КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

представника апелянта Недашківської І.В.,

представника стягувача Гаєвої Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року по цивільній справі за заявою Акціонерного товариства "Київенерго" та Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі", заінтересована особа: ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И В:

Судовим наказом Голосіївського районного суду м. Києва від 08.09.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" суму заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 896 грн. 77 коп., суму заборгованості за надані послуги з центрального опалення у розмірі 4 884 грн. 79 коп., 2 006 грн. 80 коп. 3 % річних та інфляційну складову боргу, що складається з інфляційної складової та 3 % річних за спожиту електроенергію 55 грн. 41 коп. та 346 грн. 88 коп. за послуги з центрального опалення та судовий збір у розмірі 689 грн. 00 коп.

У липні 2019 року АТ "Київенерго" та ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою, в якій просили: замінити стягувача АТ "Київенерго" на його правонаступника у справі № 752/13897/16-ц в частині стягнення боргу за спожиту електричну енергію у сумі 896 грн. 77 коп.

В обґрунтування заяви заявники посилалися на те, що на виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 року, який набув чинності 11.06.2017 року, загальними зборами акціонерів ПАТ "Київенерго" від 13.11.2017 року прийнято рішення про реорганізацію ПАТ "Київенерго" шляхом виділу з нього ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі".

При цьому, відповідно до ч. 13 Розділу ХVIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" у разі відокремлення оператор системи розподілу, яким є ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", є правонаступником в частині прав та обов`язків, у тому числі, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергію.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", заявники звернулися до суду з даною заявою, яку просили задовольнити.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.07.2019 року заяву задоволено. Замінено стягувача - АТ "Київенерго" на його правонаступника - ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" щодо виконання судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/13897/16-ц (а.с. 48, 49).

В апеляційній скарзі КП Виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго", посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, в обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на неврахування судом першої інстанції того, що у матеріалах справи відсутні докази про перехід від ПАТ "Київенерго" до КП "ПАТ "ДТЕК Київські електромережі" права вимоги до боржника на централізоване опалення, інфляційну складову боргу та 3% річних по централізованому опаленню (а.с. 83, 84).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02.09.2021 року апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 115, 116).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.09.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 130, 131).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.09.2021 року справу за апеляційною скаргою призначено до розгляду (а.с. 132).

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник стягувача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.

Боржник у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності боржника, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як, вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Голосіївського районного суду м. Києва від 08.09.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" суму заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 896 грн. 77 коп., суму заборгованості за надані послуги з центрального опалення у розмірі 4 884 грн. 79 коп., 2 006 грн. 80 коп. 3 % річних та інфляційну складову боргу, що складається з інфляційної складової та 3 % річних за спожиту електроенергію 55 грн. 41 коп. та 346 грн. 88 коп. за послуги з центрального опалення та судовий збір у розмірі 689 грн. 00 коп.

У свою чергу, як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Положеннями ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Також, слід зазначити що, вищенаведені положення кореспондуються з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Тобто, виходячи із змісту цих норм, зокрема п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Звертаючись до суду з заявою про заміну стягувача, ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", як на підставу для її задоволення, посилалося на те, що є правонаступником ПАТ "Київенерго" на підставі Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 року, положення ч. 13 розділу ХVIII "Прикінцеві та перехідні положення" якого передбачають, що у разі відокремлення оператор системи розподілу, яким є ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", є правонаступником в частині прав та обов`язків, у тому числі, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергію.

При цьому, при зверненні до суду із даною заявою, ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" вказувало, що підприємство є правонаступником ПАТ "Київенерго" лише в частині вимог про стягнення боргу за спожиту електричну енергію у сумі 896 грн. 77 коп.

У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2018 року між ПАТ "Київенерго" та КП "Київтеплоенерго" було укладено договори про відступлення права вимоги (цесії) № 603-18 та № 602-18, відповідно до яких ПАТ "Київенерго" відступило, а КП "Київтеплоенерго" набуло право грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів), а також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством Додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3 % річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням, та будь-які інші без виключень та обмежень), в тому числі визначені рішеннями суду.

Згідно з Додатком № 2 до Договору № 603-18 ПАТ "Київенерго" відступило, а КП "Київтеплоенерго" набуло право до вимог ОСОБА_1 за судовим наказом, виданим Голосіївським районним судом м. Києва від 08.09.2016 року, за надані послуги за централізоване опалення, інфляційну складову боргу, 3 % річних.

Тобто, апелянтом доведено, що ним, як правонаступником ПАТ "Київенерго", набуто право вимоги щодо стягнення заборгованості за централізоване опалення, інфляційну складову боргу, 3 % річних.

Однак, задовольняючи заяву по суті та замінюючи стягувача у справі його правонаступником, суд першої інстанції не з'ясував, на яку саме заборгованість він набув право вимоги, не перевірив, чи дійсно до ПрАТ "Київські електромережі" перейшло право вимоги по всіх складових заборгованості, яка була стягнута з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Київенерго" судовим наказом.

Більш того, про перехід до нього від ПАТ "Київенерго" лише частини прав вимоги за судовим наказом зазначав у своїй заяві й сам заявник - ПрАТ "Київські електромережі".

Таким чином, суд першої інстанції , задовольняючи заяву, не взяв до уваги положення ст. 442 ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", і прийшов до помилкового висновку щодо заміни стягувача - ПАТ "Київенерго" на ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" щодо виконання судового наказу у справі № 752/13897/16-ц у повному обсязі.

У силу вимог ч. 1 ст. 55 ЦПК України заява про заміну сторони у справі за заявою про видачу судового наказу розглядається судом, який його видав, тобто вирішення зазначеного питання належить до компетенції суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене та враховуючи те, що ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" набуло право вимоги до боржника не в повному обсязі, що залишилося поза увагою суду першої інстанцїі, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 08 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська