УХВАЛА

05 листопада 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) О. Штогрін про звернення стягнення на 1/3 частину квартири, яка належить на праві спільної часткової власності та не зареєстрована у встановленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) О. Штогрін звернулася до суду з заявою, в якій просить вирішити питання про звернення стягнення на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та яка не зареєстрована у встановленому законом порядку.

Частиною 10 ст. 440 ЦПК України передбачається, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 11 ст. 440 ЦПК суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає подання у відсутності сторін, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ч. 11 ст. 440 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд прийшов до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що виконанні Відділу державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться зведене виконавче провадження № 64866544, в складі якого: виконавче провадження

№ 63044976 з примусового виконання виконавчого листа № 569/22915/19 від 28.08.2020 виданого Рівненським міським судом про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , завдану ним кримінальним правопорушенням: - матеріальну шкоду в розмірі 30 725 грн. 27 коп.; - моральну шкоду в розмірі 300 000 грн. 00 коп.; виконавче провадження № 63047297 з примусового виконання виконавчого листа № 569/22915/19 від 28.08.2020 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію втрати загальної працездатності на 100%, щомісячними платежами в розмірі мінімальної заробітної плати, що станом на 16 грудня 2019 року (день звернення до суду) становить 4 173,00 грн., з дня набрання законної сили рішення суду, довічно, з подальшою індексацією; виконавче провадження № 63044343 з примусового виконання виконавчого листа № 569/22915/19 від 28.08.2020 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію втрати загальної працездатності на 100%, в сумі 229 511 грн. починаючи з 01.04.2015 року по 16.12.2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі провадження були відкриті 15.09.2020 року.

За положеннями ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців (ч. 1 ст. 5 закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно відповідей Державної податкової служби України на запити від 15.09.2020 року, 25.02.2021 року, 17.03.2021 року, 25.05.2021 року про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи інформації не знайдено.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України на запити від 15.09.2020 року, 25.02.2021 року, 17.03.2021 року, 25.05.2021 року про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформації не знайдено.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України на запити від 15.09.2020 року, 25.02.2021 року, 17.03.2021 року, 25.05.2021 року про осіб-боржників, які отримують пенсії інформації не знайдено.

Згідно відповідей Міністерства внутрішніх справ України на запити від 15.09.2020 року, 25.02.2021 року, 17.03.2021 року, 25.05.2021 року щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів встановлено, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України на запит № 103918851 від 25.05.2021 року щодо перетину боржником державного кордону встановлено, що боржник не перетинав державний кордон України з моменту відкриття виконавчих проваджень.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що за боржником не зареєстровано об`єктів нерухомого майна.

Однак, згідно відповіді Рівненського міського бюро технічної інвентаризації на запит № 38142 від 25.02.2021 року, ОСОБА_3 належить частина квартири АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 14 липня 2001 року, який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу С.І. Усик за реєстровим № 2640.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області № 569/22915/19 від 02.08.2021 року встановлено, що в результаті обміну згідно договору міни від 14.07.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу С.І. Усик, зареєстрованого в реєстрі за реєстровим № 2640, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 в рівних долях, тобто кожному із співвласників, в тому числі ОСОБА_1 належить на праві власності по 1/3 частки вказаної квартири. Отже боржник володіє майном, яке належить власникам на праві часткової власності.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення.

Однак, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що у боржника відсутні відкриті рахунки в установах банків.

Факт володіння нерухомістю підтверджується саме рішенням про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Право власності вважається зареєстрованим, якщо рішення опубліковано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Проте, частина квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 на підставі договору міни від 14 липня 2001 року, який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу С.І. Усик за реєстровим № 2640, не зареєстрована в установленому законом порядку, що перешкоджає виконанню судового рішення.

Таким чином, враховуючи відсутність у боржника рахунків в установах банків та рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, а також той факт, що боржник володіє 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 14 липня 2001 року, який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу С.І. Усик за реєстровим № 2640, але не зареєстрована в установленому законом порядку, відсутність доказів вчинення боржником будь-яких заходів на погашення заборгованості за виконавчими документами, суд дійшов висновку про задоволення заяви державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 260, 261, 353, 354, 355, 440 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) О. Штогрін про звернення стягнення на 1/3 частину квартири, яка належить на праві спільної часткової власності та не зареєстрована у встановленому законом порядку - задовольнити.

Звернути стягнення на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та яка не зареєстрована в установленму законом порядку для забезпечення фактичного виконання рішення згідно виконавчих листів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.