Справа № 324/1284/21
Провадження № 2/324/592/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Губорєв К.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області з позовом, який на виконання ухвали судді Пологівського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2021 року про залишення позовної заяви без руху привів у відповідність до вимог ЦПК України. В уточненому позові зазначено, що через додаток «ДІЯ» позивач дізнався, що відносно нього приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. відкрито виконавче провадження №65890396. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис №43039 від 18 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Вказаним виконавчим написом запропоновано звернути стягнення на доходи ОСОБА_1 за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №121642043 від 08 травня 2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ); Договором про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (факторингу) № від 28 січня 2015 року укладеного між ТОВ «ФК «Фангарнт Груп» () та ФОП ОСОБА_2 . Стягнення заборгованості провадиться за період з 05 серпня 2015 року по 20 квітня 2021 року у розмірі 34683,11 грн., в тому числі: заборгованість за основним зобов`язанням з оплати отриманого товару розміром 5497,32 грн., штрафні санкції ПлатиПізніше №121642043 від 08 травня 2015 року розміром 29135,79 грн., плата за вчинення виконавчого напису 50,00 грн.

Відповідно до постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату від 30 червня 2021 року на дохід позивача звернуто стягнення у розмірі 20% від всього доходу. Таким чином, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, позивач дізнався про існування виконавчого напису, яким з нього стягнуто заборгованість. ОСОБА_1 вважає, що виконавчий напис вчинений з грубим порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню, оскільки: 1) приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного позивачем виконавчого напису в порушення вимог ст.ст.87-89 Закону України «Про нотаріат», та ст.20 Закону України «Про заставу» не перевірив та не встановив безспірність заборгованості; 2) ТОВ «ФК «Фангарант Груп» будь-яких претензій до ОСОБА_1 щодо наявної заборгованості не висувало; 3) приватним нотаріусом Остапенком Є.М. в порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» і пунктів 1.1, 1.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України оскаржуваний виконавчий напис вчинений у строк понад три роки з дня виникнення права вимоги. Відповідно до п.9.1договору про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №121642043 від 08 травня 2015 року договору, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , він діє протягом строку, визначеного періодом та кількістю платежів. Останній платіж визначено на 20 травня 2016 року, тобто строку дії договору з 08 травня 2015 року по 20 травня 2016 року. Заборгованість за кредитним договором в оскаржувальному виконавчому написі просять стягнути за період з 05 серпня 2015 року по 20 квітня 2021 року, а строк дії кредитного договору до 20 травня 2016 року, тобто заборгованість нарахована поза строками загальної позовної давності. Стігувачем порушений порядок нарахування неустойки (штрафу та пені), які нараховані після закінчення строку договору, оскільки ст.266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги; 4) договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №121642043 від 08 травня 2015 року, укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_2 , не є нотаріально посвідченим, тому у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, таким чином, відповідачем всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача за кредитним договором, а нотаріус помилково всупереч вимог закону не перевірив зміст договору, на який відповідач посилався як на підставу виникнення у нього права вимоги до позивача за кредитним договором, та стягнув спірну заборгованість.

У зв`язку з зазначеним позивач просить суд постановити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Отапенком Є.М., яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №121642043 від 08 травня 2015 року, укладеним між позивачем та ФОП ОСОБА_2 ; договором про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (факторингу) №2 від 28 січня 2015 року, укладеним між ТОВ «ФК «Фангаранд Груп» та ФОП ОСОБА_2 за період з 05 серпня 2015 року по 20 квітня 2021 року у розмірі 34683,11 грн., в тому числі: заборгованість за основним зобов`язання з оплати отриманого товару розміром 5497,32 грн., штрафні санкції, нараховані відповідно до положень договору про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №121642043 від 08 травня 2015 року розміром 29135,79 грн., плата за вчинення виконавчого напису 50.00 грн.

Даний позов було забезпечено ухвалою суду від 02 вересня 2021 року, а саме до постановлення рішення у справі і набрання ним законної сили зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №4389 від 18 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.

Ухвалою суду від 02 вересня 2021 року про відкриття провадження у справі за клопотанням позивача у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. витребувані належним чином завірені копії документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису №43039 від 18 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Від представника відповідача за довіреністю ТОВ «ФК Гангарант Груп» Гаврилюк О.С. до суду 01 жовтня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 28 січня 2015 року Відповідач в особі директора Деревка Ю.О. та ФОП ОСОБА_2 уклали Договір № про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (факторингу).

Відповідно до п.1.1. цього Договору Постачальник бере участь в системі ПлатиПізніше, а саме використовуючи технологію фінансування ПлатиПізніше™, постачає товари клієнтам, надає послуги та відступає Відповідачу права вимоги платежів та право власності на товари за договорами з клієнтами, а Відповідач здійснює факторингове фінансування відступлених Постачальником Відповідачу прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів на надання послуг. Сторони домовляються при цьому діяти відповідно до Правил участі Постачальника в системі ПлатиПізніше™, поточна редакція яких діє згідно Наказу №8 від 03 вересня 2014 року, які затверджуються Відповідачем та є невід`ємною частиною Договору № про участь постачальника в системі ПлатиПізніше. Укладений між Відповідачем та позичальником Договір № про участь позичальника в системі ПлатиПізніше™ від 28 січня 2015 року за своєю юридичною природою є договором факторингу.

Відповідно до умов Договору №121642043 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ від 05 серпня 2015 року розрахункова сума платежів становить 12155,71 гривень 71 копійку. Сума факторингового фінансування за вищевказаним договором складала 7293 гривні 43 копійки, що підтверджується платіжним дорученням №2785 від 06 серпня 2015 року. Саме різниця між ціною договору та сумою фінансування в розмірі 4 862 гривні 28 копійок є платою за договором факторингу. З огляду на зазначені вище норми матеріального права, чітко вбачається, що право грошової вимоги до Позивача Відповідачу було відступлене на підставі договору факторингу.

У Договорі тричі зазначається, що Позивач ознайомлений з Правилами, а саме в умовах Договору на 1-ій сторінці, в п. п. 1.2. та 9.7. Договору на 2-ій його сторінці на зворотній стороні. Позивач на момент укладення Договору мав можливість ознайомитися з Правилами, так як були, так і до цього часу знаходяться у вільному доступі для ознайомлення. Позивач своїм підписом у Договорі погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з Правилами, додатковий його підпис на самих Правилах не потрібен. Пунктом 14.2. Правил передбачено, що Сторони Договору погодили, що на підставі ст. 259 ЦК України позовна давність за всіма зобов`язаннями, що виникають з умов Договору, в тому числі щодо сплати неустойки та відшкодування збитків, збільшується і становить 20 років.

Відповідачем 20 квітня 2021 року на адресу Позивача було направлено вимогу про сплату боргу, відповідно до якої Позивач протягом 3-х календарних днів з моменту отримання даного листа мав повністю погасити заборгованість у розмірі 34633,11 гривні 11 копійок. Дана вимога була отримана особисто Позивачем 27 квітня 2021 року, що підтверджується скріншотом з офіційного сайту «Укрпошта». Однак станом на дату вчинення виконавчого напису Позивач не скористався своїм правом оскаржити вимогу про погашення боргу у судовому порядку або виставити письмові заперечення Відповідачу. Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис № 43039 від 18 травня 2021 року, про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з договорів лізингу, перевіривши, шо заявлена вимога підпадає під той вид заборгованості. про який ідеться в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року та застосував чинні норми законодавства, які регулюють вчинення виконавчих написів за договорами лізингу.

Позивачем неправомірно заявлені вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки наведені Позивачем підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не відповідають обставинам справи, а дії Позивача направлені на уникнення відповідальності за взяті на себе зобов`язання за Договором. У зв`язку з цим просять відмовити у задоволенні висунутих позовних вимог у повному обсязі. Справу просять розглянути за відсутності представника відповідача.

Крім того, представником відповідача долучені до матеріалів справи документи, а саме: копія свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК №450 від 12 грудня 2013 року та ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг з факторингу (розпорядження Нацкомфінпослуг №455); копія Договору № про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (факторингу) від 28 січня 2015 року; копія Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше, затверджені Наказом директора ТОВ "ФК "Фангарант Груп" №1 від 13 березня 2015 року; копія Правил участі постачальника в системі ПлатиПізніше, затверджені Наказом директора ТОВ "ФК "Фангарант Груп" № 8 від 03 вересня 2014 року; копія вимоги про сплату боргу від 20 квітня 2021 року з доказами відправки на адресу Позивача; скріншот з офіційного сайту «Укрпошта» на підтвердження отримання Позивачем вимоги про сплату боргу; розрахунок заборгованості станом на 20 квітня 2021 року за Договором №121642043 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 08 травня 2015 року; довіреність на представника Відповідача.

Учасники справи належним чином завчасно були повідомлені судом про місце, дату і час судового розгляду справи.

Представник позивача адвокат Губорєв К.С. в прохальній частині позовної заяви просить справу розглядати без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просить справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Приватний нотаріус Остапенко Є.М. як третя особа, будучи завчасно належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснень на позов та будь-яких письмових доказів не надав.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснень на позов не надав.

Н підставі ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і його представником, заперечення проти позову відповідача, відсутність заперечень проти задоволення позову третіх осіб, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом з досліджених письмових доказів встановлено, що 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №43039, яким приватний нотаріус пропонує звернути стягнення з ОСОБА_1 за період з 05 серпня 2015 року по 20 квітня 2021 року на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованость в розмірі 5497,32 грн.- сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості товару; 29135,79 грн.- сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень Договору про тримання товарів в системі ПлатиПізніше™ №121642043 від 05 серпня 2015 року; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума заборгованості становить 34683,11 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. від 30 червня 2021 року було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого напису №43039, вчиненого 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком О.М., на суму боргу 34683,11 грн.

28 січня 2015 між ТОВ «Фінансова компанія «Фангаранд Груп» та ОСОБА_2 укладено договір № про участь позичальника в системі ПлатиПізніше™, за умовами якого: відповідно до п.1.1 цього Договору, Постачальник бере участь в системі ПлатиПізніше, а саме використовуючи технологію фінансування ПлатиПізніше™, постачає товари клієнтам, надає послуги та відступає Відповідачу права вимоги платежів та право власності на товари за договорами з клієнтами, а Відповідач здійснює факторингове фінансування відступлених Постачальником Відповідачу прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів на надання послуг. Сторони домовляються при цьому діяти відповідно до Правил участі Постачальника в системі ПлатиПізніше™, поточна редакція яких діє згідно Наказу №8 від 03 вересня 2014 року, які затверджуються Процесинг-центром та є невід`ємною частиною цього Договору; відповідно до п.1.2. товари (послуги) постачаються клієнтам Позичальником за заявами погодженими Процесинг-центром.

З копії розрахунку вачається, що заборгованість за договором №121642043 від 05 серпня 2015 року станом на 20 квітян 2021 року становить 46305,58 грн.

За загальним правилом, визначеним ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012 року № 296/5.

Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, яку вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Виходячи з правового аналізу даних норм можна стверджувати, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі №6-887 цс17).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесено зміни, зокрема доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Крім того, згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20 червня 2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З копії договору, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що кредитний договір, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально, тобто до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, не відноситься, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд вважає за необхідне зазначити строк дії заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 02 вересня 2021 року, відповідно до вимог ч.7 ст.158 ЦПК України.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження надання правової допомоги представником позивача адвокатом Губорєвим К.С. було надано суду: договір про надання правової допомоги від 15 липня 2021 року, додаткова угода №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 15 липня 2021 року та акт прийому-передачі виконаних робіт №1від 23 липня 2021 року про надходження гонорару адвокату за договором про надання правової допомоги в розмірі 3500 гривень.

Згідно з частинами 4-6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, законом покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат, саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

За правилами ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які пов`язані із сплатою судового збору, в розмірі 1362 грн. (908,00 грн. за подачу позову до суду + 454,00 грн. за подачу до суду заяви про забезпечення позову), а також витрати на правову допомогу в сумі 3500 грн.

Керуючись ст.ст.12, 23, 76, 81, 128 ч.11, 133, 137, 141, 158, 247 ч.2, 258, 273, 280, 284, 289 ЦПК України, ст.ст.87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за №43039, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 заборгованості за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №121642043 від 08 травня 2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП6 НОМЕР_1 ); Договором про участь позичальника в системі Плати Пізніше (факторингу) № від 28 січня 2015 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Фангаранд Груп» () та ФОП ОСОБА_2 за період з 05 серпня 2015 року по 20 квітня 2021 року у розмірі 34683 (тридцять чотири тисячі шістсот вісімдесят три) гривні 11 копійок, в тому числі: 5497,32 грн. заборгованість за основним зобов`язання з оплати отриманого товару; 29135,79 грн. штрафні санкції, нараховані відповідно до положень Договору про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №121642043 від 05 серпня 2015 року; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1362 грн. 00 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн. 00 коп.

Заходи забезпечення позову у даній цивільній справі, вжиті ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 02 вересня 2021 року у справі №324/1284/21, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 18 травня 2021 року, діють відповідно до вимог ч.7 ст.158 ЦПК України протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Кацаренко І. О.