Справа № 444/3086/20
Провадження № 2/444/230/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

розглянувши в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Річківської сільської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності на частку майна члена бувшого колгоспного типу двору.

18.11.2020 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Справа розглядалася в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Позивачі мотивували свої вимоги тим, що станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору по АДРЕСА_1 були позивачі та ОСОБА_7 - голова двору. Вказали, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом 1/7 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 успадкувала дочка ОСОБА_3 . Просили визнати за кожним з позивачів право на 1/7 частину будинку.

Відповідач відзиву на позов до суду не подав.

Судом було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області, №1471 від 16.11.2020 року станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору по АДРЕСА_1 були: ОСОБА_7 - голова двору; ОСОБА_1 - дружина; ОСОБА_2 - дочка; ОСОБА_3 - дочка; ОСОБА_4 - онука; ОСОБА_5 - онука; ОСОБА_6 - зять.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 у зв`язку із укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Річківської сільської ради від 04.02.2020 року № 6 «Про розподіл часток колишнього колгоспного двору АДРЕСА_1 » розділено колишній колгоспний двір в АДРЕСА_1 в рівних частинах: 1/7 частина за ОСОБА_7 (померлим); 1/7 частина за ОСОБА_1 ; 1/7 частина за ОСОБА_2 ; 1/7 частина за ОСОБА_3 ; 1/7 частина за ОСОБА_4 ; 1/7 частина за ОСОБА_5 ; 1/7 частина за ОСОБА_6 .

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 успадкувала 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 .

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи

кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про

власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору по АДРЕСА_1 були: ОСОБА_7 - голова двору; ОСОБА_1 - дружина; ОСОБА_2 - дочка; ОСОБА_3 - дочка; ОСОБА_4 - онука; ОСОБА_5 - онука; ОСОБА_6 - зять, а тому ці особи мають право власності на майно, яке належало даному колгоспному двору.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 112, 120 ЦК УРСР, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/7 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/7 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/7 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/7 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/7 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на 1/7 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.