Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1503/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08.11.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суду Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: органу опіки та піклування Виноградівської міської ради, про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бора Ю.В., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: органу опіки та піклування Виноградівської міської ради, про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Власне ім`я позивача змінено згідно свідоцтва про зміну імені від 23.05.2017, прізвище позивача змінено у зв`язку з повторним вступом у шлюб.

Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Решетилівського районного суду від 18.03.2016 року у справі №546/57/16-ц, цим же судовим рішенням встановлено обов`язок відповідача сплачувати на користь матері дитини аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Судове рішення про стягнення аліментів відповідачем не виконується. Крім того, відповідач ніяких додаткових витрат на утримання дитини не здійснює, допомоги у вихованні дитини, догляді за нею не надає, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи те, що витрати на утримання сина збільшилися, змінився сімейний стан позивача, яка вдруге одружилася та ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину - тому виникла потреба в збільшенні розміру аліментів на утримання сина для його належного виховання, розвитку та утримання, що складають витрати на його одяг, харчування і інші необхідні витрати, які об`єктивно виникають, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду із даним позовом та просить: змінити спосіб стягнення аліментів, встановивши новий розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 2700 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття; позбавити відповідача батьківських прав відносно сина.

Позивач та її представник будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилися, однак представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність, та про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд такі задоволити.

Відповідач будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не з"явився, заяв, клопотань від нього не надходило. Правом подати відзив на позов відповідач не скористався.

Третя особа в судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву про підтримання позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав та розгляд справи у її відсутність.

Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних міркувань.

Суд встановив, що з 27.10.2012 року по 18.03.2016 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

В даному шлюбі у сторін народилася одна дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Власне ім`я позивача змінено згідно свідоцтва про зміну імені від 23.05.2017, прізвище позивача змінено у зв`язку з повторним вступом у шлюб, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.05.2020.

Рішенням Решетилівського районного суду від 18.03.2016 року у справі №546/57/16-ц шлюб між сторонами розірвано та встановлено обов`язок відповідача сплачувати на користь матері дитини аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно розрахунку заборгованості з сплати аліментів, наданого Кобеляцьким РВ ДВС 15.02.2021 року за №1530, відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує, сукупний розмір боргу позивача станом на січень 2021 року складає 86 856,50 гривень.

Крім того згідно розрахунку заборгованості Кобиляцького РВ ДВС від 15.02.2021 року за №1529 встановлено, що відповідач також не сплачував матері дитини аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

На даний час витрати необхідні для утримання та виховання дитини значно збільшилися, що обумовлено закономірним збільшенням потреб дитини та ростом рівня споживчих цін, особливо комунальних послуг. На даний час позивач не може самостійно повністю задовольнити всі складові, необхідні для повноцінного виховання дитини та забезпечення її інтересів.

Крім цього зросли ціни на товари та послуги невиробничого споживання у порівнянні з 2016 роком.

Також змінився сімейний стан позивача, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 у повторному шлюбі народила ще одну дитину, дочку ОСОБА_4 .

У зв`язку з цим позивач здійснює догляд за новонародженою дитиною, як наслідок її здатність працювати є обмеженою, що прямо впливає на можливість її самостійного фінансового забезпечення спільного з відповідачем сина.

Судом встановлено, що відповідач є молодим, здоровим, працездатним чоловіком, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має.

Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків.

За вимогами ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічну позицію відображено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 р. у справі №6-143цс 13 висловлено таку правову позицію: "З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки)".

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що звернення позивача із вимогою про зміну розміру аліментів на утримання дитини є підставним і таке підлягає до часткового задоволення.

Суд констатує, що розмір прожиткового мінімуму для дітей встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та на час розгляду справи для дитини віком від шести до вісімнадцяти років - становить 2510 грн.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів підлягають до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина у розмірі по 2500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З висновку органу опіки та піклування Виноградівської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 16.06.2021 за № 02-21/2048, встановлено, що згідно інформації, наданої виконавчим комітетом Білицької селищної ради Полтавської області від 03.06.2021 року, ОСОБА_2 зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 разом з матір`ю та братом. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 15.06.2021. Прийнято рішення, письмовий висновок, за яким орган опіки та піклування в інтересах дитини вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 164 ч.1 п.1-2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України окреме проживання батьків від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку відповідача принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дітей як з моральної, так і з правової точки зору.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пункт 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України регламентує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Суд приходить до переконання, що відсутність жодного контакту відповідача з своїм сином за останні роки або іншого прояву турботи чи інтересу беззастережно вказують на наявність підстав для застосування до відповідача заходів впливу, у зв`язку з чим позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 908 грн судового збору за звернення до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 908 грн, що є ставкою судового збору за позовну вимогу про зміну розміру аліментів на момент звернення до суду з даним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13,18, 81, 141, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Відкликати з Кобеляцького районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного МУ Міністерства юстиції виконавчий лист, виданий Решетилівським районним судом 16.05.2016 року у справі №546/57/16-ц.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які присуджено на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на підставі рішення Решетилівського районного суду від 18.03.2016 року у справі №546/57/16-ц та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , мешканки АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно його дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко