ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8400/21 Справа № 186/832/21 Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2020 року, ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач є її батьком. Вона є повнолітньою особою, навчається на першому курсі комунального закладу "Бердянський медичний фаховий коледж" Запорізької обласної ради на денному віділенні, на контрактній основі. Вказувала на те, що не працює, перебуває на утриманні матері. В добровільному порядку батько матеіральну допомогу на ут римання не надає, хоча має таку можливість, оскільки має постійний дохід.

З урахуванням зазначеного, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як повнолітньої особи, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання, на час навчання у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, починаючи з 15 червня 2021 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, допустивши рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв`язку з навчанням у медичному коледжі ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги, яку відповідач будучи працездатним має можливість надавати. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував матеріальне становище сторін та інші обставини, що мають значення у справі.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру аліментів, стягнувши з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходу).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не врахував матеріальне становище відповідача, перебування на його утриманні матері, яка за станом здоров`я потребує постійного медичного лікування, та можливість сплачувати в іншому розмірі.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке що ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Відповідно до довідки комунального закладу "Бердянський медичний фаховий коледж" Запорізької обласної ради №746 від 01 червня 2021 року, ОСОБА_2 станом на 01 червня 2021 року є студенткою першого курсі денної форми за спеціальністю фармація, промислова фармація комунального закладу "Бердянський медичний фаховий коледж", за рахунок фізичних осіб, термін навчання з 01 вересня 2020 року до червня 2022 року (а.с. 4).

Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги від 11 вересня 2020 року № 14, загальна вартість освітньої послуги ставить 48 518 грн.(а.с. 8).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , яка є дочкою відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжувала навчання, та не працювала, навчання на денній формі навчання позбавляє останню оможливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, у зв`язку з чим вона є такою, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач в свою чергу є працездатною особою, отримує дохід, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання до досягнення 23 років у визначеному судом розмірі.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що дохід відповідача не дозволяє йому сплачувати аліменти та надавати матеріальну допомогу у визначеному судом розмірі, не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними та зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова