Ухвала

01 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 127/34109/19

провадження № 61-16863ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 14 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на дітей у розмірі 4 500,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, з індексацією, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття.

У даній справі 17 червня 2020 року було ухвалене заочне рішення про задоволення позову частково, збільшений розмір аліментів, стягуваних на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року у цивільній справі № 127/5424/17, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 4 500,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, яка підлягає індексації відповідно до закону, з моменту набрання рішенням суду законної сили до досягнення ОСОБА_3 повноліття. В решті позовних вимог було відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 у дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Заочне рішення за заявою ОСОБА_4 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2021 року скасоване.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2021 року, ухваленим за результатом перегляду судом власного заочного рішення від 17 червня 2020 року, позов задоволений частково. Збільшений розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року у цивільній справі № 127/5424/17 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до розміру 4 500,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, який підлягає індексації відповідно до закону, з моменту набрання рішенням суду законної сили до досягнення ОСОБА_3 повноліття. У решті позовних вимог відмовлено, стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 768,40 грн судового збору.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 14 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовлено.

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 14 вересня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною в силу закону.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Предметом позову у цій справі є збільшення розміру аліментів, а тому відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України справа є малозначною.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі або у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 14 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. А. Калараш

О. С. Ткачук