СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про встановлення факту народження доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, Донецька область, Україна.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.12.2020 року заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишена без руху з підстав, зокрема, несплати судового збору за відсутності документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону та відсутності клопотань про звільнення від сплати судового збору.

На виконання вищевказаної ухвали, адвокатом Корнієнком А.А. подано суду заяву, в якій зазначає, що на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» заявники звільнені від сплати судового збору. Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. На підставі чого заявник просить звільнити заявників від сплати судового збору, оскільки заявники на даний час знаходяться на тимчасово окупованій території, знаходяться у важкому фінансовому стані, так як на тимчасово окупованій території України неможливо легально та офіційно працювати, мають на своєму утриманні малолітню дитину.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом зазначеної норми особа, яка звертається до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів, повинна дотриматися встановленого цивільним процесуальним кодексом порядку, в тому числі щодо форми, змісту позовної заяви, сплати судового збору, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтею 175 і 177 ЦПК України визначено вимоги до позовної заяви.

В ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 31.12.2020 року зазначено, що заява ОСОБА_1. , ОСОБА_2 подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, що унеможливлює відкриття у справі.

Заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини подана з метою здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини, а не у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Посилання адвоката Корнієнка А.А. на те, що подана заявниками заява про встановлення факту народження дитини стосується факту, що має юридичне значення, та подана у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, що призвело (або може призвести) до порушення права власності на майно, тому на підставі пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» вони звільнені від сплати судового збору не заслуговує на увагу, оскільки зазначені вимоги закону поширюються на осіб, які вимушено переселені з тимчасово окупованих територій України, а з встановлених судами обставин вбачається, що заявниками факт вимушеного переселення належними та допустимими доказами не доведено.

Таким чином, заявники не мають пільг зі сплати судового збору відповідно до вимог п. 21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 14.11.2019 року у справі № 350/2002/18 та від 20.11.2019 року у справі № 243/12928/18.

З урахуванням викладеного заявники мають підтвердити факт свого вимушеного переселення належними та допустимими доказами.

Щодо клопотання адвоката Корнієнка А.А. про звільнення від сплати судового збору, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України). Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

У пункті 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, питання звільнення, відстрочення або розстрочення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Адвокатом Корнієнком А.А. та заявниками не надано належних та допустимих доказів того, що майновий стан заявників не дозволяє сплатити їм судовий збір у розмірі, що визначено в ст. 4 Закону України "Про судовий збір", тобто доказів на підтвердження скрутного майнового стану заявниками не надано, доводи, що заявники не працюють і не отримують дохід, не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на наведене, суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката Корнієнка А.А. про звільнення від сплати судового збору за подання заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням викладеного, суддя вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 177,185 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката Корнієнка Андрія Андрійовича про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Строк для усунення недоліків заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини продовжити строком на п`ять днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог ухвали суду від 31.12.2020 року в указаний строк заява вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Твердохліб