Справа № 296/6461/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика", ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним іпотечного договору, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , в якому просило у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" за договором про надання поновлювальної кредитної лінії 422/2005/фм-840 від 21 жовтня 2005 року у загальному розмірі 332107,48 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, посвідченим 21 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" права на продаж предметів іпотеки, будь-якій особі-покупцеві в порядку, визначеному ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме: нежитлової будівлі (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», цегляне, загальною площею 178,9 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 на праві власності, за ціною 64744,00 грн.; нежитлової будівлі бокс для вантажних автомобілів) літ. «Ф», цегляне, загальною площею 332,7 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 на праві власності, за ціною 171406,00 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Галасюка Р.А. від 05.09.2017 року відкрито провадження у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

16.11.2017 року третя особа ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика", ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , в якому просила визнати іпотечний договір від 21.10.2005 року недійсним в частині передачі ОСОБА_2 в іпотеку нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», цегляне, загальною площею 178,9 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком Віктором Ярославовичем, зареєстрований в реєстрі за номером 17909.

Протокольною ухвалою суду від 16.11.2017 року було об`єднано позовну заяву третьої особи з первісною.

На підставі Розпорядження керівника апарату Корольовського районного суду м. Житомира №466 від 24.09.2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика", ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним іпотечного договору було передано судді Адамовичу О.Й. для розгляду, у зв`язку зі звільненням 01.08.2019 року судді ОСОБА_4 у відставку.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 04.10.2019 справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика", ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним іпотечного договору прийнято до свого провадження та призначено судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.09.2020 року провадження справі №296/6461/17 в частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки закрито.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика", ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним іпотечного договору та призначити справу до судового розгляду по суті.

Так, ОСОБА_1 у своїй позовній заяві зазначає, що оспорюваний договір іпотеки від 21.10.2005 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (замінений в подальшому правонаступником ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика) та ОСОБА_2 , в частині передачі ОСОБА_2 в іпотеку нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», цегляне, загальною площею 178,9 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , має бути визнаний недійсним, оскільки укладений між сторонами з порушенням норм чинного законодавства. ОСОБА_1 вказує, що приміщення боксу для автомобілів літера «Р-2», яке було передана в іпотеку, придбане ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі та є їхньою спільною сумісною власністю. При цьому, згоду на укладення договору іпотеки ОСОБА_1 не надавала, спільне майно було передане в іпотеку без її відома, а відтак наявні підстави для визнання договору іпотеки недійсним згідно положень ст. 65 СК України .

ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Білоус Р.А. подав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.42).

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належно.

Повторна неявка, без повідомлення її причин, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2005 року між АКІБ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання поновлювальної кредитної лінії 422/2005/фм-840 (а.с.6-8 том 1).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання поновлювальної кредитної лінії №422/2005/фм-840 від 21 жовтня 2005 року між АКІБ "Укрсиббанк" та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки (а.с. 70-71 том 1).

Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки, іпотекодавці передаюь в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю (бокс для автомобілів) літ. "Р-2", цегляне, загальною площею 178,9 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю (бокс для вантажних автомобілів) літ. "Ф", цегляне. загальною площею 332,7 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 .

За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

За змістом статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо не доведено протилежне.

За змістом статей 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до статті 578 ЦК України та статті 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників.

Така згода за своєю правовою природою є одностороннім правочином. Згідно із частиною першою статті 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Разом з тим, відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.

Так, пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв`язку слід дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 не довела наданими до матеріалів справи доказами тієї обставини, що ОСОБА_2 та Банк діяли недобросовісно під час укладення спірного договору.

Вбачається, що договір іпотеки укладався з метою забезпечення виконання умов за договором про надання поновлювальної кредитної лінії 422/2005/фм-840 від 21 жовтня 2005 року, за яким ОСОБА_1 була позичальником та отримала кредитні кошти.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія згоди ОСОБА_1 на укладення спірного договору її чоловіком ОСОБА_2 , посвідчена 21.10.2005 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. та зареєстрована в реєстрі за № 17908 (а.с.248 том 1).

Вказаний доказ, який ОСОБА_1 просила витребувати згідно клопотання від 27.02.2018р., не спростований іншими матеріалами справи.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження, суд відмовляє в їх задоволенні у зв`язку з їх недоведеністю.

Слід зазначити, що 02.12.2020 року директором ТОВ "Фінансова компанія "Позика" Андреєвим О.В. подано заяву про застосування позовної давностві. В обґрунтування якої посилається на те, що позовні вимоги викладені в позовній заяві вважаються такими, за якими сплив строк позовної давності, оскільки позивач довідалася або могла довідатися про порушення в момент укладання та підписання договору іпотеки (запис про іпотеку наявний на об`єкті нерухомого майна від 22.10.2005 року).

Європейський суд з прав людини у справах «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» та «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей: забезпечувати юридичну визначеність та остаточність, а також захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в тому випадку, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що відбувалися в далекому минулому, спираючись на докази, які вже могли втратити достовірність та повноту із плином часу.

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно із ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

До спірних правовідносин застосовується саме загальний строк позовної давності.

Так, відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Вказаний висновок щодо строку позовної давності наведено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 457/462/16-ц, провадження №61-21807св19.

Суд не вбачає підстав для застосування позовної давності, оскільки в задоволенні позовних вимог слід відмовити за не доведеністю позивачем порушення його прав.

З огляду на те, що в позові ОСОБА_1 відмовлено, суд з урахуванням приписів ст.141 ЦПК України не стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика", ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним іпотечного договору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не була вручена в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика", місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, офіс32, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП не відомий.

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 27.09.2021р.