НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 листопада 2021 рокуСправа № 322/832/21

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Губанова Р.О., секретар судового засідання Блажко О.П., за участю позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачки ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив

короткий зміст позовних вимог, рух справи:

14 вересня 2021 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов, в якому позивачка просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчатися, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення нею двадцяти трьох років або припинення навчання;

- рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Ухвалою судді від 21.09.2021, було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного з повідомленням сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила таке.

24.04.2002 між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17.02.2011 шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час навчається на третьому курсі Бердянського державного педагогічного університету на денній форсі навчання, на бюджетній основі. За стягненням аліментів на дитину до її повноліття, вона не зверталась. ОСОБА_2 іноді сам надавав матеріальну допомогу у розмірі, якому вважав за потрібне. На даний час донька навчається та потребує значної матеріальної підтримки. Крім того, вона допомагає своїм батькам, оскільки її мати дуже хворіє, коштів не вистачає. В період навчання донька проживає в гуртожитку за проживання в якому вона кожні пів року сплачує грошові кошти в розмірі 3120 грн. Витрати, пов`язані з навчанням доньки несе вона, ОСОБА_2 у витратах пов`язаних з навчанням їхньої доньки не бере. Відповідач додаткової матеріальної допомоги не надає, в будь який інший спосіб також не допомагає. Донька не працює, самостійного заробітку не має, тому всі витрати пов`язані з утриманням і навчанням несе вона. Відповідач в даний час працює в Новомиколаївському районному секторі ГУДСНС України в Запорізькій області. Відповідач інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, а отже має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки до закінчення навчання.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вказав, що має можливість надавати доньці фінансову допомогу на навчання.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.10.2002.

ОСОБА_3 , навчається на третьому курсі денної форми навчання факультету фізичної культури, спорту та здоров`я людини Бердянського державного педагогічного університету, навчається за рахунок державного бюджету, термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023, що підтверджується довідкою зазначеного навчального закладу від 03.09.2021 145/21.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилом ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з частиною першою статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З огляду на викладене, у справі про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, сина обов`язок доказування можливості надання матеріальної допомоги відповідачем покладається на позивачку.

Згідно довідки Головного управління ДСНС України у Запорізькій області від 12.10.2021 № 05/176 ОСОБА_2 , дійсно проходить службу в ДСНС України з 01.12.2006 року по теперішній час і пере5буває на посаді провідного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Запорізького районного управління Головного управління ДСПС України у Запорізькій області.

Згідно довідки про заробітну плату виданої Головним управлінням ДСНС України у Запорізькій області від 06.10.2021 № 914 ОСОБА_2 за період з жовтня 2020 року по вересень 2021 року включно отримав заробітну плату в розмірі 231260,42 грн.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач є працездатною особою, отримує стабільний дохід.

Враховуючи фактичні обставини справи, вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, як такої що продовжує навчання у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу відповідача.

Документально підтверджені судові витрати, понесені сторонами, у справі відсутні.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За правилом частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 по справі № 161/4985/17 (реєстраційний номер за ЄДРСР 81573955) зроблено висновок щодо застосування норми ч.6 ст.141 ЦПК України, відповідно до якого у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.

Відповідач у даній справі не звільнений від сплати судового збору.

При цьому, відповідно до п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 908 грн.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачки ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 14 вересня 2021 року і до досягнення останньою двадцяти трьох років, або припинення навчання.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп).

Реквізити учасників справи:

- позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 );

- відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 );

- тертя особа: ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повне судове рішення виготовлено 05.11.2021.

Суддя Р.О. Губанов