Справа № 303/4734/21
Номер рядка статистичного звіту -4
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори Недоступ Лілії Леонідівни про визначення частки у спільному сумісному майні та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори Недоступ Лілії Леонідівни про визначення частки у спільному сумісному майні та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивує тим, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Його батьком є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження. ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із нерухомого майна, а саме частини земельної ділянки, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:105:1017, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 440708, виданого Управлінням Держкомзему у Мукачівському районі, 24.06.2010 року на ім`я ОСОБА_4 , співвласником якого зазначений ОСОБА_3 . Він як син спадкодавця ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом і у встановлений законом строк прийняв спадщину. 14.05.2021 року він звернувся до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Недоступ Л.Л. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Однак, після вивчення поданих ним документів нотаріус 14.05.2021 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з неможливістю встановлення частки спадкового майна .

Зазначає, що спадщину він прийняв у визначений законом спосіб, однак у встановленому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не може тому, що не визначені частки у спадковому майні. У зв`язку з цим, просить визначити частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:105:1017, для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 : 1/2 частки за ОСОБА_1 та 1/2 частки за ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:105:1017, для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Третя особа державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори Недоступ Лілії Леонідівни в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.05.1980 року батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 13).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 24.04.2018 року (а.с.14).

В подальшому, 14.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Недоступ Лілії Леонідівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак після вивчення поданих ним документів нотаріус 14.05.2021 року прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з неможливістю встановлення частки спадкового майна (а.с. 16).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 440708 від 24.06.2010 року, власниками земельної ділянки, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:105:1017, для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 15).

Також, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 04.12.1965 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено 04.12.1965 року (а.с. 18).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції управління юстиції (м.Київ) від 27.01.2020 року (а.с.19).

27.03.2021 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Майдибури О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак після вивчення поданих нею документів нотаріус 27.03.2021 року за № 21/02-31 прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з неможливістю встановлення частки спадкового майна (а.с. 20).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Як на обґрунтування позовних вимог у цій справі позивач посилався, зокрема, на те, що відсутність визначення часток спадкодавця у праві спільної власності на земельну ділянку позбавляє його можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку, що підтверджується відповідною відмовою у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, позивач звернулася до суду із метою захисту свого спадкового права.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Суд звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Отже на момент ухвалення рішення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вже померли, тому відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України їх цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення права власності на 1/2 частку спірного земельної ділянки за померлими особами.

Тому, враховуючи вищевказане позивач звернулася до суду із позовом про визначення частки після смерті спадкодавця та визнання права власності не нерухоме майно.

Нормами ч. 1, ч. 2 ст. 355ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

За правилами ст. 1226 ЦК України частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

За таких обставин, розмір частки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на вищезазначене майно становить по 1/2 частині.

З огляду на коло спадкоємців, які прийняли спадщину, за такими слід визначити частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:105:1017, для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 частки за ОСОБА_2 та 1/2 частки за ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за заповітом за померлим братом ОСОБА_6 . Також осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що позивач прийняла спадщину на належне спадкодавцеві майно, суд приходить до висновку, про позовні вимоги позивача про визнання права власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:105:1017, для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 слід задоволити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 18, 76-77, 81, 141, 200, 247, 274-279, 263-265, 268, 354-355ЦПК України, -

УХ В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити.

Визначити частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:105:1017, для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 : 1/2 частки за ОСОБА_1 та 1/2 частки за ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:105:1017, для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_4

Третя особа: державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори Недоступ Лілії Леонідівни, м.Київ, вул. Перемоги,11.

Рішення суду виготовлено 08 листопада 2021 року.

Головуюча О.В.Гутій