Справа № 404/2097/21
Номер провадження 2/404/621/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

08 листопада 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунків при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунків при звільненні, просив стягнути з відповідача на його користь середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільнені, який становить 31077,54 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивач в період з 01 серпня 2016 року по 08 жовтня 2020 року перебував в трудових відносинах з Державним підприємством «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2».

Під час його знаходження у трудових відносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата станом на 08 лютого 2021 року в розмірі 34 067 грн. 19 коп., що підтверджується довідкою №05/8 від 08 лютого 2021 року виданої підприємством.

08 жовтня 2020 року він був звільнений з займаної посади за угодою сторін, відповідно до наказу №73-к від 08 жовтня 2020 року. Неодноразово він звертався до боржника з вимогами щодо виплати йому заборгованості по заробітній платі, але станом на 23 лютого 2021 року йому так і не була виплачена заробітна плата.

Вказано, що01 березня 2021 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано судовий наказ, яким вирішено стягнути з Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі станом на 08 лютого 2021 року в сумі 34069,19 грн.

Станом на 23 березня 2021 року відповідач так і не виконав даний судовий наказ та не розрахувався з ним.

Згідно розрахунку, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні становить: (серпень - заробітна плата 5314,88 грн.; вересень - заробітна плата 5369,82 грн.; жовтень - 2401,23 грн. (5314,88+5369,82+2401,23= 13085,93 грн.). Кількість робочих днів - 48. Період з 08 жовтня 2020 року по 23 березня 2021 року складає 144 робочих днів. Середньоденний заробіток складає 13085,93 грн. : 48 робочих дні =272,61 грн. строк затримки розрахунку = 114 робочих днів. Середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 114х272,61 грн. = 31077,54 грн., які мають бути стягнуті з відповідача.

Позивач зазначає, що дії роботодавця, щодо не проведення з ним відповідних розрахунків при звільненні поставили його у скрутне матеріальне становище, унеможливили забезпечення нормального існування його та членів його сім`ї, що стало наслідком виникнення тяжкого психологічного стану. Розмір завданої моральної шкоди він оцінює в 5000 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не надійшло. Відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав.

Суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивач з 01 серпня 2016 року перебував в трудових відносинах з Державним підприємством «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України.

Трудові відносини припинились 08 жовтня 2020 року, що підтверджується трудовою книжкою позивача.

На момент звільнення заборгованість по заробітній платі становила 34 067,19 грн.

Судовим наказом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2021 року стягнуто з Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі станом на 08 лютого 2021 року в сумі 34069,19 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таким чином, відповідач зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Визначаючи розмір середнього заробітку за весь час затримки по день проведення розрахунку, який підлягає стягненню на користь позивача, суд враховує, що позивач був звільнений 08 жовтня 2020 року. Таким чином, розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку із позивачем має обчислюватися з дня, наступного за днем звільнення позивача, і до дня, коли був проведений повний розрахунок, в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок).

Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Аналогічна позиція щодо розрахунку розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку викладена у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 року по справі № 6-195цс134.

Таким чином, до стягнення підлягає середній заробіток за весь час затримки розрахунків при звільненні в розмірі 31077,54 грн.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не спростував розрахунків, наданих позивачем, відзиву на позов не подав, своїм правом надати суду пояснення не скористався.

Суд вважає, що на день звільнення позивача не існувало об`єктивних обставин, що перешкоджали провести розрахунок. Доказів на підтвердження протилежного відповідач не надав. У зв`язку з цим відсутні підстави для звільнення відповідача від передбаченого ст.117 КЗпП України обов`язку виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Суд роз`яснює, що у разі задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки та збори із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зменшується на суму податків і зборів.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача моральна шкода в сумі 5000 гривень. ЇЇ розмір суд визначає, виходячи з характеру порушення законних прав позивача, глибини фізичних та душевних страждань і переживань, враховуючи вимоги розумності та справедливості.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним за подачу позову в сумі 1816 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258 - 259, 263 - 265, 280, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунків при звільненні за період з 09 жовтня 2020 року по 23 березня 2021 року, визначений без утримання податків та інших обов`язкових платежів, в розмірі 31077,54 грн., 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1816 грн. судових витрат.

Рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України, місцезнаходження: м. Кропивницький, проспект Інженерів, буд.2, .

Повний текст рішення суду складено 08.11.2021 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда