465/8618/21
2-з/465/487/21
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

02.11.2021 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду міста Львова Величко О.В., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольцсервіс» - адвоката Цьвока Богдана Ігоровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольцсервіс» (м. Львів, вул. Студентська, 6/22) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Провадження у даній справі на даний час ще не не відкрито.

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову. Вказана заява обґрунтована тим, що 04.06.2019 року о 03 год. 10 хв. на 294 км автодороги М - 06 «Київ - Чоп» трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів «Scania R380», p. н. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone SDK27», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» згідно Договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AO/0646346, та «Mercedes 416 CDI», р. н. НОМЕР_3 , з причепом «Khott 37», р. н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а також вантаж (клей ПВА), який знаходився в причепі «Khott 37», р. н. НОМЕР_4 , був знищений (розлився на дорогу). Як вбачається з постанови Львівського апеляційного суду від 02.04.2021 р. у справі № 465/7676/19, дослідивши зібрані у справі докази та з`ясувавши усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційний суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та наявності в його дiях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В свою чергу, постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області вiд 29.08.2019 р. у справі № 344/10776/19 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. З огляду на ст. 625, 1167, 1186, 1188 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний сплатити позивачу шкоду, завдану внаслідок ДТП 04.06.2019 р. в розмірі 454 374,62 грн., в свою чергу, станом на дату подання даної заяви відповідач не відшкодував позивачу жодних коштів. Враховуючи беззаперечну обґрунтованість позовних вимог, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав позивача та ускладнення захисту такого права, а саме - відчуження належного відповідачу майна, на яке можна було б звернути стягнення з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Зважаючи на вищевикладене, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , а також грошові кошти в межах суми позовних вимог.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанови від 22.12.2006 року №9) заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому, відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву про забезпечення позову та враховуючи вищезазначене, суддя вважає, що така заява не підлягає до задоволення, оскільки позивач не обґрунтував підстав для забезпечення позову та не надав суду будь-яких належних та переконливих доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза можливого невиконання рішення суду та ОСОБА_1 вчиняються дії, спрямовані на відчуження його майна, а невжиття таких заходів в подальшому призведе до неможливості забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Більше того, представником позивача не зазначено, на яке саме майно необхідно накласти арешт, не надано доказів на підтвердження наявності нерухомого або рухомого майна у відповідача та пропорційності пропонованих заходів забезпечення щодо втручання у здійснення відповідачем права власності на належне йому майно.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 149, 153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольцсервіс» - адвоката Цьвока Богдана Ігоровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольцсервіс» (м. Львів, вул. Студентська, 6/22) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Величко О.В.