КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року

справа № 756/9372/21

провадження № 22-ц/824/13284/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року, постановлену під головуванням судді Яценко Н.О., у справі за заявою представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2021 року ОСОБА_1 р. звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 2 397 900 грн 00 коп., інфляційні втрати у сумі 237 462 грн 39 коп., 3 % річних в сумі 63 068 грн 05 коп. та судові витрати, посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Крім того, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухове майно, а також заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-яке відчуження нерухомого майна та заборони суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, реєстраційний номер майна: 36360098, група приміщень №2, №3, (в літ.А), загальною площею 213,10 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-яке відчуження нерухомого майна: реєстраційний номер майна: 36360098, група приміщень №2, №3, (в літ.А), загальною площею 213,10 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонено суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії нерухомого майна: реєстраційний номер майна: 36360098, група приміщень №2, №3, (в літ.А), загальною площею 213,10 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить ухвалу суду скасувати, у задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції при постановленні ухвали не враховано інтереси відповідача як суб`єкта підприємницької діяльності. Вважає арешт приміщення неспівмірним заходом забезпечення позову заявленим позовним вимогам, та зазначає, що відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, оціночна вартість майна, на яке накладено арешт, складає більше 10 млн грн, що втричі перевищує розмір позовних вимог.

У зв`язку із наведеним, вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду та заходи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Їх вжиття гарантує реалізацію позовних вимог у разі їх задоволення і саме по собі не може порушувати права відповідача, оскільки носить тимчасовий характер.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з п.п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором позики, та заявник вважає, що захист прав та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, а виконання рішення суду стане неможливим в разі відчуження відповідачем власного майна.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного позову є стягнення заборгованості у розмірі 2 698 430,44 грн.

Згідно із відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно загальна вартість нерухомого майна, що є предметом забезпечення позову, а саме: групи приміщень №2, №3 (в літ. А) загальною площею 213, 10 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , - складає 3 830 413,00 грн.

Звіту про оцінку вищевказаного майна сторонами до суду не подано.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується із висновком суду, що вжиті заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами.

Посилання в апеляційній скарзі на Довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10.08.2021 року, відповідно до якої оціночна вартість майна, на яке накладено арешт, складає 10 123 873, 60 грн, судом не приймається, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 9 Закону методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Статтею 12 Закону визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Додана до апеляційної скарги довідка, складена відповідно до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 17 травня 2018 року.

Згідно із п. 1 Порядку, встановлено, що цей Порядок визначає механізм ведення Фондом державного майна України Єдиної бази даних звітів про оцінку, формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості та реєстрації звітів про оцінку майна, складених суб`єктами оціночної діяльності (оцінювачами) для цілей обчислення доходу платника податку - фізичної особи від продажу (обміну) нерухомого майна, а також доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок майна (крім випадків успадкування та/або отримання у дарунок майна, вартість якого оподатковується за нульовою ставкою), доходу, отриманого за іншими правочинами, за якими здійснюється перехід права власності на нерухомість, дохід за якими підлягає оподаткуванню у випадках, передбачених Податковим кодексом України.

Отже, подана довідка є документом для обчислення доходу платника-податку - фізичної особи від продажу (обміну) нерухомого майна та не є документом на підставі якого можливо визначити саму вартість нерухомого майна, а також така довідка не відповідає вимогам оцінювання, встановленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Колегія суддів також не може погодитись із доводами скарги про те, що застосовані заходи забезпечення позову порушують права відповідача як суб`єкта підприємницької діяльності, оскільки арештоване майно фактично зберігається у володінні і користуванні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Невжиття заходу забезпечення позову може призвести до здійснення відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на ефективний судовий захист.

Разом із тим, вимоги заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-яке відчуження нерухомого майна тазаборони суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна охоплюються накладенням арешту, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку про часткове скасування ухвали суду про забезпечення позову в частині встановлення заборон ОСОБА_2 та суб`єктам державної реєстрації вчинятивідчуження нерухомого майна та реєстраційні дії щодо нерухомого майна із постановлення нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року скасувати в частині: заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-яке відчуження нерухомого майна: реєстраційний номер майна: 36360098, група приміщень №2, №3, (в літ.А), загальною площею 213,10 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборони суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії нерухомого майна: реєстраційний номер майна: 36360098, група приміщень №2, №3, (в літ.А), загальною площею 213,10 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви в цій частині.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 09 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді