Справа № 349/1478/21
Провадження № 2/349/542/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 листопада 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №349/1478/21 за позовом ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Микитчин П.С., звернувся в суд з позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на 2/3 частки домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання права власності на 1/3 частку вищезазначеного домоволодіння, як за членом колгоспного двору.

В обгрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно, в тому числі на домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 . За життя батько заповіту не залишив. Спадщину після смерті батька прийняла його мати ОСОБА_2 , однак спадкових прав не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, на даний час бажає оформити спадкові права на домоволодіння, однак через те, що за життя спадкодавцем не виготовлялося свідоцтво про право власності на домоволодіння, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За вказаних обставин позивач змушений здійснювати захист своїх спадкових прав у судовому порядку. Також він має право на 1/3 частину вказаного домоволодіння, як член колишнього колгоспного двору. Коли він звернувся з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив йому через відсутність документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просив визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування та як членом колишнього колгоспного двору.

Відповідач заперечень проти позову не подав.

У підготовче засідання позивач не з`явився, представник Микитчин П.С. подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, направив на адресу суду заяви про визнання позову, письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Участь у судових засіданнях - це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 10 липня 1992 року Воронівською сільською радою народних депутатів Рогатинського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 17 лютого 1999 року Воронівською сільською радою народних депутатів Рогатинського району Івано-Франківської області.

Відповідно до довідок, виданих центром надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області №№574, 575, 576 від 24 вересня 2021 року, заповіти від імені ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Липівської (Воронівської) сільської ради не складалися і не посвідчувалися. На день смерті ОСОБА_3 разом з ним проживала ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . На час смерті ОСОБА_2 разом з нею проживав ОСОБА_1 . Станом на 15 квітня 1991 року вказаний житловий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір» в якому проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 і спадкоємцем ОСОБА_1 документально підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданим 07 березня 1958 року, відповідно до якого батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначені ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

Приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Клід О.Я. 19 липня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на домоволодіння. Згідно постанови нотаріуса спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена 19 липня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини. За матеріалами спадкової справи ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем на майно ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки №441, виданої 10 серпня 2021 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстрація права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 не проводилась. Станом на 26 липня 2021 року дане домоволодіння має наступні технічні характеристики: "А" житловий будинок загальною площею 93,0 м2, житловою площею 45,6 м2, "Б" стодола загальною площею 23,8 м2, "Г" гараж загальною площею 25,2 м2, "В"стайня загальною площею 23,5 м2, "Д" гараж загальною площею 16,1 м2, "Е" вбиральня загальною площею 1,5 м2, №1 ворота загальною площею 8,9 м2, №2 огорожа загальною площею 31,9 м2, №3 огорожа загальною площею 80,4 м2

На зазначені домоволодіння на замовлення ОСОБА_1 в ТОВ «Технічна інвентаризація та оцінка нерухомості» виготовлено технічний паспорт.

Згідно висновку оцінювача ОСОБА_5 про вартість домоволодіння від 29 вересня 2021 року, ринкова вартість зазначеного домоволодіння без врахування вартості земельної ділянки становить 90 200,00 грн.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. З введенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963 року.

Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року.

Згідно зі статтями 120, 123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Правильне застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР 1963 року передбачає з`ясування питання про віднесення будинку до відповідної суспільної групи господарств.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15.

Спеціальним нормативним актом, який визначав порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах, є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22 лютого 1995 року № 48.

Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці.

Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст. 1261 ЦК України).

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

За ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, оскільки з наявних у суду матеріалів справи інших спадкоємців, які згідно ст.1261 ЦК України мають право на спадкування немає, а також враховуючи те, що позивач набув право власності на спірний житловий будинок та приналежні будівлі, як спадкоємець за законом у першу чергу, після смерті матері ОСОБА_2 (2/3 частки) та як член колишнього колгоспного двору (1/3 частки), однак не може отримати документа, який засвідчує його право власності на це майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,259,263-265 ЦПК України,суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок загальною площею 93,0 м2, житловою площею 45,6 м2, стодолу загальною площею 23,8 м2, гараж загальною площею 25,2 м2, стайню загальною площею 23,5 м2, гараж загальною площею 16,1 м2, вбиральню загальною площею 1,5 м2, ворота загальною площею 8,9 м2, огорожу загальною площею 31,9 м2, огорожу загальною площею 80,4 м2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок загальною площею 93,0 м2, житловою площею 45,6 м2, стодолу загальною площею 23,8 м2, гараж загальною площею 25,2 м2, стайню загальною площею 23,5 м2, гараж загальною площею 16,1 м2, вбиральню загальною площею 1,5 м2, ворота загальною площею 8,9 м2, огорожу загальною площею 31,9 м2, огорожу загальною площею 80,4 м2 , як за членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: с.Липівка Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Відповідач: Рогатинська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: м.Рогатин, вул.Галицька, буд.№ 65 Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 04 листопада 2021 року.

Суддя О.О.Гаврилюк