Номер провадження: 22-ц/813/2996/21
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційними скаргами Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Перша», КП «Міжнародний аеропорт Одеса» про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ПрАТ СК «Перша», КП «Міжнародний аеропорт Одеса» про відшкодування матеріальної шкоди, у якій просив стягнути з КП «Міжнародний аеропорт Одеса» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 42029,45 грн., посилаючись на те, що 09.04.2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, у якій пошкоджено належний йому автомобіль марки «Nissan Almera Tino», номер державної реєстрації НОМЕР_1 . Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2019 року винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2 , водія автомобіля марки Renaut Trafic», номер державної реєстрації НОМЕР_2 , що належить КП «Міжнародний аеропорт Одеса».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Перша», КП «Міжнародний аеропорт Одеса» про відшкодування матеріальної шкоди задоволено.

Стягнуто з ПрАТ СК «ПЕРША», код за , що розташована за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 30, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП, НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду у розмірі 11569 (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 26 коп.

Стягнуто з КП «Міжнародний аеропорт Одеса», код за , що розташовано за адресою: аеропорт ЦА (цивільної авіації), м. Одеса -54, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП, НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у відшкодування матеріальної шкоди 42029 (сорок дві тисячі двадцять дев`ять) грн. 45 коп.

Стягнуто солідарно з ПрАТ СК «ПЕРША», код за , що розташована за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 30, та з КП «Міжнародний аеропорт Одеса», код за , що розташовано за адресою: аеропорт ЦА (цивільної авіації), м. Одеса -54, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП, НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Стягнуто з ПрАТ СК «ПЕРША», код за , що розташована за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 30, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП, НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 165 (сто шістдесят п`ять) грн. 82 коп.

Стягнуто з КП «Міжнародний аеропорт Одеса», код за , що розташовано за адресою: аеропорт ЦА (цивільної авіації), м. Одеса-54, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП, НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 602 (шістсот два) грн 58 коп.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

18 грудня 2020 року представником Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" було подано апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2020 року, відповідно до якої відповідач просить рішення суду першої інстанції - скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

При цьому посилаючись на те, що суд першої інстанції з незрозумілих причин не надав оцінки деяким доказам, зокрема, Звіту №04-008 спеціаліста товарознавця про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого внаслідок пошкодження автомобіля від 04.05.2019 року.

Суд першої інстанції без належного дослідження та оцінки вважав доведеною ту обставину, що розмір завданої шкоди становить 81 874,46 гривень, а вартість матеріальних збитків - 39 845,01 гривень, що випливає зі звіту №1804/19. Однак у судовому рішенні жодним чином не відображений результат дослідження звіту з оцінки майна, не надано йому оцінку та значення для справи.

Тобто, в оскаржуваному рішенні безпідставно вважаються доведеними обставини, які мають значення для справи, а саме: розмір завданої шкоди.

Апелянт звертає увагу суду на те, що оскільки цивільно-правова відповідальність КП «Міжнародний аеропорт Одеса» за шкоду, яка заподіяна позивачу у цій справі внаслідок скоєння ДТП застрахована, то повинна бути відшкодована ПрАТ СК «Перша».

17 березня 2021 року представником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" було подано апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2020 року, відповідно до якої відповідач просить рішення суду першої інстанції - скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Перша» залишити без задоволення.

При цьому посилаючись на те, що суд першої інстанції не надав оцінки Звіту №04-008 спеціаліста товарознавця про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого внаслідок пошкодження автомобіля від 04.05.2019 року

Апелянт наголошує на тому, що позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження здійснення ремонтних робіт, в якому було б враховано податок на додану вартість.

Судом першої інстанції не було враховано те, що у випадку відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Скаржник також звертає увагу суду на те, що позивачем не було надано жодного доказу здійснення витрат на правову допомогу.

Відзиву на апеляційні скарги матеріали справи не містять.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2021 року провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Перша», КП «Міжнародний аеропорт Одеса» про відшкодування матеріальної шкоди,було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.03.2021 року провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Перша», КП «Міжнародний аеропорт Одеса» про відшкодування матеріальної шкоди було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.11.2021 року цивільну справу за апеляційними скаргами Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Перша», КП «Міжнародний аеропорт Одеса» про відшкодування матеріальної шкоди було призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 09.04.2019 року о 18:00 год., водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Trafic», державний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Дмитрія Донського, в м. Одеси, при виїзді на нерегульоване перехрестя з Фонтанської дороги, в порушення п.16.11 Правил дорожнього руху, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Nissan Almera Tino», державний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2018 року, ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 згідно з полісом № АМ/6567661 застрахована у ПрАТ СК «Перша».

Після звернення позивача до ПрАТ СК «Перша» 13.09.2019 року представником ПрАТ СК «Перша» було оглянуто пошкоджений транспортний засіб «Nissan Almera Tino», державний знак НОМЕР_1 , та складений протокол огляду пошкодженого автомобіля.

18.04.2019 року позивачем було замовлено проведення незалежної оцінки матеріального збитку, транспортного засобу «Nissan Almera Tino», державний знак НОМЕР_1 , про що було письмово повідомлено 19.04.2019 року страхову компанію СК «Перша».

Згідно зі звітом №1804/19 з оцінки вартості матеріальних збитків, нанесених власникові автомобіля «NISSAN ALMERA TINO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, матеріальний збиток нанесений об`єкту оцінки становить 39845,01 грн.

23 травня 2019 року позивач звернувся з заявою до ПрАТ СК «ПЕРША» про здійснення виплати страхового відшкодування, відповідно до звіту №1804/19 з оцінки вартості матеріальних збитків, нанесених внаслідок ДТП власникові автомобіля «NISSAN ALMERA TINO», реєстраціїний номер НОМЕР_1 , у розмірі - 39845,01 грн.

30 травня 2019 року позивач отримав листа від ПрАТ СК «ПЕРША», з повідомленям, що ПрАТ СК «ПЕРША» прийняло рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 27 275 грн. 75 коп., з урахуванням франшизи (згідно з полісом серії AM №6567661, франшиза складає 1000,00 грн.).

31 травня 2019 року позивач написав заяву до ПрАТ СК «ПЕРША», у якій зазначив, що страхове відшкодування, яке йому пропонує ПрАТ СК «ПЕРША» у розмірі 27 275 грн. 75 коп., з урахуванням франшизи, його не влаштовує, та просив здійснити страхове відшкодування згідно зі звітом №1804/19 у розмірі 39845,01 грн., однак відповіді не отримав.

07 червня 2019 року ПрАТ СК «ПЕРША» переказала на картковий рахунок позивача кошти у розмірі 27 275 грн. 75 коп., з урахуванням франшизи (згідно з полісом серії AM №6567661, франшиза складає 1000,00 грн.).

Позивач зазначив, що страхова компанія переказала йому кошти на свій розсуд у розмірі 27 275 грн. 75 коп., з урахуванням франшизи, згідно з полісом серії AM №6567661, франшиза складає 1000,00 грн., сума його не влаштовує, повинна була здійснити виплату згідно зі звітом №1804/19 у розмірі 39845,01грн.

Мотивувальна частина

застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Щодо розміру виплати страхового відшкодування, яке зобов`язаний відшкодувати страховик

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом першої інстанції встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача, а оспорюється лише розмір матеріальної шкоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Виходячи з викладеного, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги КП «Міжнародний аеропорт Одеса», що оскільки цивільно-правова відповідальність КП «Міжнародний аеропорт Одеса» за шкоду, яка заподіяна позивачу у цій справі внаслідок скоєння ДТП застрахована, то вказана шкода повинна бути відшкодована ПрАТ СК «Перша», оскільки страховик має виплатити потерпілому страхові відшкодування у розмірі ліміту страхових виплат, передбачених договором, у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу деталей.

Щодо доведеності розміру завданого йому матеріального збитку

Колегією суддів відхиляються доводи апеляційних скарг про те, що позивачем не доведено розміру завданого йому матеріального збитку, а суд у порушення вимог прийняв до уваги наданий позивачем звіт №1804/19, та не прийняв до уваги звіт №04-008 наданий відповідачем як необґрунтовані та такі, що не підтверджені належними чи допустимими доказами, з огляду на наступне.

Так, частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до частин 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства вказує на те, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, на рівні з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом ст. 89 ЦПК України.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Так, в матеріалах справи наявний звіт №1804/19 з оцінки вартості матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля Nissan Almera Tino, реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок ДТП, виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , сертифікат суб`єкта оціночної діяльності ФГІУ №548/16.

З вказаного висновку вбачається, що вартість відновлювального ремонту об`єкта оцінки - автомобіля Nissan Almera Tino, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , дійсна станом на дату оцінки становить 81874,46 грн., у тому числі 20% ПДВ на складові частини - 10007,01 грн.

Вартість матеріальних збитків нанесених об`єкту оцінки - автомобілю Nissan Almera Tino, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , дійсна станом на дату оцінки із застосуванням витратного та порівняльного підходу з метою використання результатів оцінки для проведення страхових виплат, прийняття власником майнових рішень становить 39845,01 грн.

Згаданий висновок є обґрунтованим, відповідає даним про розмір ушкоджень автомобіля, який зазначений у протоколі огляду транспортного засобу, фототаблиці та ремонтній калькуляції.

У справі наявні докази того, що суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 має кваліфікацію оцінювача за напрямком 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів», що підтверджено Сертифікатом № 548/16 від 19.07.2016, свідоцтво №6912, свідоцтвом про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 7522 від 19.06.2009 (а.с. 51). Таким чином спеціаліст має усі повноваження та кваліфікацію для проведення оцінки КТЗ, наведені з цього приводу доводи скарг колегія суддів відхиляє, за їх доведеністю.

Також в матеріалах справи наявний звіт №04-008 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесених внаслідок пошкодження автомобіля Nissan Almera Tinо виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 , сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №734/16.

З вказаного висновку вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Almera Tino, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 59124,16 гривень.

Вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП автомобіля Nissan Almera Tino, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 28275, 75 копійок без ПДВ.

Згідно п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі - «Методика»)вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазначає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Взявши до уваги, що вимоги Методики є обов`язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково - дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково - дослідних експертно - криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно - правових відносин, це передбачено п. 1.3. Методики, тому будь - який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку.

Відповідно до п. 1.3 Методики Вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), яка затверджена спільник наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 N 142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395 вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до п. 1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), яка затверджена спільник наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 N 142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395 вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Однією із вимог передбачених Методикою є особистий огляд КТЗ оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики, а саме Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Відповідно до п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен:

а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах;

б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання;

в) установити пробіг за одометром;

г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ;

ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Згідно із п. 8.1, 8.5 указаної Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

Колегія суддів бере до уваги, що саме висновок №1804/19, який наданий ОСОБА_1 , є повним і об`єктивним доказом з точки зору економічної обґрунтованості ремонту автомобіля та узгоджується з обставинами справи, оскільки враховує повну вартість ремонту пошкоджених частин.

Виходячи із зазначеного, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ СК «ПЕРША» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди є законним та обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Щодо стягнення ПДВ

Не можна погодитися із висновком суду першої інстанції щодо стягнення з ПрАТ СК «ПЕРША» та КП «Міжнародний аеропорт Одеса» на користь ОСОБА_1 суми податку на додану вартість, нарахованого на суму вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, Ї МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачем були понесені витрати зі сплати ПДВ, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодуванню позивачу вартості ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував наведених обставин, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про покладення на відповідачів обов`язку сплатити позивачу грошових коштів, які складають суму ПДВ.

Так, 07 червня 2019 року ПрАТ СК «ПЕРША» переказала на картковий рахунок позивача кошти у розмірі 27 275 грн. 75 коп., з урахуванням франшизи (згідно з полісом серії AM №6567661, франшиза складає 1000,00 грн., виходячи з визначеної у звіті №04-008 суми 28275, 75 копійок без ПДВ.

Разом з тим, беручи до уваги звіт №1804/19 з оцінки вартості матеріальних збитків, вартість матеріальних збитків нанесених об`єкту оцінки - автомобілю Nissan Almera Tino, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , дійсна станом на дату оцінки із застосуванням витратного та порівняльного підходу з метою використання результатів оцінки для проведення страхових виплат, прийняття власником майнових рішень становить 39845,01 грн. (сума вказана з ПДВ)

Виходячи із зазначеного, з ПрАТ СК «ПЕРША» підлягає стягненню на користь позивача сума 3600,25 гривень., з врахуванням франшизи та без врахування ПДВ.

З Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" підлягає до стягнення сума 33 623,56 гривень, що складає різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) 81874,46 грн. - 39845,01 грн. = 42029,45 грн.), без врахування ПДВ та витрати на проведення оцінки вартості матеріальних збитків, що нанесених, власникові автомобіля «NISSAN ALMERA TINO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП у розмірі 2000,00 грн.

Щодо стягнення судових витрат

В частині понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції приймає доводи скаржників з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 1-3 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо понесених ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, отже рішення суду першої інстанції у відповідній частині підгялає скасуванню, з подальшим вирішенням питання про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_1 .

Частиною 13 ст.141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України).

Розмір задоволених позовних вимог ОСОБА_1 складає 66,93 % (39223,81 грн. х 100 % / 58598,71 грн).

За подання позовної заяви позивачем сплачено 768.40 гривень судового збору.

Тому з ПрАТ СК «ПЕРША» на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 70,40 грн. (768,40 грн. х 9,17 % / 100 %).

Тому з КП "Міжнародний аеропорт Одеса" на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 697,86 грн. (768,40 грн. х 90,82 % / 100 %).

За подання апеляційної скарги ПрАТ СК «ПЕРША» сплачено 1152,60 грн. судового збору.

За подання апеляційної скарги КП "Міжнародний аеропорт Одеса" сплачено 1152,60 грн. судового збору.

З позивача на користь ПрАТ СК «ПЕРША» необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 105,69 грн. (1152,60 грн. х 9,17 % / 100 %).

З позивача на користь КП "Міжнародний аеропорт Одеса" необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 1046,79 грн. (1152,60 грн. х 90,82 % / 100 %).

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2020 року в частині стягнення з Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди змінити, зменшивши суму стягнення:

-з ПрАТ СК «ПЕРША», код за , що розташована за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 30, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП, НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду у розмірі 3600 (три тисячі шістсот гривень) грн. 25 коп.

-з КП «Міжнародний аеропорт Одеса», код за , що розташовано за адресою: аеропорт ЦА (цивільної авіації), м. Одеса -54, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП, НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у відшкодування матеріальної шкоди 33623 (тридцять три тисячі шістсот двадцять три гривні) грн. 56 коп.

-з КП «Міжнародний аеропорт Одеса», код за , що розташовано за адресою: аеропорт ЦА (цивільної авіації), м. Одеса -54, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП, НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 витрати на проведення оцінки вартості матеріальних збитків, що нанесених, власникові автомобіля «NISSAN ALMERA TINO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП у розмірі 2000,00 грн.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2020 року в частині солідарного стягнення з ПрАТ СК «ПЕРША», код за , що розташована за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 30, та з КП «Міжнародний аеропорт Одеса», код за , що розташовано за адресою: аеропорт ЦА (цивільної авіації), м. Одеса -54, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП, НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. - скасувати.

Постановити у відповідній частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Стягнути з ПрАТ СК «ПЕРША», код за , що розташована за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 30, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП, НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 70,40 грн.

Стягнути з КП «Міжнародний аеропорт Одеса», код за , що розташовано за адресою: аеропорт ЦА (цивільної авіації), м. Одеса-54, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП, НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 697,86 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП, НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ПрАТ СК «ПЕРША», код за , що розташована за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 30 судовий збір за подачу апеляційної скарги розмірі 105,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП, НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь КП «Міжнародний аеропорт Одеса», код за , що розташовано за адресою: аеропорт ЦА (цивільної авіації), м. Одеса-54 судовий збір за подачу апеляційної скарги розмірі 1046,79 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 листопада 2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін