Справа № 182/5196/20
Провадження № 2/0182/613/2021
У Х В А Л А

Іменем України

06.01.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого суддіБагрової А.Г.
за участю секретаря судового засідання Снєгульської В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем припинила спільне проживання та ведення спільного господарства з 15.02.2020 року. Спільних дітей подружжя не має, а через органи РАЦС відповідач розривати шлюб категорично не бажає. Зазначила, що родина фактично розпалась, поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем не бажає та твердо впевнена, що їх шлюб слід розірвати. Вказала, що у неї склалась інша родина і вона має намір укласти шлюб з іншим чоловіком.

В судове засідання сторони не з`являються. Позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить суд надати строк для примирення та не розривати шлюб через її вагітність.

Як вбачається з доданих копій листка непрацездатності (а.с.32,35) ОСОБА_1 вагітна, дата пологів 27.12.2020 року.

Отже, судом встановлено, що до суду з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась 14.09.2020 року перебуваючи вагітною на 26 тижні.

Відповідно до ч.2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Отже, судом встановлено, що позивач подала позовну заяву під час вагітності без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України та приховала відомості про свою вагітність, зазначивши зовсім інші обставини та підстави для розірвання шлюбу внаслідок чого судом всупереч вимогам п.5 ч.4 ст. 185 ЦПК України було відкрито провадження по справі.

Як вбачається із заяви позивача ОСОБА_1 до суду про розгляд справи за її відсутності (а.с.31,34), вона наполягає не розривати шлюб через свою вагітність, тобто позивач фактично відмовилася від позову.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від озову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Дослідивши матеріали справи, доводи позивача, судом не встановлено підстав для неприйняття відмови від позову.

Керуючись ст.206, п.4 частини першої ст. 255 , 256 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - закрити.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки провадження у справі закривається вона не зможе повторно звернутись до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду ( м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції шляхом подання в 15-ти денний строк з дня її складення апеляційної скарги.

Ухвалу складено та проголошено 06.01.2021 року.

Суддя: А. Г. Багрова