвала

03 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 2-314/2006

провадження № 61-17212ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 вересня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 16 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив визнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 18 листопада 2004 року між ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , визнати право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 вересня 2006 року за участю позивача та представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано договір дарування житлового будинку з господарськими спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , укладений 18 листопада 2004 року між ОСОБА_3 (дарувальниця), та ОСОБА_1 (обдаровувана) частково недійсним на предмет дарування Ѕ частини житлового будинку (літ. А) та Ѕ господарських будівель: літньої кухні (літ. Б), сараїв (літ. Ж, З, И, К, Л).

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку (літ. А) та Ѕ господарських будівель: літньої кухні (літ. Б), сараїв (літ. Ж, З, И, К, Л), розташованих в домоволодінні АДРЕСА_1 .

В частині визнання за позивачем права власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті дружини, позовні вимоги залишено без задоволення, як такі, що заявлені передчасно.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням, ОСОБА_4 , яка діяла за дорученням в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 16 листопада 2006 року за участю представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , позивача і представника позивача - ОСОБА_5 апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відхилено. Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 вересня 2006 року залишено без змін.

20 жовтня 2021 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 вересня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 16 листопада 2006 рокуу вказаній справі, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що строк на касаційне оскарження пропущений через те, що заявник не проживає в Україні протягом двадцяти років, їй стало відомо про існування оскаржених судових рішень лише у 2021 році зі слів сусідів про те, що у спірному будинку проживає донька позивача.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Частинами другою, третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Передбачений статтею 394 ЦПК України строк є присічним (преклюзивним), який не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на касаційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, за винятком випадків неповідомлення особи про розгляд справи та виникнення обставин непереборної сили.

Касаційна скарга і заява про поновлення строку не містять посилань на наявність обставин непереборної сили, що зумовили пропуск строку на касаційне оскарження, а також на неповідомлення відповідача судами першої та апеляційної інстанції про розгляд справи. Зі змісту оскаржуваних рішення суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції випливає, що розгляд справи в судах першої інстанції та апеляційної інстанції відбувся з участю представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , що свідчить про її повідомлення про час та місце розгляду справи в попередніх судових інстанціях.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 1291 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Оскількикасаційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу більше ніж одного року з 16 листопада 2006 року і заявником не зазначено виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України, для поновлення строку на касаційне оскарження, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 вересня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 16 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на житловий будинок.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар