У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю

09 листопада 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставангер» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИ ТРАНСЛОГІСТІК» про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації права власності, -

в с т а н о в и л а:

Представник позивача адвокат Адвокатського бюро «Адвокатська контора Поліщук Д.О.» Поліщук Д.О., в інтересах позивача ТОВ «Ставангер» (місцезнаходження: вул. Карла Маркса, буд. 31, кв. 11, м. Херсон), звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) та ТОВ «ЧЕРКАСИ ТРАНСЛОГІСТІК» (місцезнаходження: вул. Сумгаїтська, 30, кв. 153, м. Черкаси), у якій просить суд:

1) визнати недійсним правочин щодо внесення ОСОБА_1 до статутного капіталу ТОВ «ЧЕРКАСИ ТРАНСЛОГІСТІК»:

?нерухомого майна (квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 70,2 кв. м.);

?транспортного засобу (сідловий тягач Е, марка DAF, модель TE95XF, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 );

?транспортного засобу (напівпричіп бортовий Е, марка KRONE SPD 27, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 );

?транспортного засобу (напівпричіп фургон Е, марка TRAILOR SYY3CP, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 );

який оформлено актом приймання-передачі нерухомого майна, до статутного капіталу ТОВ «ЧЕРКАСИ ТРАНСЛОГІСТІК», серія та номер: 1338, 1339, виданого 09 липня 2021 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Михайловською А.А.;

2) скасувати державну реєстрацію права власності в реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (запис про право власності № 42969495) за ТОВ «ЧЕРКАСИ ТРАНСЛОГІСТІК» на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 70,2 кв. м., з одночасним визнанням за ОСОБА_1 права власності на вказане нерухоме майно, яке було зареєстровано за нею на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 грудня 1997 року та договору дарування Ѕ частини квартири від 12 липня 2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., зареєстровано в реєстрі за № 6553;

3) стягнути з ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ЧЕРКАСИ ТРАНСЛОГІСТІК» на користь ТОВ «Ставангер» сплачений останнім судовий збір у сумі 4 540,00 грн та 30 000,00 грн витрат за надання професійної правничої допомоги.

Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України, було визначено головуючу суддю Миколаєнко Т.А. та 08 листопада 2021 року передано їй дану справу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про необхідність направлення справи на розгляд іншому суду за підсудністю, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За приписами частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Частиною 1 статті 181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові від 27 березня 2019 року в справі № 646/8916/17 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, - це позови, пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому всі позови у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19) зазначила, що:

- нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення;

- майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав;

- виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна і стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звертається до суду з вимогами про визнання недійсним правочину, предметом якого, зокрема, є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_2 , а також про скасування державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що даний позов має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, за правилами виключної підсудності, що розташоване в межах територіальної юрисдикції Соснівського районного суду м. Черкаси.

При цьому слід зазначити, що місцезнаходження відповідача ТОВ «ЧЕРКАСИ ТРАНСЛОГІСТІК» збігається із місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 та із місцем розташування нерухомого майна, яке є предметом спірного правочину.

Відтак, суд констатує, що справа не підсудна Черкаському районному суду Черкаської області.

Разом із позовом представником позивача подано заяву про забезпечення позову, у якій він просить суд:

- накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «ЧЕРКАСИ ТРАНСЛОГІСТІК», а саме: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 70,2 кв. м.);

- накласти арешт на рухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «ЧЕРКАСИ ТРАНСЛОГІСТІК», а саме: транспортний засіб сідловий тягач Е, марка DAF, модель TE95XF, 2005 року випуску; транспортний засіб напівпричіп бортовий Е, марка KRONE SPD 27, 2004 року випуску; транспортний засіб напівпричіп фургон Е, марка TRAILOR SYY3CP, 1997 року випуску.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову, що подається одночасно з пред`явленням позову, подається до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Враховуючи, що до заяв про забезпечення позову застосовуються ті ж правила підсудності, що і до самого позову, підстав для розгляду вказаної заяви саме Черкаським районним судом Черкаської області немає.

За приписами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

У пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. (…) Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

З огляду на зазначене, враховуючи, що на територію м. Черкаси не поширюється юрисдикція Черкаського районного суду Черкаської області, суддя дійшла висновку про те, що матеріали позовної заяви, а також заяву про забезпечення позову, подану разом із позовною заявою, слід передати для розгляду за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За змістом частини 3 статті 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 259, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставангер» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИ ТРАНСЛОГІСТІК» про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації права власності, а також заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставангер» про забезпечення позову, - передати для розгляду за територіальною підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т. А. Миколаєнко