ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 654/1044/21 Головуючий в І інстанції Ширінська О.Х.
Номер провадження 22ц-819/1433/2021 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретар Савицька А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Ширінської О.Х. від 27 травня 2021 року постановлену у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення їх позову до Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області про визнання заповіту недійсним,

встановив

В квітні 2021 року ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати недійсним заповіт, посвідчений Голопристанською державною нотаріальною конторою Херсонської області, що складений на випадок смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Щербівці Новоушицького району Хмельницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з позовною заявою представником позивачів було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Голопристанській державній нотаріальній конторі Херсонської області видавати свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 іншим особам до винесення судом рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області про визнання заповіту недійсним. Заяву про забезпечення позову обґрунтовує тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду після визнання заповіту недійсним, так як існує реальна загроза для позивачів в порушенні їх законних прав та інтересів, а тому просить суд вжити відповідних заходів, згідно положень ст. 149 ЦПК України.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 травня 2021 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначав, що при зверненні за оформленням спадкових прав, позивачам було повідомлено, що існує заповіт на випадок смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому позивачі вважають себе єдиними спадкоємцями за законом після смерті їхнього батька, та їм невідомо жодної інформації про складений заповіт. Також існують обставини, які виключають правомірність складання такого заповіту та фактично порушують їх права, як спадкоємців першої черги на усе спадкове майно. Зазначає, що ОСОБА_4 завжди був під наглядом позивачів до самої смерті, останні доглядали за ним. Тому вважає, що є реальна загроза у порушенні законних прав та інтересів позивачів, зокрема щодо невиконання чи ускладнення у майбутньому виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи викладене, просив оскаржувану ухвалу скасувати та винести нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом заборони Голопристанській державній нотаріальній конторі Херсонської області видавати свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 іншим особам до винесення судом рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області про визнання заповіту недійсним.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали, мотивуючи своє рішення такими висновками.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, оскільки суду не було надано доказів існування заповіту, не доведено факту унеможливлення чи утруднення виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Однак колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положеннями ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору в даній справі є визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого Голопристанською державною нотаріальною конторою Херсонської області (а.с.1-4).

Позивачі не погоджуються зі складеним заповітом, оскільки вважають, що вони будучи доньками ОСОБА_4 , після його смерті, мають в першу чергу право на спадкування за законом на усе спадкове майно.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції апеляційним судом було витребувано з Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області копію спадкової справи №281/2020 заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.88-115). З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно житловий будинок, інше майно. Все своє майно померлий заповів ОСОБА_5 за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Збур`ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області Лащевською Л.І. 24.12.2003 року за №151. ОСОБА_5 повідомив Голопристанську державну нотаріальну контору, що спадщину він приймає. Інші спадкоємці дружина померлого ОСОБА_6 на обов`язкову частку у спадщині не претендує.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції державний нотаріус Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області Негра О.А. підтвердив той факт, що свідоцтво про право на спадщину щодо майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , ні ОСОБА_5 , ні будь-яким іншим особам не видавалося.

Відповідно до п.2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Враховуючи той факт, що між сторонами наявний спір щодо дійсності заповіту, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду, оскільки спадкоємиць за вказаною вище спадковою справою може отримати свідоцтво про право на спадщину до винесення рішення у справі, колегія суддів вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити, забезпечити позов шляхом заборони Голопристанській державній нотаріальній конторі Херсонської області видавати свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 будь-яким особам до набрання судовим рішенням законної сили.

Такі заходи забезпечення позову є співмірними із вимогами, заявленими позивачами, та не порушують права інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 149, 150, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 травня 2021 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області про визнання заповіту недійсним шляхом заборони Голопристанській державній нотаріальній конторі Херсонської області видавати свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 будь-яким особам до набрання судовим рішенням законної сили.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складено 09 листопада 2021 року

Суддя О.М. Полікарпова