Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2021 Справа №607/4939/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання ,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Пацула В.О. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 05 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., зареєстрований у реєстрі за №171, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» грошових коштів у сумі 24 102,97 гривень згідно кредитного договору від 18.01.2013 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк».

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.03.2021 року за місцем праці позивача надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 16.02.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. При цьому, приватний виконавець в постанові зазначив, що йому подано на виконання виконавчий документ - виконавчий напис №171 від 05.01.2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. Стягувачем у постанові значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна». Борг утворився на підставі договору від 18.01.2013 року із ПАТ «Дельта Банк». Сума боргу складає 24 102,97 грн. Зазначив, що будь-яких правовідносин із даними юридичними особами в ОСОБА_1 не було, жодних вимог від ТОВ «Росвен Інвест Україна» про сплату боргу, чи доказів переходу до вказаної юридичної особи права вимоги ОСОБА_1 ніколи не отримував, як і не укладав кредитного договору із ПАТ «Дельта Банк» в 2013 році, а тому заборгованість, зазначена у виконавчому написі не може вважатись безспірною. 03.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до приватного виконавця Табінського О.В. про видачу йому копії виконавчого напису та постанови про відкриття виконавчого повадження з ідентифікатором доступу для їх оскарження. Також, ОСОБА_1 звертав увагу на той факт, що він ніколи не був зареєстрованим та не проживав в м. Києві, а тому адреса, яка вказана в постанові про зверення стягнення на доходи боржника була додана лише для того, щоб протиправно відкрити виконавче провадження в м. Києві (за місцем знаходження колекторської компанії). Оскільки позивач не вступав у жодні правовідносини з відповідачем та ПАТ «Дельта Банк», то у нього відсутні зобов`язання перед всіма, зазначеними в постанові приватного виконавця кредиторами. З постанови приватного виконавця вбачається, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис через вісім років після, нібито, укладання кредитного договору. Оскільки, ТОВ «Росвен Інвест Україна», шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса від 05.01.2021 року, порушив права та законні інтереси ОСОБА_1 , останній змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» в судове засідання не з`явився, в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, в судове засідання не з`явились та про причину неявки суд не повідомили, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив.

Як вбачається із копії заяви №003-19503-180113 від 18 січня 2013 року, наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г, підписаної між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», за умовами якої Сторони уклали кредитну угоду, шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта. Банк відкриває ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України гривні та встановлює ліміт кредитної лінії в розмірі 10 000 грн.

26.01.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Росвен Інвест Україна», укладено договір №143/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого, до ТОВ «Росвен Інвест Україна», переходять всі права за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів, зокрема, за кредитним договором № 003-19503-180113 від 18.01.2013 року.

05 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. на підставі заяви представника ТзОВ «Росвен Інвест Україна» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №171, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за кредитним договором № 003-19503-180113 від 18.01.2013 р. Строк платежу за кредитним договором № 003-19503-180113 від 18.01.2013 р. настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.01.2018 р. по 06.11.2020 р. Сума заборгованості становить 23 602,97 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9 988,11 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 13 614,86 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 500,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 24 102,97 грн.

На підставі вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. відкрито виконавче провадження №64407053 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 24 102,97 грн.

16 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В., в рамках виконавчого провадження ВП №64407053, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 .

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року в справі № 6-887цс17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Тобто, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Так, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Однак пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Однак приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, визнані нечинними з дня їх прийняття.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, відсутністю оригіналів розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17.

Крім того, аналогічна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив,що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Крім того, як вбачається із наявної при матеріалах справи та наданої на вимогу суду приватним нотаріусом заяви №003-19503-180113 від 18 січня 2013 року, банк відкривкартковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України гривні та встановлює ліміт кредитної лінії в розмірі 10 000 грн.; строк ліміту кредитної лінії 364 календарних дні, тобто з січня 2014 року, право вимоги погашення заборгованості за кредитним договором виникло у банку строком не більше трьох років, тобто до січня 2017 року, що не було взято нотаріусом до уваги при вчиненні виконавчого напису.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За змістом п.п.3.1.3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Згідно з Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-16цс15, на повернення боргів(кредитів) у банків є три роки у всіх спорах з боржниками буде застосовуватися тільки цей термін позовної давності, якщо особа не поставила свій підпис під документом з його продовженням. Документу про продовження терміну позовної давності укладеного між сторонами, суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, беручи до уваги те, що заборгованість боржника не є безспірною, що свідчить про вчинення виконавчого напису 05.01.2021 року з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,13, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 05 січня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №171, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за кредитним договором №003-19503-180113 від 18 січня 2013 року за період з 27 січня 2018 року по 06 листопада 2020 року на суму 24 102 (двадцять чотири тисячі сто дві) грн.. 97 коп., таким, що не підлягає до виконання.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 24 березня 2021 року.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 23 жовтня 2021 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан