Постанова

Іменем України

04 листопада 2021 року

м. Київ

справа №727/9631/20

провадження №61-12696св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 лютого 2021 року у складі судді Слободян Г. М. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 02 липня 2021 року у складі колегії суддів Височанської Н. К., Владичана А. І., Перепелюк І. Б.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду до Національного агентства(далі - Національне агентство) із забезпечення якості вищої освіти з позовом, в якому просив:

- скасувати наказ керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №98-к від 07 жовтня 2020 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за грубе порушення трудової дисципліни;

- скасувати наказ керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №105-к від 27 жовтня 2020 року, яким його звільнено з посади завідувача сектору аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України;

- скасувати наказ керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №107-к від 02 листопада 2020 року, яким внесено зміни до наказу №105-к від 27 жовтня 2020 року, відповідно до листка непрацездатності, виданого 19 жовтня 2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня», та яким його звільнено з посади завідувача сектору аналітики з 02 листопада 2020 року, у день після виходу з лікарняного, визначеного в листку непрацездатності в полі «стати до роботи» - 02 листопада 2020 року.

- поновити його на посаді завідувача сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти;

- стягнути з Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 03 листопада 2020 року по день постановлення рішення у справі;

- рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.

Позов мотивовано тим, що 27 серпня 2019 року позивача прийнято на посаду керівника відділу з питань оцінювання якості вищої освіти в Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти за строковим трудовим договором до 27 лютого 2024 року включно.

02 грудня 2019 року його переведено на посаду завідувача сектору аналітики в Національному агентстві із забезпечення якості вищої освіти за строковим трудовим договором по 27 лютого 2024 року включно.

07 жовтня 2020 року наказом керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №98-к «Про накладення дисциплінарного стягнення» позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за грубе порушення трудової дисципліни (пп.3.2.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, вимог пунктів 2.15 та 2.16 Посадової інструкції завідувача сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти), а саме - несумлінне виконання посадових обов`язків.

27 жовтня 2020 року наказом керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №105-к позивача звільнено з посади завідувача сектору аналітики відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених посадовою інструкцією та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, а саме: неповідомлення про причини відсутності на робочому місці протягом дня та невчасного надання після закінчення хвороби листка непрацездатності (пункти 3.2.4, 3.2.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку), зважаючи на систематичне порушення трудової дисципліни та раніше застосовані заходи дисциплінарного стягнення за несумлінне виконання своїх посадових обов`язків (пункти 2.15, 2.16 Посадової інструкції).

02 листопада 2020 року наказом керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №107-к внесено зміни до наказу №105-к від 27 жовтня 2020 року в частині дати звільнення, відповідно до якого позивача звільнено з 02 листопада 2020 року, у день після виходу з лікарняного, визначеного в листку непрацездатності в полі «стати до роботи» - 02 листопада 2020 року.

З наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач не погоджується, просив їх визнати незаконними та скасувати.

Посилався на те, що наказом №98-к від 07 жовтня 2020 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Підставою для оголошення догани стали доручення керівника секретаріату від 05 жовтня 2020 року, службова записка ОСОБА_2 голові Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти щодо допущення ним академічного плагіату в тексті частини 2 робочого варіанту аналітичної записки «Незалежні установи оцінювання якості вищої освіти», яке потягнуло за собою грубе порушення академічної доброчесності.

Вважає даний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки у вказаній аналітичній записці він робив посилання на усі роботи, які були використані під час підготовки тексту, та окремо їх виніс в список використаних джерел. Жодного разу текст інших авторів не подавався без відповідного посилання на джерело знаходження.

Вважає, що відповідач не дотримався процедури вирішення питання про встановлення факту порушення академічної доброчесності.

Крім цього, оприлюднення тексту аналітичної записки не відбувалось. Це був робочий варіант, який надавався на перевірку та ознайомлення уповноваженій особі, а тому посилання на встановлення факту академічного плагіату є недоречним.

Також оспорюваний наказ не містить конкретної вказівки, які саме порушення трудової дисципліни він допустив.

Наказом керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №105-к від 27 жовтня 2020 року було звільнено з посади завідувача сектору аналітики відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України. Підставою для звільнення стала та обставина, що після вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у встановленні факту порушення академічної доброчесності, він вчинив дисциплінарний проступок, зокрема, не повідомив про причини відсутності на робочому місці 18 вересня 2020 року та невчасно надав після закінчення хвороби листок непрацездатності.

Даний наказ також незаконним, оскільки 18 вересня 2020 року позивач був відсутній на робочому місці з причин перебування на лікуванні у лікаря-стоматолога. Проте, вже ввечері 18 вересня та 19 вересня 2020 року він працював дистанційно, з дому, щоб не допустити невиконання покладених на нього посадових обов`язків.

Що стосується подання листка непрацездатності, то про закриття листа непрацездатності він повідомив письмово шляхом надсилання електронного листа з копією лікарняного, уповноважену особу відповідача - керівника відділу кадрового та організаційного забезпечення Н. Бурсак, з самого ранку 21 вересня 2020 року (тобто у перший день після 18 вересня 2020 року), а оригінал листка непрацездатності надіслав 22 вересня 2020 року, про що також повідомив представника відповідача у такий самий спосіб.

Оголошення йому догани та звільнення з роботи відбулися з особистої неприязні до нього керівника секретаріату ОСОБА_2 у серпні 2020 року.

Також посилався на те, що його звільнення відбулося без згоди первинної профспілкової організації, що є порушенням статті 43 КЗпП України.

Вказані обставини, за доводами позивача, є підставою для скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також наказу про звільнення, поновлення його на роботі зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 лютого 2021 року позов задоволено.

Скасовано наказ керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти «Про накладення дисциплінарного стягнення» №98-к від 07 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_1 , завідувачу сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти оголошено догану за грубе порушення трудової дисципліни.

Скасовано наказ керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №105-к від 27 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача сектору аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Скасовано наказ керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №107-к від 02 листопада 2020 року, яким внесено зміни до наказу №105-к від 27 жовтня 2020 року, відповідно до листка непрацездатності, виданого 19 жовтня 2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня», яким ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача сектору аналітики з 02 листопада 2020 року, у день після виходу з лікарняного, визначеного в листку непрацездатності в полі «стати до роботи» - 02 листопада 2020 року.

Поновлено на роботі ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі - на посаді завідувача сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.

Стягнуто з Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 листопада 2020 року по 18 лютого 2021 року в сумі 151 805,82 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 березня 2021 року виправлено описку в судовому рішенні та в тексті рішення вирішено вірним читати: «допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, - посаді завідувача сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць допустити до негайного виконання».

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки проведене з ним звільнення є незаконним, що дає підстави для поновлення його на роботі із стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 02 липня 2021 року апеляційну скаргу Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти на рішення суду першої інстанції задоволено частково.

Мотивувальну частину рішення змінено, виклавши її в редакції цієї постанови.

Резолютивну частину рішення змінено.

Позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано наказ керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №98-к від 07 жовтня 2020 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за грубе порушення трудової дисципліни.

Скасовано наказ керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №105-к від 27 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача сектору аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Скасовано наказ керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №107-к від 02 листопада 2020 року, яким внесені зміни до наказу №105-к від 27 жовтня 2020 року, відповідно до листка непрацездатності, виданого 19 жовтня 2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня», яким ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача сектору аналітики з 02 листопада 2020 року, у день після виходу з лікарняного, визначеного в листку непрацездатності в полі «стати до роботи» - 02 листопада 2020 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти з 03 листопада 2020 року.

Стягнуто з Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 03 листопада 2020 року по 18 лютого 2021 року у розмірі 150 793,50 грн, з утриманням з указаної суми податків та інших обов`язкових платежів.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 лютого 2021 року доповнено наступним змістом: «Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць».

Апеляційну скаргу Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 березня 2021 року задоволено.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 березня 2021 року про виправлення описки в судовому рішенні скасовано.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції правильно послався на норми матеріального права, проте не навів мотивів, з яких він виходив при задоволенні позову, а також розрахунки середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду щодо задоволення позову. Проте, дійшов висновку про необхідність у своєму рішенні навести мотиви обґрунтованості позову і тим самим усунути неповноту, яку допустив суд першої інстанції в ухваленому рішенні.

Мотивуючи висновки про скасування наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності суд апеляційної інстанції виходив з того, що службова записка ОСОБА_2 , адресована Голові Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти і яка стала однією із підстав для винесення ОСОБА_1 догани, була написана після винесення наказу №98-к від 07 жовтня 2020 року про оголошення ОСОБА_1 догани, а отже дана службова записка не може прийматися до уваги.

ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у формі догани за порушення академічної доброчесності у формі академічного плагіату при написанні частини 2 аналітичної записки «Незалежні установи оцінювання якості вищої освіти».

Проте, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме, порушення академічної доброчесності у формі академічного плагіату. Позивачем надавався на перевірку робочий варіант аналітичної записки, який не був оприлюднений та розповсюджений, а міг доопрацьовуватися та перероблятися.

В частині вимог щодо оспорювання наказу №105-к від 27 жовтня 2020 року про звільнення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наказ №98-к від 07 жовтня 2020 року про оголошення ОСОБА_1 догани є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України є незаконним, оскільки в даному випадку немає системи у невиконанні працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Крім цього, відповідач, як при винесенні наказу про оголошення позивачу догани, так і при винесенні наказу про звільнення були порушені строки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбачені статтею 148 КЗпП України, оскільки порушення вчинено 18 вересня 2020 року, акт про відсутність на роботі 22 вересня 2020 року, а звільнення відбулося

27 жовтня 2020 року, тобто з пропуском місячного строку.

В частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд погодився з визначеним судом першої інстанції розрахунковим періодом середнього заробітку (з 03 листопада 2020 року

по 18 лютого 2021 року - день постановлення рішення), та виправив допущені судом помилки, зокрема в частині наведення розрахунку та визначення правильного розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь позивача.

Апеляційний суд, з урахуванням періоду, за який суд першої інстанції провів розрахунок: з 03 листопада 2020 року (з наступного робочого дня після звільнення) по 18 лютого 2021 року (по день винесення судом першої інстанції рішення), виходив з того, що число робочих днів у розрахунковому періоді склало 75 робочих днів (в листопаді 2020 року - 20, грудні 2020 року - 22,

січні 2021 року - 19, лютому 2021року - 14), а отже розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 150 793,50 грн (2010,58 грн середньоденний заробіток х 75 робочих днів = 150 793,50 грн).

Скасовуючи ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 березня 2021 року про виправлення описки, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначення в рішенні суду про негайне виконання рішення в частині стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць, не є опискою у розумінні статті 269 ЦПК України, а є процесуальним питанням, пов`язаним з виконанням судового рішення, відтак суд не мав права в порядку виправлення описки змінювати зміст судового рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти не погодилось з висновками судів попередніх інстанцій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі рішення та відмовити у задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки доводам відповідача щодо законності винесення позивачу догани та дотримання строків притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим дійшли висновків у цій частині, які не відповідають дійсним обставинами справи.

Суди не врахували, що застосування дисциплінарної відповідальності до працівника не може розцінюватись як застосування відповідальності за порушення академічної відповідальності.

Судами неправильно застосовано норму статті 147 КЗпП України, оскільки в оскаржуваних судових рішеннях суд дійшов висновку, що позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у формі догани за порушення академічної доброчесності у формі академічного плагіату при написанні «Аналітичної записки».

Проте, позивач не притягувався до академічної відповідальності за академічний плагіат, а був притягнений до дисциплінарної відповідальності за неякісне та неналежне виконання своїх посадових обов`язків та доручених завдань, на підставі статей 139, 147 КЗпП України. Оголошення догани не прирівнюється до виду академічної відповідальності та не є рішенням про притягнення до академічної відповідальності.

Судами помилково витлумачено відповідні норми законодавства, оскільки Національне агентство не наділено повноваженнями притягнення до академічної відповідальності, таке право надано закладам вищої освіти відповідно до статті 42 Закону України «Про освіту».

У даному випадку відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносин у сфері академічної доброчесності та відповідальності за її порушення, а також на відсутні будь-яка правозастосовча практика в означеній сфері. До цього часу Верховний Суд обмежувався лише ухваленням висновків викладених у постановах щодо застосування норм права у сфері застосування дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни.

Таким чином, виникла необхідність з`ясування питання яке саме порушення було вчинено позивачем - дисциплінарний проступок чи академічний проступок.

Крім того, суд першої та апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку про порушення відповідачем строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим неправильно застосовано норму статті 148 КЗпП України.

Судом не враховано, що позивач у період з 25 серпня 2020 року по 07 вересня 2020 року перебував у щорічній відпустці, потім з 08 вересня 2020 року по 17 вересня 2020 року перебував на лікарняному, згодом з 21 вересня 2020 року по 01 жовтня 2020 року повторно перебував на лікарняному, а з 12 жовтня 2020 року по 21 жовтня 2020 року перебував у відпустці у зв`язку із навчанням.

Відтак, у сукупності за період з 19 серпня 2020 року по 07 жовтня 2020 року (дата винесення догани) позивач вважався таким, що не перебуває на лікарняному чи у відпустці - протягом 13 календарних днів (включно з вихідними). Тобто, жодних строків при притягненні до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани відповідачем порушено не було.

Судами порушено норми процесуального права, що полягає у неналежному дослідженні зібраних у справі доказів та неповному встановленні обставин справи.

Суди попередніх інстанцій не встановили наявність академічного плагіату в роботі, яку готував позивач та виконав її неякісно, за що і був притягнений до відповідальності у вигляді оголошення догани, хоча факт неналежно виконаної роботи та допущення цитування без належних посилань на джерела, виходячи з аналізу наявних у справі документів, є очевидним.

Дії позивача в частині неякісного виконання посадових обов`язків, а саме порушення академічної доброчесності через відтворення опублікованих текстів інших авторів без зазначення авторства в Аналітичній записці Національного агентства, яка готувалася до публікації були розцінені відповідачем як несумлінне виконання позивачем посадових обов`язків, оскільки професіоналізм полягає, у тому числі, в активних діях щодо підтримання високого рівня компетентності кожним працівником, як учасником процесу забезпечення академічної доброчесності, тому, відповідно до статей 139, 147-149 КЗпП України до позивача застосовано заходи дисциплінарного впливу у вигляді оголошення догани, на підставі доручення керівника секретаріату № 7 від 05 жовтня 2020 року, пояснювальної записки ОСОБА_1 від 05 жовтня 2020 року, службової записки ОСОБА_2 на ім`я Голови Агентства з додатками. При цьому, сам роботодавець в особі керівника секретаріату оцінює якість виконаної працівниками, зокрема і позивачем, роботи та має право застосовувати до працівників як заохочення так і дисциплінарні стягнення (статті 144, 147-1 КЗпП України).

У постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 766/8638/16 Верховний Суд у подібних правовідносинах дійшов обґрунтованих висновків, та зазначив, що оскільки на позивача посадовою інструкцією покладені певні обов`язки, їх порушення підтверджується доказами по справі, то висновок суду першої інстанції, що відповідач мав підстави для застосування видів дисциплінарного стягнення у вигляді догани й звільнення та розірвання трудового договору за пунктом З частини першої статті 40 КЗпП України, є правильним.

Позивачем було допущено порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку секретаріату Агентства, а саме пункт 3.2.4. - повідомляти (за можливості - до початку робочого дня) безпосереднього керівника або відділ кадрів про причини відсутності на роботі письмово, засобами телефонного чи електронного зв`язку або іншим доступним способом) та пункт 3.2.5. надавати листок непрацездатності до відділу кадрів у перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності.

Тобто, відповідачем було встановлено факт порушення позивачем Правил внутрішнього трудового розпорядку Національного агентства.

До Позивача 07 жовтня 2020 року вже було застосовано дисциплінарне стягнення у формі догани за грубе порушення трудової дисципліни, а тому має місце систематичність порушень трудової дисципліни позивачем.

Для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер. При цьому систематичним невиконанням обов`язків вважається саме таке, що вчинене працівником, який вже раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок (постанови Верховного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 757/14922/17ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 345/472/19, від 07 травня 2020 року у справі

№ 333/1839/19, від 08 квітня 2020 року у справі № 554/9453/15, від 03 червня 2020 року у справі № 766/7760/17).

У постанові Верховного суду України від 27 травня 2020 року у справі

№ 755/6249/18 зауважено, що під порушенням трудової дисципліни необхідно розуміти невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Основні обов`язки працівників визначаються Правилами внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві, а конкретно за кожною посадою - Посадовою інструкцією.

У даному випадку, наступне правопорушення було вчинено позивачем паралельно з процедурою з`ясування всіх обставин та оголошення догани, всі інші дії відповідача щодо повторного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення є закономірними та не суперечать вимогам законодавства.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 не погоджується з доводами відповідача та просить залишити ухвалені у справі рішення без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

Фактичні обставини, встановлені судами

27 серпня 2019 року згідно наказу №71-к від 19 серпня 2019 року ОСОБА_1 прийнято на посаду керівника відділу з питань оцінювання якості вищої освіти Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти за строковим трудовим договором по 27 лютого 2024 року включно.

Наказом №140-к від 02 грудня 2019 року ОСОБА_1 , переведено на посаду завідувача сектору аналітики за строковим трудовим договором по 27 лютого 2024 року включно.

07 жовтня 2020 року наказом «Про накладення дисциплінарного стягнення» керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №98-к, ОСОБА_1 - завідувачу сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, оголошено догану за грубе порушення трудової дисципліни (пп. 3.2.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти), вимог пунктів 2.15 та 2.16 Посадової інструкції завідувача сектору аналітики наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, а саме - несумлінне виконання посадових обов`язків та у відповідності до статей 139, 147-149 КЗпП України.

27 жовтня 2020 року згідно наказу керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №105-к у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених посадовою інструкцією та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, а саме: неповідомлення про причини відсутності на робочому місці протягом дня та невчасного надання після закінчення хвороби листка непрацездатності (пункти 3.2.4, 3.2.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку), а також за систематичне порушення трудової дисципліни та раніше застосовані до нього заходи дисциплінарного стягнення за несумлінне виконання своїх посадових обов`язків (пункти 2.15 та 2.16 Посадової інструкції) ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача сектору аналітики, за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України після виходу його з лікарняного у день, визначений в листку непрацездатності в полі «стати до роботи».

У якості підстав у наказі зазначено: наказ про накладення дисциплінарного стягнення від 07 жовтня 2020 року №98-к, доручення керівника секретаріату №8 від 05 жовтня 2020 року, пояснювальна записка ОСОБА_1 №47 від 07 жовтня 2020 року, заява ОСОБА_1 від 12 жовтня 2020 року, зареєстрована 15 жовтня 2020 року №64.

Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти 27 жовтня 2020 року надіслано ОСОБА_1 повідомлення про отримання трудової книжки.

02 листопада 2020 року наказом керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №107-к відповідно до листка непрацездатності, виданого 19 жовтня 2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня» внесено зміни до наказу №105-к від 27 жовтня 2020 року, яким звільнено ОСОБА_1 з посади з 02 листопада 2020 року, у день після його виходу з лікарняного, визначений в листку непрацездатності в полі «стати до роботи» - 02 листопада 2020 року.

Відповідно довідки лікаря, виданої ОСОБА_1 , останній дійсно проходив лікування у лікаря стоматолога 18 вересня 2020 року.

Згідно листка непрацездатності, виданого ОСОБА_1 08 жовтня 2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня», в полі «стати до роботи» зазначено 18 вересня 2020 року.

У листку непрацездатності, виданому ОСОБА_1 21 вересня 2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня», в полі «стати до роботи» зазначено 01 жовтня 2020 року.

Відповідно до листка непрацездатності, виданого ОСОБА_1 08 жовтня 2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня», датою виходу на роботи зазначено 17 жовтня 2020 року.

Згідно листка непрацездатності, виданого ОСОБА_1 19 жовтня 2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня», в полі «стати до роботи» зазначено 02 листопада 2020 року.

Листом від 08 жовтня 2020 року керівник секретаріату звернувся з поданням до Профспілкогово комітету Профспілкової організації працівників секретаріату Агенства «Доброчесність», з проханням надати згоду на звільнення завідувача сектору аналітики ОСОБА_1 , за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

У листі Професійної спілки працівників Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 08 жовтня 2020 року, адресованому ОСОБА_1 , зазначено, що до профспілки «Доброчесність» надійшло подання від Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти про погодження звільнення завідувача сектору аналітики ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України.

ОСОБА_1 запрошено на засідання профспілкового комітету на 12 жовтня 2020 року за адресою: м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1 (5 поверх) о 12-00 год.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційні скарги задоволенню не підлягають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Підставою для звільнення позивача за пунктом 3 статті 40 КЗпП України стало систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених посадовою інструкцією та Правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Підставою звільнення зазначено: наказ про накладення дисциплінарного стягнення від 07 жовтня 2020 року №98-к, доручення керівника секретаріату №8 від 05 жовтня 2020 року, пояснювальна записка ОСОБА_1 №47 від 07 жовтня 2020 року, заява ОСОБА_1 від 12 жовтня 2020 року, зареєстрована 15 жовтня 2020 року №64.

Пунктом 3 статті 40 КЗпП Українивстановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

За змістом вказаної норми для звільнення працівника з підстав систематичного невиконання ним своїх трудових обов`язків необхідно невиконання їх без поважних причин.

Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

При притягненні працівника до даного виду відповідальності, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, роз`яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення (частина перша статті 147 КЗпП України).

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

В силу статей 147-149 КЗпП Українироботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Установлено, що наказом №98-к від 07 жовтня 2020 року ОСОБА_1 оголошено догану за грубе порушення трудової дисципліни (пункт 2.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, вимог пунктів 2.15 та 2.16 Посадової інструкції завідувача сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти), а саме несумлінне виконання посадових обов`язків.

Підставою для винесення даного наказу стало доручення керівника секретаріату №7 від 05 жовтня 2020 року, пояснювальна записка ОСОБА_1 від 05 жовтня 2020 року, службова записка ОСОБА_2 на ім`я Голови Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.

У пункті 3.2.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти обумовлено, що працівники секретаріату зобов`язані виконувати своєчасно та в повному обсязі робочі завдання та посадові обов`язки, забезпечувати належну якість праці.

Відповідно до пунктів 2.15, 2.16 Посадової інструкції завідувача сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти до обов`язків завідувача сектору належить дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку секретаріату, інструкцій з техніки безпеки, охорони праці, протипожежної безпеки та виробничої санітарії; дотримання правил етичної поведінки та фінансового моніторингу відповідно до чинного законодавства у сфері запобігання корупції, правил і принципів академічної доброчесності, Кодексу академічної доброчесності Національного агентства.

Дорученням керівника секретаріату від 05 жовтня 2020 року завідувачу сектору аналітики Кшевецькому В. С. запропоновано надати письмові пояснення про причини допущення академічного плагіату, а саме цитування без належних посилань на джерела у тексті Частини 2 аналітичної записки «Незалежні установи оцінювання якості вищої освіти». До даного доручення була додана порівняльна таблиця на 3 аркушах.

На виконання вказаного доручення ОСОБА_1 надав пояснення, у яких заперечував порушення ним академічної доброчесності у формі академічного плагіату та пояснив, що усі джерела ним представлено у списку використаних джерел на с. 60-63 відповідної частини аналітичної записки. Крім того, у поясненнях ним зазначено, що вказана аналітична записка є робочим текстом, який був наданий на перевірку керівнику секретаріату наприкінці березня - початку квітня 2020 року.

07 жовтня 2020 року ОСОБА_1 надав керівнику секретаріату додаткові пояснення, в яких посилається на електронну переписку з провідним фахівцем сектору аналітики В. Терещуком та керівником секретаріату ОСОБА_2 в період з 03 квітня 2020 року по 27 квітня 2020 року, зі змісту якої вбачається, що на перевірку була надана чернетка (робочий варіант) аналітичної записки і що були пропозиції її доопрацювати.

07 жовтня 2020 року керівник секретаріату ОСОБА_2. направив Голові Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти службову записку, в якій інформував, що 19 серпня 2020 року при перевірці аналітичної записки, що була виконана ОСОБА_1 , ним встановлено значний обсяг текстових запозичень без належних посилань на джерела.

В даній службовій записці повідомляється, що 07 жовтня 2020 року ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків у формі догани.

Таким чином суд установив, що службова записка ОСОБА_2 , адресована Голові Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти і яка стала однією із підстав для винесення ОСОБА_1 догани, була написана після винесення наказу №98-к від 07 жовтня 2020 року про оголошення ОСОБА_1 догани.

При розгляді даного спору суди з`ясували в чому конкретно виявилося порушення та встановили, що ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності у формі догани за порушення академічної доброчесності у формі академічного плагіату при написанні частини 2 аналітичної записки «Незалежні установи оцінювання якості вищої освіти».

Відповідно до статті 42 Закону України «Про освіту» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), академічна доброчесність - це сукупність етичних принципів та визначених законом правил, якими мають керуватися учасники освітнього процесу під час навчання, викладання та провадження наукової (творчої) діяльності з метою забезпечення довіри до результатів навчання та/або наукових (творчих) досягнень.

Дотримання академічної доброчесності педагогічними, науково-педагогічними та науковими працівниками передбачає, в тому числі, посилання на джерела інформації у разі використання ідей, розробок, тверджень, відомостей.

За змістом частини 4 статті 42 вказаного Закону порушенням академічної доброчесності вважається: академічний плагіат - оприлюднення (частково або повністю) наукових (творчих) результатів, отриманих іншими особами, як результатів власного дослідження (творчості) та/або відтворення опублікованих текстів (оприлюднених творів мистецтва) інших авторів без зазначення авторства.

З наведеного вбачається, що академічний плагіат передбачає оприлюдненнятворчого результату, отриманого іншими особами, як результатів власного дослідження. Поки творча робота не отримала оприлюднення, вона вважається робочим варіантом (чернеткою), що виключає застосування до автора роботи санкцій за порушення правил академічної доброчесності у вигляді академічного плагіату.

У справі, яка переглядається, установлено, що ОСОБА_1 надав на перевірку керівнику секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти ОСОБА_2 робочий текст аналітичної записки, який міг доопрацьовуватися та перероблятися і який не отримав розповсюдження та не був оприлюднений.

Відповідачем на спростування вказаного факту, не надано варіант тієї аналітичної записки, в якому були відсутні посилання на джерела інформації та яка стала підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Під час розгляду справи відповідач не довів на підставі належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, за яке йому оголошено догану, та яке полягає у несумлінному виконанні посадових обов`язків, що виразилось у порушенні академічної доброчесності у формі академічного плагіату.

Крім того, судом установлено, що до позивача застосовано дисциплінарне стягнення з порушенням визначеного статтею 148 КЗпП України строку, оскільки наказ про оголошення догани прийнято 07 жовтня 2020 року, а виявлення значного обсягу текстових запозичень без належних посилань на джерела, як зазначено у службовій записці Керівника секретаріату ОСОБА_2. від 07 жовтня 2020 року, відбулось 19 серпня 2020 року.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про незаконність наказу керівника секретаріату №98-к від 07 жовтня 2020 року про оголошення ОСОБА_1 догани та наявність підстав для його скасування.

Вказаний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності був покладений в основу наказу від 27 жовтня 2020 року про його звільнення за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, як на підтвердження ознак систематичності порушення ним трудової дисципліни та невиконання трудових обов`язків.

Звільнення за пунктом 3 статті 40 КЗпП України допускається за систематичне невиконання трудових обов`язків без поважних причин та лише за наявності вини працівника. Для звільнення за цією нормою мають значення тільки раніше застосовані і непогашені заходи дисциплінарного стягнення.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Посилаючись на наказ про накладення дисциплінарного стягнення від 07 жовтня 2020 року, відповідач виходив з того, що позивач знову вчинив дисциплінарний проступок, який полягає у неповідомленні про причини відсутності на робочому місці протягом 18 вересня 2020 року та невчасного надання після закінчення хвороби листка непрацездатності, що закінчився 17 вересня 2020 року (пункти 3.2.4, 3.2.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку).

Сукупність наведених порушень стала підставою для звільнення позивача пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

Проте, як зазначалося вище, наказ від 07 жовтня 2020 року про оголошення позивачу догани є незаконним та не може враховуватись на підтвердження систематичності вчинених ним дисциплінарних проступків.

Порушення, за які був звільнений ОСОБА_1 (18 вересня 2020 року не повідомив про причини відсутності на роботі та 22 вересня 2020 року невчасно направив листок тимчасової непрацездатності), мали місце до оголошення йому догани наказом від 07 жовтня 2020 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в даному випадку відсутня систематичність у невиконанні працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Крім того, надаючи оцінку підставам звільнення позивача та характеру інкримінованих йому порушень трудової дисципліни, суд апеляційної інстанції під час розгляду справи установив, що ОСОБА_1 знаходився на лікарняному з 09 вересня 2020 року по 17 вересня 2020 року включно.

18 вересня 2020 року ОСОБА_1 на роботу не вийшов. З даного приводу був складений акт про відсутність на робочому місці від 22 вересня 2020 року.

На підтвердження причин відсутності на роботі 18 вересня 2020 року позивачем надано довідку, що 18 вересня 2020 року він проходив лікування у лікаря-стоматолога.

Листок непрацездатності позивач направив відповідачу 22 вересня 2020 року. При цьому, оскільки 19 та 20 вересня 2020 року були вихідними днями, позивач 21 вересня 2020 року електронною поштою повідомив відділ кадрів про направлення листка тимчасової непрацездатності поштою та вислав його фото.

Таким чином, позивач виконав обов`язок щодо повідомлення Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти про направлення ним листка тимчасової непрацездатності.

При цьому, апеляційний суд правильно виходив з того, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності має бути встановлений факт порушення працівником правил внутрішнього трудового розпорядку (наприклад, прогул), а не саме по собі неповідомлення про причини відсутності на робочому місці. Отримавши довідку від лікаря стоматолога, надану позивачем про його відсутність на робочому місці 18 вересня 2020 року, відповідач мав скласти окремий додатковий табель, в якому за вказане число проставити код НН, що відбиває неоплачувану тимчасову непрацездатність (в разі прийняття до уваги довідки лікаря) або прогул (в разі неприйняття до уваги вказаної довідки).

Установивши наведені обставини на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про незаконність звільнення позивача за пунктом 3 статті 40 КЗпП України та наявність правових підстав для поновлення його на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Також апеляційний суд звернув увагу, що при винесенні наказу про звільнення роботодавцем були порушені строки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбачені статтею 148 КЗпП України, оскільки порушення вчинено 18 вересня 2020 року, акт про відсутність на роботі 22 вересня 2020 року, а звільнення відбулось 27 жовтня 2020 року, тобто з пропуском, визначеного вказаною нормою місячного строку.

Касаційна скарга не містить доводів на спростування правильності висновків апеляційного суду щодо стягнутого з відповідача на користь незаконно звільненого працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу та розміру моральної шкоди, у зв`язку з чим Верховний Суд не вдається до аналізу й оцінки оскаржуваної постанови у цій частині.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання заявника у касаційній скарзі на постанови Верховного Суду , від 12 лютого 2020 року у справі № 345/472/19 (провадження № 61-20020св19), від 26 лютого 2020 року у справі

№ 757/14922/17(провадження № 61-14751св18), від 07 травня 2020 року у справі № 333/1839/19 (провадження № 61-21641св19), від 08 квітня 2020 року у справі № 554/9453/15 (провадження № 61-8995св18), від 03 червня 2020 року у справі № 766/7760/17 (провадження № 61-46608св18), від 27 травня 2020 року у справі № 755/6249/18(провадження № 61-47950св18), оскільки висновки у вказаних справах, і у справі, яка переглядається, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин та фактично - доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

У справі, яка переглядається, судами досліджено докази та встановлені обставини, відповідно до яких суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для поновлення позивача на роботі, оскільки встановили порушення порядку звільнення позивача за пунктом 3 статті 40 КЗпП України в силу недоведеності систематичного невиконання працівником обов`язків, покладених на нього трудовим договором, вважаючи попереднє притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконним.

У справах, на висновки Верховного Суду у яких посилається заявник, суди виходили з інших обставин, встановлених на підставі оцінки відповідних доказів у конкретному індивідуальному трудовому спорі щодо поновлення на роботі працівника, звільненого на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Таким чином, посилання касаційної скарги на висновки у наведених постановах Верховного Суду є безпідставними, оскільки вони стосуються інших конкретних обставин, які у справі, яка переглядається, є іншими, зокрема, за якими установлено відсутність систематичності невиконання позивачем покладених на нього посадовою інструкцією обов`язків та порушення роботодавцем порядку і строків притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Посилаючись на вказані постанови Верховного Суду, заявник вдається до констатації загальних висновків щодо підстав звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни, а також щодо розуміння змісту порушення трудової дисципліни, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні працівником покладених на нього трудових обов`язків. Проте, у справі, яка переглядається, з урахуванням установлених у ній обставин, висновки апеляційного суду не суперечать мотивам, з яких виходив Верховний Суд у цих постановах.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносин у сфері академічної доброчесності та відповідальності за її порушення.

Так, зі змісту підстави оскарження судових рішень у справі, передбаченої пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню судами під час вирішення спору.

Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі вказаної норми, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи (схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 910/18531/19).

У справі, яка переглядається, колегія суддів, проаналізувавши зміст судових рішень з точки зору застосування норми права, яка стала підставою для розгляду позову та вирішення справи по суті, дійшла висновку, що апеляційним судом правильно застосовано норми матеріального права у спірних правовідносинах та ухвалено рішення відповідно до встановлених обставин на підставі поданих сторонами доказів, які мають індивідуальний характер.

В силу вимог статті 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції не може вдаватись до встановлення або до оцінки обставин, що не були встановлені в оскаржуваних рішеннях, не вирішує питання про достовірність або недостовірність доказів чи про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вмотивованості висновків судів, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків апеляційного суду та суду першої інстанції у незміненій апеляційним судом частині.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції у незміненій апеляційним судом частині та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 лютого 2021 року у незміненій апеляційним судом частині та постанову Чернівецького апеляційного суду від 02 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко