Провадження № 2/638/5164/21
09 листопада 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Семіряд І.В.
за участю секретаря Подосокорської А.О.
розглянувши цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання»,-
Представник позивача Пономаренко Н.М. звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, суду не надали, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.
Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.
Згідно п.5ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом.
Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
З матеріалів справи вбачається, що КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом 30.07.2021, заборгованість позивач просить стягнути за період з 01.11.2012 по 30.06.2021.
Позивачем при звернені до суду заявлено клопотання про задоволення позовних вимог.
Суд враховує, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є особами з інвалідністю, а тому, виходячи з принципу гуманності, застосовує строки позовної давності до позовних вимог за період з 01.11.2012 по 31.07.2018.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Проте, зазначені твердження помилкові, оскільки подання виконавцем послуг, в даному випадку КП «ХТМ», в порядку передбаченому ЦПК України заяви про видачу судового наказу не перериває перебігу позовної давності. Переривання позовної давності відбувається у разі пред`явлення саме позову до відповідача.
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №712/8916/17.
Аналізуючи зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованість з відповідачів за період з 01.11.2012 по 31.07.2018 не підлягає задоволенню, так як пред`явлені поза межами позовної давності.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15.
Позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів за період з 01.08.2018 по 30.06.2021 підлягають задоволенню.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що борг відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за спожиту теплову енергію за період з 01.08.2018 по 30.06.2021 становить 6868,51 грн.
Оскільки, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, зазначена сума боргу за період з 01.08.2018 по 30.06.2021 (в межах позовної давності) підлягає стягненню з відповідачів солідарно.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, трьох відсотків річних та інфляційних витрат, сума становить 159,48 грн та 423,78 грн відповідно. При цьому позивачем зазначені витрати нараховані позивачем у межах строку позовної давності, тобто на суму заборгованості за період з 01.08.2018 по 30.06.2021. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню солідарно на користь позивача три відсотки річних та інфляційні витрати у розмірі.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання в межах позовної давності, інфляційних витрат та трьох відсотків річних.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачів пропорційно до задоволених вимог.
Оскільки позовні вимоги КП «ХТМ» задоволені частково, лише на 39,1%, судовий збір підлягає стягненню лише 39,1%.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільненні від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, оскільки є особами з інвалідністю I та II груп.
Ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачає - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку, що судові витрати у розмірі пропорційному до задоволених вимог, тобто 39,1% (2270 грн *39,1%=887,60 грн), підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України, ст. 150, 156, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд -
Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання»- задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.08.2018 по 30.06.2021 у сумі 6868 (шість тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн 51 коп.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» інфляційні витрати у сумі 423,78 грн, три відсотки річних - 159,48 грн, а всього 583 (п`ятсот вісімдесят три) грн 26 коп.
Компенсувати Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно до задоволених вимог у розмірі 887,60 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У задоволені позову Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.11.2012 по 31.07.2018 у сумі 9328 (дев`ять тисяч триста двадцять вісім) грн 98 коп - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , м. Харків, вул. Мефодіївська, 11,61037

Відповідачі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані АДРЕСА_2 .

Суддя: І.В. Семіряд