Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2281/17

Номер провадження: 6/511/78/21

10 листопада 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Ільяшук А. В. секретаря судового засідання Плохотнюк Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області, заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа,-

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана заява, згідно якої ОСОБА_1 (далі заявник) просить видати дублікат виконавчого листа № 511/2281/17 від 23 січня 2018 року.

Висновки суду за результатами розгляду заяви.

24 листопада 2017 року Роздільнянським районним судом Одеської області ухвалено заочне рішення, відповідно до якого позовні вимоги заявника про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено (справа № 511/2281/17, номер провадження: 2/511/919/17).

Відповідно до відомостей з автоматизованої системи документообігу суду, а також відкритих даних з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане рішення набрало законної сили 15 грудня 2017 року.

З матеріалів заяви вбачається, що заявник вищевказаний виконавчий лист втратила, що підтверджується довідкою Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 05 жовтня 2021 року № 67/9007.

Відповідно до довідки, яка видана Роздільнянським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13 жовтня 2021 року, в їх провадженні не перебуває на виконанні виконавчий документ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини.

Пункт 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначає, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частина третя статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно допуску до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуації, що суперечить принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язались поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 247, 260 та п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 511/2281/17 від 23 січня 2018 року, виданий Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до частини другої статті 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А. В. Ільяшук