Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4410/21
Провадження № 2/279/1722/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду у місті Коростені цивільну справу №279/4410/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду у місті Коростені цивільну справу №279/4410/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 21.02.2021 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи в громадському місці в гуртожитку по АДРЕСА_1 відповідач висловлювалась словами нецензурної лайки у її бік.

21.02.2021 року уповноваженою особою Коростенського РУП складено рапорт про отримання повідомлення від ОСОБА_1 про те, що 21.02.2021 року о 14 годині 23 хвилини за адресою АДРЕСА_1 сусідка агресивно поводить, намагається битися. Дане повідомлення надійшло зі служби «102» 21.02.2021 року о 15:53 годині.

Протокол прийняття від неї заяви про вчинене правопорушення, складений 21.02.2021 року о 15 годині 20 хвилин фіксує обставини про те, що 21.02.2021 року близько 14 години в неї виник конфлікт з сусідкою ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2 .

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі №279/904/21 від 15.04.2021 року ОСОБА_2 було зауважено на необхідність дотримання соціальних норм, які регулюють поведінку людини у суспільстві.

Неправомірними діями відповідача принижена її честь та гідність , ділова репутація, так як вона фактично проживає у гуртожитку та користується повагою людей, а також заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки відповідач принизила її перед іншими людьми.

Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Право кожного на повагу до його честі та гідності визначено в ст..28 Конституції України, ст..270 ЦК України та відповідно до ст..3 Конституції людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 28.09.1990 року №7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» з подальшими змінами та доповненнями при розгляді цивільних справ про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні з`ясовувати чи порочать поширені відомості, про спростування яких пред`явлений позов, честь, гідність або ділову репутацію позивача та чи відповідають вони дійсності. Під поширенням відомостей, що принижують честь, гідність та ділову репутацію особи, слід розуміти повідомлення їх в любій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній особі.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, в зв`язку з тим, що вона була ображена та принижена.

Враховуючи зазначені обставини та положення ст..23, 1167 ЦК України, Постанову Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в правах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» від 31.09.1995 року, Постанову Пленуму Верховного Суду від 28.09.1990 року №7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» з подальшими змінами та доповненнями, вважає, що з відповідача необхідно стягнути на її корить моральну шкоду в сумі 500 гривень.

Доказом у справі є постанова Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі №279/904/21 від 15.04.2021 року.

Просить зобов`язати ОСОБА_2 вибачитись перед нею при свідках, а також стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500,00 гривень та понесені судові витрати по сплаті судового збору.

06.09.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 10.09.2021 року.

У встановлений строк відповідач подала відзив на позов в якому зазначила, що позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні, оскільки єдиною підставою, якою позивач аргументує позовні вимоги, є постанова Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.04.2021 року по справі №279/904/21, відповідно до якої провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП закрито. Відповідно до висновків суду, зазначених у постанові від 15.04.2021 року, підставою закриття провадження по справі є відсутність складу адміністративного правопорушення. Зважаючи на викладене, вона відносно позивача не вчиняла жодних неправомірних дій в тому числі і дій, які принижують честь, гідність, ділову репутацію, не поширювала відомостей, що принижують честь, гідність та ділову репутацію, як наслідок відсутнє нанесення позивачу жодної моральної шкоди та відсутні підстави про необхідність її вибачення при невідомих їй свідках, як зазначено в резолютивній частині позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що між сторонами існує конфлікт, який пов`язаний з тим, що відповідач в особистій розмові допустила висловлення на адресу позивача, яке було сприйнято нею, як образа честі, гідності та ділової репутації.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі (стаття 297 ЦК України).

Згідно зі статтею 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Частиною другою статті 16 ЦК України серед інших передбачені такі способи захисту цивільних прав та інтересів як: 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 9) відшкодування моральної (немайнової шкоди).

У пунктах 4, 19, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під «честю» слід розуміти громадську оцінку соціальних, моральних і духовних якостей особи. «Гідність» розглядається, як самооцінка особою своїх соціальних, моральних якостей як члена суспільства. Під "діловою репутацією" розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

В позовній заяві позивач не визначилась та не обґрунтувала яке її право було порушено.

Як на підставу позову позивач посилається на ст.23, 270, 277, 1167 ЦК України.

Так, стаття 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтею 270 ЦК України визначено види особистих прав.

Статтею ст.277 ЦК України передбачено спростування недостовірної інформації.

Згідно з положеннями наведеної норми Закону позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем внаслідок чого були порушені його особисті немайнові права. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як доказ протиправної поведінки відповідача, позивач посилається на постанову у справі №279/904/21, копію якої подала до позовної заяви. Дане рішення постановлено за результатами розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП. З обставин у наведеній справі встановлено про існування між сторонами неприязних відносин, обоюдних образ.

За результатами розгляду справи №279/904/21 прийнято рішення про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свідки у вищенаведеній справі та у даній справі відсутні.

Отже, судове рішення у справі №279/904/21 не має преюдиційного значення у даній справі.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За результатами розгляду порушеного спору визначається чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

На позивача покладено обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушено, а тому потребують захисту.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст.13 ЦПК України).

Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст.76 - 81 ЦПК України, обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.23, 277, 1167 ЦК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: О.М.Шульга