Справа № 347/687/20
Провадження № 2-з/347/18/21
У Х В А Л А

Іменем України

08.11.2021 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист авторських прав,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Косівського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист авторських прав, по якій призначено судове засідання на 18.11.2021 року об 11:00 годині.

29.10.2021 року позивач звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову в межах вказаної цивільної справи.

Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову передбачені статтею 151 ЦПК України, і їх недодержання при подачі заяви про забезпечення позову має наслідком повернення її заявнику, про що суд постановляє ухвалу (ч.10 ст.153 ЦПК України).

Дослідивши матеріали вказаної заяви, під час виконання вимог ст.153 ЦПК України, судом було встановлено невідповідність заяви п.4, п. 6 та п.7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Зокрема, в заяві відсутня пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення, що в силу вимог статті 154 ЦПК України передбачає забезпечення особою, яка звернулася із заявою про забезпечення позову (а в даному випадку позивачем ОСОБА_1 ) відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Необхідність зазначення пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення викликана тим, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із сторони відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Проте, і зустрічне забезпечення за своєю суттю є гарантією відшкодування можливих для відповідача збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Відповідний правовий висновок з цього приводу висловив Верховний Суд у Постанові від 04.08.2021 року по справі №760/18551/18 провадження №61-8471св21: забезпеченням позову є вжиття судом певних заходів із метою реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача; зустрічним забезпеченням - вжиття судом заходів для забезпечення відшкодування можливих для відповідача збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Водночас, ухвала суду про забезпечення позову, зустрічне забезпечення як судове рішення є способом зовнішнього відображення судом прийнятого рішення щодо вжиття відповідних заходів.

Тобто, ухвала про забезпечення позову, зустрічне забезпечення та забезпечення позову, зустрічне забезпечення співвідносяться як форма та зміст, а тому очевидно, що існування одного без іншого є неможливим. Аналогічним чином неможливим є скасування заходів забезпечення позову, зустрічного забезпечення із залишенням в силі ухвали суду про забезпечення позову, зустрічного забезпечення та навпаки.

Таким чином, положенням статті 151 ЦПК України передбачено обов`язок заявника вказати у заяві про забезпечення позову пропозиції щодо зустрічного забезпечення, а норми ч.10 ст.153 ЦПК України дозволяють суду заяву про забезпечення позову подану без додержання вимог статті 151 цього Кодексу повернути заявнику. Отже, ненадання заявницею ОСОБА_1 жодних пропозицій щодо зустрічного забезпечення, є підставою для повернення її заяви.

Окрім того, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

А тому, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналогічний правовий висновок з цього приводу висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), де зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

В свою чергу, заявницею у поданій заяві не зазначено дій, та не надано відповідних доказів, які б свідчили про дії відповідача як такі, що направлені на потенційну неможливість виконання судового рішення у разі задоволення позову.

А також, заявницею не зазначено ані необхідних відомостей щодо рахунків відповідача, ані вартість майна, яка є необхідною умовою для визначення співмірності такого забезпечення із ціною позову, і при цьому не вказано на яке саме майно вона просить відповідно накласти арешт. Тобто, заявницею не конкретизовано ані захід забезпечення позову, ані об`єкт такого заходу та не надано достатньо відомостей для забезпечення позову одним із запропонованих нею способів.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові, при цьому заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду із такою заявою.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист авторських прав, повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя: Драч Д.С.