ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1623/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В. секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю представника апелянта

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/17991/21 за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 серпня 2021 року в складі судді Стефанишина С.Л. у цивільній справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, заінтересовані особи: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ГУ ДПС у Хмельницькій області, заінтересовані особи АТ КБ «ПриватБанк», ФОП ОСОБА_1 , звернулось до суду із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

Обґрунтовуючи заяву ГУ ДПС у Хмельницькій області вказувало, що в результаті перевірки встановлено, що протягом періоду з 01 лютого 2017 року по 30 вересня 2020 року ТзОВ «Європейські екопродукти» здійснювало фінансово-господарську діяльність з роздрібної торгівлі у мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із залученням ФОП ОСОБА_1 суборендаря торгових площ з метою мінімізації сплати податків, що полягала в здійсненні реалізації непідакцизної групи товарів невідомого походження, власником якої було ТзОВ «Європейські екопродукти», кінцевим споживачам від імені ОСОБА_1 та інших непідконтрольних фізичних осіб-підприємців, з використанням торгової марки «MOZZARELLA». Така реалізація здійснювалось без оприбуткування отриманих готівкових коштів в касу підприємства, без сплати податку на додану вартість та податку на прибуток, за результатами чого видавалися нефіскальні чеки, окрім реалізації підакцизних товарів, яка здійснювалася від ТзОВ «Європейські екопродукти». Тому, для перевірки вказаних порушень, потрібно отримання інформації щодо надходження коштів в безготівковому порядку (розрахунки з еквайрингу) від кінцевих споживачів за реалізовані в роздріб товари на рахунки в банках, відкриті ФОП ОСОБА_1 .

Тому, ГУ ДПС у Хмельницькій області просило, зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» в особі Хмельницької філії надати інформацію про обсяг та обіг коштів з зазначенням контрагентів, з якими проводились господарські операції ФОП ОСОБА_1 за період з 05 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року на рахунках НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 серпня 2021 року в задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про розкриття банківської таємниці - відмовлено.

Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області подало апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, вважають висновки суду про необґрунтованість позивачем необхідності розкриття інформації яка містить банківську таємницю безпідставними та такими що не відповідають матеріалам справи. В поданій заяві, податковою службою зазначено повний виклад обставин у зв`язку з якими виникла потреба у розкритті банківської таємниці щодо руху коштів по банківських рахунках ФОП ОСОБА_1 . Як встановлено актом перевірки, ФОП ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі в магазині ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без виділення в окреме приміщення та орендодавцю не проводилася компенсація комунальних послуг, крім того була залучена як суборендар торгових площ з метою мінімізації сплати податків ТОВ «Європейські екопродукти», жодного відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності в якості ФОП не мала, ведення податкового та бухгалтерського обліку не здійснювала. Для отримання інформації щодо надходження коштів в безготівковому порядку від кінцевих споживачів за реалізовані в роздріб товари на рахунки в банках, відкриті ФОП ОСОБА_1 . Головне управління ДПС у Хмельницькій області, зверталося до ФОП ОСОБА_1 із письмовим запитом, проте відповіді не отримало. Провести документальну позапланову виїзну перевірки, контролюючий орган позбавлений можливості, в зв`язку з дією мораторію, тому з метою недопущення ухилення від сплати податків було подано відповідну заяву про розкриття банківської таємниці.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області просило скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 серпня 2021 року та постановити нове рішення яким задовольнити подану заяву.

Представник ОСОБА_1 адвокат Білий В.В. подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Посилається, що ні акт перевірки, ні заява про розкриття інформації , що містить банківську таємницю не містить жодних відомостей щодо проведення зустрічних звірок з метою встановлення факту порушення саме ФОП ОСОБА_1 вимог податкового законодавства або відомостей щодо проведення зустрічних звірок з метою встановлення факту порушення вказаним підприємцем вимог податкового законодавства. Крім того, отримання контролюючим органом інформації регламентується ст.. 73 ПК України і тільки за наявності конкретних підстав визначених в цій статті повинен був надсилатися податковий запит, а в даному випадку не було підстав для надсилання такого запиту ОСОБА_1 , тому вона звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит. Також, в ході розгляду справи, заявник доказів про неможливість проведення перевірки суду не надав, а твердження заявника про необхідність розкриття банківської таємниці нічим не підтверджені.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу від 12 лютого 2021 року № 404-П Управління ДПС у Хмельницькій області провело документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Європейські екопродукти» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 05 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року.

За результатами цієї перевірки складено акт №2981/22-01-07-01/41069755 від 02 червня 2021 року.

Документальною перевіркою встановлено, що протягом періоду з 01 лютого 2017 року по 30 вересня 2020 року ТОВ «Європейські екопродукти» здійснювало торгівлю продовольчими, бакалійними та побутовими товарами переважно імпортного виробництва через мережу орендованих магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із залученням фізичних осіб підприємців, яким ТОВ «Європейські екопродукти» надавало в суборенду частину торгових площ. Зокрема, ФОП ОСОБА_1 проводила підприємницьку діяльність із роздрібної торгівлі в магазині по АДРЕСА_1 , без виділення торгової площі в окреме приміщення та компенсації орендодавцю комунальних послуг.

Управління ДПС звернулося до ФОП ОСОБА_1 з письмовим запитом №1675/22-01-07-10 від 26 травня 2021 року про надання інформації щодо здійснення нею роздрібної торгівлі товарами у магазині торгової марки «Mozzarella», зокрема первинних документів (договорів, чеків, узгоджень тощо) та письмових пояснень.

ФОП ОСОБА_1 не надала відповідь на цей запит.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

В силу п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом (пп. 20.1.2); проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (пп. 20.1.4); отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (пп. 20.1.5).

Як передбачено п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом статей 75-80 ПК України (глава 8 ПК України) ці перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Так, камеральна перевірка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО (пп. 75.1.1). Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (пп. 75.1.2).

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення (п. 76.1).

Документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки (п. 77.1). Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (п. 77.4).

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності певних обставин на підставі наказу контролюючого органу про її проведення (п. 78.1, пп. 78.1.5).

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу (п. 79.1). Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (п. 79.2).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності певних підстав (п. 80.2).

Згідно зі ст. 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом (п. 85.1). Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (п. 85.2). При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки (п. 85.4).

Частиною 1 статті 1076 ЦК України встановлено, що банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону №2121-ІІІ інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини; фінансово-економічний стан клієнта; відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону №2121-ІІІ інформація щодо юридичних і фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

За змістом ст. 347 ЦПК України заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

Згідно з ч. 2 ст. 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

Таким чином, аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що однією з істотних умов договору банківського рахунку є гарантування банком збереження банківської таємниці.

Банківська інформація за своїм правовим режимом відноситься до таємної інформації з обмеженим доступом, розголошення якої може завдати шкоди особі (клієнту банку). Банківською таємницею, зокрема є відомості про стан рахунку клієнта, операції за рахунком, проведені за дорученням або на користь клієнта, здійснені ним угоди, фінансово-економічний стан клієнта, його комерційна діяльність тощо.

На вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах та обсягах, визначених законом.

Підставою для розкриття податковим органам інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків і зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби камеральних, документальних (планових або позапланових, виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 13 постанови від 30 вересня 2011 року №10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку з цим у разі, якщо податковий орган звертається до суду з заявою про розкриття банківської таємниці щодо особи, стосовно якої не здійснюється перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів відповідно до глави 8 ПК України, то суд не має підстав для задоволення такої заяви.

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Звертаючись до суду із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю щодо ФОП ОСОБА_1 , заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття всіх заходів для встановлення фактичного місцезнаходження (місцеперебування) ФОП ОСОБА_1 та не вжито всіх передбачених податковим законодавством заходів для вручення документів ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в запиті надісланому ФОП ОСОБА_1 визначено терміном 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту для надання копій документів вказаних в запиті контролюючого органу.

Проте, надісланий запит ФОП ОСОБА_1 не отримувала, оскільки конверт повернувся без вручення, з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Також як зазначено вище підставою для розкриття податковим органам інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності, але з заяви до суду вбачається, що здійснюється перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету не ФОП ОСОБА_1 , а ТзОВ «Європейські екопродукти».

За таких обставин, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази по справі в їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви щодо розкриття банківської таємниці.

Разом з тим, помилковим є посилання суду на ненадання заявником доказів звернення ГУ ДПС в Хмельницькій області до АТ КБ «ПриватБанк» про надання інформації про обсяг та обіг коштів з зазначенням контрагентів, та відмови банку надати запитувану інформацію, з огляду на те, що інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках платника податку контролюючі органи мають право безоплатно отримувати від установ НБУ, банків та інших фінустанов лише на підставі рішення суду. Адже це не призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Крім того, Управління ДПС не довело в суді проведення в установленому порядку перевірки з питань дотримання саме ФОП ОСОБА_1 податкового законодавства та/або неможливості вчинення дій відповідно до способів реагування, передбачених законом.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для задоволення заяви Управління ДПС про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо ФОП ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 листопада 2021 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук Т.В. Спірідонова