Постанова

Іменем України

03 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 205/6621/17

провадження № 61-3799св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дегтярьов Олег Миколайович, на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року у складі судді

Басової Н. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 січня 2021 року у складі колегії суддів: Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю.,

Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 рокуТовариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до суду

з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет застави, стягнення заборгованості

за кредитним договором.

Позовну заяву мотивовано тим, що відповідно до умов кредитного договору від 25 квітня 2013 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі

14 504,60 дол. США на придбання автомобіля та 4 266,05 дол. США на сплату страхових платежів терміном дії до 15 квітня 2018 року.

26 квітня 2013 року для забезпечення зобов`язань за кредитним договором між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 укладений договір застави, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надав товариству

в заставу автомобіль марки «Seat Ibiza» з об`ємом двигуна 1 390 куб. см,

2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер

НОМЕР_2 .

Зазначало, що ТОВ «Порше Мобіліті» умови кредитного договору виконало, проте ОСОБА_2 порушив взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів.

Крім того, ОСОБА_2 всупереч договору застави реалізував його предмет та відповідно до відповіді з Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України право власності на спірний автомобіль станом на 18 січня 2016 року зареєстровано за ОСОБА_3 .

Вказувало, що заочним рішенням Ленінського районного суду

м. Дніпропетровська від 30 березня 2016 року позовні вимоги

ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Seat Ibiza»,

об`єм двигуна 1 390 куб. см, 2013 року випуску, кузов

№ НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , вилучивши його на користь

ТОВ «Порше Мобіліті», в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором від 25 квітня 2013 року № 50008719, укладеним між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 , розмір якої станом на 28 серпня 2015 року складає 298 977,29 грн, яка складається з: простроченої заборгованості у розмірі 34 159,79 грн (у тому числі, сума простроченої заборгованості зі сплати чергових платежів у розмірі 28 538,96 грн, сума 3 % річних за час прострочення у розмірі 350,00 грн, інфляційні втрати у розмірі

4 104,18 грн, пеня за прострочення виконання зобов`язання у розмірі

1 166,65 грн) та заборгованості з дострокового повернення кредиту

у розмірі 264 817,50 грн (у тому числі, сума заборгованості за кредитом

у розмірі 211 338,85 грн, сума заборгованості за процентами у розмірі

5 445,59 грн, сума 3 % річних у розмірі 1 692,70 грн, інфляційні втрати

у розмірі 867,14 грн, пеня, нарахована відповідно до пункту 8.1 кредитного договору, у розмірі 5 642,33 грн, сума штрафу, нарахованого відповідно

до пункту 8.2 кредитного договору, у розмірі 23 630,89 грн та сума збитків, нарахованих відповідно до пункту 8.5 кредитного договору, у розмірі

16 200,00 грн з подальшим продажем автомобіля з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави транспортного засобу від 26 квітня 2013 року, для задоволення вимог ТОВ «ПоршеМобіліті».

Зазначало, що після ухвалення вказаного рішення встановлено, що власником автомобіля є ОСОБА_1 .

Ураховуючи зазначене, ТОВ «Порше Мобіліті» просило суд:

- у рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 25 квітня 2013 року № 50008719, розмір якої станом на 28 серпня 2015 року складає 298 977,29 грн, звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Seat Ibiza» з об`ємом двигуна

1 390 куб. см, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , заставною вартістю 139 005,22 грн, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів;

- стягнути із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором

від 25 квітня 2013 року № 50008719 у розмірі 171 325,26 грн, яка складається з: 21 873,39 грн - сума заборгованості з повернення додаткового кредиту, з яких: 17 830,02 грн - заборгованість з оплати чергових платежів з повернення додаткового кредиту, 832,34 грн - 3 % річних, 3 211,03 грн - сума інфляційних втрат; 43 196,73 грн - сума нарахованих процентів за період з 29 серпня 2015 року до 12 травня

2017 року; 13 900,52 грн - штраф за порушення відповідачем вимог

статті 2.3.4 договору застави; 1 332,76 грн - 3 % річних на суму простроченої заборгованості зі сплати чергових платежів за період з 29 серпня 2015 року до 12 травня 2017 року; 5 491,85 грн - сума інфляційних втрат на суму простроченої заборгованості зі сплати чергових платежів за період

з 29 серпня 2015 року до 12 травня 2017 року; 15 122,51 грн - 3 % річних

на суму заборгованості з дострокового повернення кредиту та відсотків

за період з 29 серпня 2015 року до 12 травня 2017 року; 40 794,41 грн - коригування суми процентів, що підлягають сплаті відповідно до умов кредитного договору; 29 613,09 грн - сума збитків на підставі пункту

8.5 кредитного договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська

від 12 грудня 2017 року позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено.

У рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 25 квітня 2013 року № 50008719, розмір якої станом на 28 серпня 2015 року становить 298 977,29 грн, яка складається з: простроченої заборгованості у розмірі 34 159,79 грн (у тому числі, сума простроченої заборгованості зі сплати чергових платежів у розмірі 28 538,96 грн, сума 3 % річних за час прострочення у розмірі 350,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 104,18 грн, пеня за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 1 166,65 грн) та заборгованості з дострокового повернення кредиту у розмірі 264 817,50 грн (у тому числі, сума заборгованості за кредитом у розмірі 211 338,85 грн, сума заборгованості за процентами у розмірі 5 445,59 грн, сума 3 % річних у розмірі 1 692,70 грн, інфляційні втрати у розмірі 867,14 грн, пеня, нарахована відповідно до пункту 8.1 кредитного договору, у розмірі 5 642,33 грн, сума штрафу, нарахованого відповідно до пункту 8.2 кредитного договору, у розмірі 23 630,89 грн та сума збитків, нарахованих відповідно до пункту

8.5 кредитного договору, у розмірі 16 200,00 грн) звернуто стягнення

на предмет застави - автомобіль марки «Seat Ibiza» з об`ємом двигуна

1 390 куб. см, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , заставною вартістю 139 005,22 грн, що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором від 25 квітня 2013 року № 50008719 у розмірі 171 325,26 грн, яка складається з: 21 873,39 грн - сума заборгованості з повернення додаткового кредиту, з яких: 17 830,02 грн - заборгованість з оплати чергових платежів з повернення додаткового кредиту, 832,34 грн - 3 % річних, 3 211,03 грн - сума інфляційних втрат; 43 196,73 грн - сума нарахованих процентів за період з 29 серпня 2015 року по 12 травня 2017 року; 13 900,52 грн - штраф за порушення відповідачем вимог

статті 2.3.4 договору застави; 1 332,76 грн - 3 % річних на суму простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за період з 29 серпня 2015 року по 12 травня 2017 року; 5 491,85 грн - сума інфляційних втрат на суму простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за період

з 29 серпня 2015 року до 12 травня 2017 року; 15 122,51 грн - 3 % річних на суму заборгованості з дострокового повернення кредиту та відсотків за період з 29 серпня 2015 року по 12 травня 2017 року; 40 794,41 грн - коригування суми процентів, що підлягають сплаті відповідно до умов кредитного договору; 29 613,09 грн - сума збитків на підставі пункту 8.5 кредитного договору».

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, то позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки Seat Ibiza з об`ємом двигуна 1 390 куб. см, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначив, що ОСОБА_4 без попередньої згоди заставодержателя здійснив відчуження предмета застави, тому застава зберігає чинність і для нового власника.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська

від 12 грудня 2017 року залишено без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції, встановивши належним чином фактичні обставини справи, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті», оскільки відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, а кредитним договором та договором застави передбачено право позивача на звернення стягнення на предмет застави. При цьому суд правильно зазначив, що ОСОБА_2 без попередньої згоди заставодержателя здійснив відчуження предмета застави, тому застава зберігає чинність і для нового власника.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2021 року до Верховного Суду,

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дегтярьов О. М., посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «ПоршеМобіліті» відмовити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

У червні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року справу призначено

до розгляду

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи у суді першої інстанції. Про наявність заочного рішення суду першої інстанції йому стало відомо із офіційного веб-порталу «Судова влада» та Єдиного державного реєстру судових рішень 07 листопада 2019 року. Суд апеляційної інстанції не надав оцінки цим обставинам.

Зазначає, що при придбанні автомобіля та укладенні договору купівлі-продажу від 01 квітня 2016 року № 00103/02/8046/22016 він не був повідомлений про наявність обтяжень на автомобіль марки «Seat Ibiza», об`єм двигуна 1 390 куб. см, 2013 року випуску, кузов

№ НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який він придбав за власні кошти.

Вказує, що працівник Сервісного центру № 8046 м. Києва

ОСОБА_5 не повідомив його про те, що автомобіль перебуває

в заставі, хоча перевіряв відповідність інформації, що внесена

в договорі.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 295/5011/15-ц (провадження № 61-1125св17).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У липні 2021 року ТОВ «Порше Мобіліті» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Крім того, ТОВ «Порше Мобіліті» у відзиві заявило клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті»витрат на правничу допомогу у розмірі 8 400,00 грн, понесених товариством у зв`язку із розглядом справи в суді касаційної інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

25 квітня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 укладені кредитний договір № 50008719 та додаткова угода, згідно з умовами яких позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 14 504,60 дол. США на придбання автомобіля та 4 266,05 дол. США на сплату страхових платежів, терміном до 15 квітня 2018 року, а ОСОБА_2 зобов`язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором та додатковою угодою (а.с. 19-31, т. 1).

Для забезпечення зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором 26 квітня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та

ОСОБА_2 укладений договір застави № 50008719, відповідно до умов якого позичальник надав позивачу в заставу автомобіль марки «Seat Ibiza» з об`ємом двигуна 1 390 куб. см, 2013 року випуску, кузов

№ НОМЕР_3 (а.с. 32-37, т. 1).

Відповідно до пункту 1.1 договору застави сторони домовились про заставну вартість предмета застави у розмірі 139 005,22 грн.

Пунктом 2.1.1 договору застави передбачено, що у разі невиконання заставодавцем умов кредитного договору, заставодержатель має право задовольнити за рахунок предмета застави свої вимоги у порядку, зазначеному в розділі 5 цього договору, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання предмета застави та його реалізацію.

Згідно з пунктом 4.1 договору застави заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого заставою,

а якщо його вимога не буде задоволена протягом 10 робочих днів з дня направлення заставодержателем відповідного повідомлення, звернути стягнення на предмет застави у разі: передачі заставодавцем предмета застави іншій особі без попередньої згоди заставодержателя, порушення заставодавцем правил розпорядження предметом застави, порушення заставодавцем правил про наступну заставу та в інших випадках, передбачених цим пунктом.

Відповідно до пункту 5.1 договору застави заставодержатель має право задоволення своїх вимог за цим договором та за Кредитним договором, яке виникає у заставодержателя у випадку невиконання (або часткового невиконання) заставодавцем своїх зобов`язань перед заставодержателем за кредитним договором та в інших випадках, передбачених цим договором, при простроченні належного платежу та згідно з розділом 4 цього договору.

Згідно з підпунктом 2.3.4 договору застави ОСОБА_2 без попередньої письмової згоди заставодержателя не має права здійснення наступної застави предмета застави, дій, пов`язаних зі зміною права власності на предмет застави, а також дій, пов`язаних з передачею предмета застави третім особам, у тому числі у тимчасове користування.

Відповідно до розрахунку, наданого ТОВ «Порше Мобіліті», та офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України станом

на 28 серпня 2015 року, заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем становить 298 977,29 грн та складається із:

простроченої заборгованості у розмірі 34 159,79 грн, яка у свою чергу складається з: суми простроченої заборгованості зі сплата чергових платежів у розмірі 28 538,96 грн, суми 3 % річних за час прострочення

у розмірі 350,00 грн, інфляційних втрат у розмірі 4 104,18 грн, пені

за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 1 166,65 грн;

заборгованості з дострокового повернення кредиту у розмірі 264 817,50 грн, яка у свою чергу складається із: суми заборгованості за кредитом у розмірі 211 338,85 грн, суми заборгованості за процентами у розмірі 5 445,59 грн, суми 3 % річних у розмірі 1 692,70 грн, інфляційних втрат у розмірі 867,14 грн, пені, нарахованої відповідно до пункту 8.1 кредитного договору, у розмірі

5 642,33 грн, суми штрафу, нарахованого відповідно до пункту 8.2 кредитного договору, у розмірі 23 630,89 грн, та суми збитків, нарахованих відповідно до пункту 8.5 кредитного договору, у розмірі 16 200,00 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська

від 30 березня 2016 року позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Seat Ibiza» з об`ємом двигуна 1 390 куб. см, 2013 року випуску, кузов

№ НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , вилучивши його на користь ТОВ «Порше Мобіліті», у рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором від 25 квітня 2013 року № 50008719, укладеним між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 , розмір якої станом на 28 серпня 2015 року, становить 298 977,29 грн, яка складається із простроченої заборгованості

у розмірі 34 159,79 грн (у тому числі, сума простроченої заборгованості зі сплати чергових платежів у розмірі 28 538,96 грн, сума 3 % річних за час прострочення у розмірі 350,00 грн, інфляційні втрати у розмірі

4 104,18 грн, пеня за прострочення виконання зобов`язання у розмірі

1 166,65 грн) та заборгованості з дострокового повернення кредиту

у розмірі 264 817,50 грн (у тому числі, сума заборгованості за кредитом

у розмірі 211 338,85 грн, сума заборгованості за процентами у розмірі

5 445,59 грн, сума 3 % річних у розмірі 1 692,70 грн, інфляційні втрати

у розмірі 867,14 грн, пеня, нарахована відповідно до пункту 8.1 кредитного договору, у розмірі 5 642,33 грн, сума штрафу, нарахованого відповідно

до пункту 8.2 кредитного договору, у розмірі 23 630,89 грн та сума збитків, нарахованих відповідно до пункту 8.5 кредитного договору, у розмірі

16 200,00 грн з подальшим продажем автомобіля з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави транспортного засобу від 26 квітня 2013 року, для задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Після ухвалення вказаного рішення встановлено, що станом

на 16 січня 2017 року власником спірного автомобіля є ОСОБА_1 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно

у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою

статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Дегтярьов О. М., підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою та другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з положеннями частини першої статті 158 ЦПК України 2004 року розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні

з обов`язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 74-76 ЦПК України 2004 року.

Частиною третьою статті 74 ЦПК України2004 року передбачено, що судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Згідно з частиною четвертою вказаної статті судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,

а судова повістка повідомлення - завчасно.

Відповідно до частини п`ятої статті 74 ЦПК України2004 року судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Таким чином, про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи у даному випадку може свідчити лише розписка.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини

і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Судом встановлено, що розгляд справи у суді першої інстанції призначено на 12 грудня 2017 року о 14:00 год.

31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 на поштову адресу, а саме: АДРЕСА_1 , було надіслано судову повістку з викликом

у судове засідання, призначене на 12 грудня 2017 року о 14:00 год, проте поштове відправлення повернулося до суду першої інстанції з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

12 грудня 2017 року судом першої інстанції ухвалено у справі заочне рішення по суті спору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 169 ЦПК України 2004 року суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

Згідно з частиною четвертою статті 169 ЦПК України 2004 року у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення).

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий

і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним

і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява

№ 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону

в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище

в порівнянні з опонентом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції зазначені вимоги закону до уваги не взяв, розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , щодо якого відсутні докази належного повідомлення про час та місце розгляду справи, призначеної на 12 грудня 2017 року, суд розгляд справи не відклав, причини неявки ОСОБА_1 в судове засідання не з`ясував, ухвалив заочне рішення у справі, порушив конституційне право ОСОБА_1 на участь у судовому розгляді, не забезпечив йому можливості надати суду докази та навести доводи, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції,

не звернув уваги на вказану обов`язкову підставу для скасування судового рішення, не перевірив доводи та аргументи апеляційної скарги представника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме права учасників справи знати про дату, час і місце розгляду своєї справи та ухвалення всупереч вимогам статті 223 ЦПК України судового рішення.

Про вказані доводи ОСОБА_1 та його представника апеляційний суд взагалі не зазначив у своєму судовому рішення.

За наведених обставин судові рішення не можна визнати законними

й обґрунтованими.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

При новому розгляді суду слід звернути увагу на викладене, дати оцінку доводам відповідача і ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Оскільки представник ОСОБА_1 - Дегтярьов О. М. обґрунтовує касаційну скаргу тим, що суд першої інстанції не повідомив ОСОБА_1 про розгляд справи, а також тим, що ця обставина підтверджується матеріалами справи, однак апеляційний суд на ці доводи, викладені в апеляційній скарзі, уваги

не звернув та їх не перевірив, колегія суддів вважає за необхідне заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 січня

2021 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028сво18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо касаційна інстанція, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює судове рішення про скасування судових рішень та ухвалення нового судового рішення або змінює судові рішення повністю або частково (стаття 412 ЦПК України), цей суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Якщо суд касаційної інстанції скасував судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції (стаття 411 ЦПК України) або постановлено будь яке інше судове рішення, крім передбаченого статтею 412 ЦПК України, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення

у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дегтярьов Олег Миколайович, задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська

від 12 грудня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 27 січня 2021 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк