Постанова

Іменем України

04 листопада2021 року

м. Київ

справа № 350/1969/14

провадження № 61-333св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи: Сваричівська сільська рада, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Максюти І. О., Бойчука І. В., Василишин Л. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації, про усунення перешкод в користуванні дорогою загального призначення,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , треті особи: Сваричівська сільська рада Рожнятівського району Івано-Франківської області, відділ Держземагенства у Рожнятівському районі Івано-Франківської області, відділ містобудування та архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області (далі - відділ містобудування та архітектури Рожнятівської РДА Івано-Франківської області), про усунення перешкод в користуванні дорогою загального призначення.

З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просила усунути їй перешкоди в користуванні АДРЕСА_1 шляхом демонтажу відповідачами самовільно встановлених огорож на проїзній частині вулиці.

Позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка розміром 0,1207 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , цільове призначення якої визначено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Від центральної дороги села до її будинку проходить дорога загального призначення. Відповідачі самовільно забудували частину вказаної дороги, встановивши свої огорожі так, що ширина АДРЕСА_1 у м. Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області зменшилася до 3,5 м, при тому що згідно генерального плану забудови с. Сваричів ширина вказаної вулиці повинна становити 8 м. Такі неправомірні дії відповідачів призвели до того, що вона не може безперешкодно користуватися дорогою, проїхати автомобілем до свого будинку, завезти будівельні матеріали на своє подвір`я, взимку почистити транспортом дорогу від снігу, за необхідності викликати швидку чи пожежну машину.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи: Сваричівська сільська рада, відділ Держземагенства у Рожнятівському районі, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні дорогою загального призначення відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2016 року в даній справі замінено відповідача ОСОБА_5 на ОСОБА_3 та третю особу відділ Держземагенства у Рожнятівському районі на відділ Держгеокадастру у Рожнятівському районі Івано-Франківської.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року під головуванням судді Бейка А. М. у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Сваричівська сільська рада, відділ Держгеокадастру у Рожнятівському районі, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні дорогою загального призначення відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 не довела порушення її права на здійснення володіння, розпорядження та користування її земельною ділянкою внаслідок встановлених відповідачами огорож, а також що у неї існують перешкоди щодо користування дорогою на АДРЕСА_1 через встановлені огорожі, і вона не є суб`єктом права вимоги про знесення самочинного будівництва, а саме огорож відповідачів.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30 січня 2019 року ухвала Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2017 року скасована, справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відправляючи справу на новий розгляд касаційний суд вказував, що суд апеляційної інстанції не врахував, не перевірив доводів та не дав належної оцінки в сукупності з іншими доказами, на які посилалась ОСОБА_1 , про те, що актом комісії Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 01 липня 2013 року підтверджено факт самовільного встановлення своїх огорож відповідачами та недотримання при цьому розмірів, які вказані в будівельних паспортах їх будинковолодінь, у зв`язку із чим відбулося звуження дороги.

При цьому апеляційний суд не врахував, що згідно з частиною четвертою статті 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Також апеляційний суд не дав належної оцінки доводам ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 є спадкоємцем будинковолодіння після свого батька ОСОБА_5 , а тому відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України, їй перейшли всі права та обов`язки від спадкодавця щодо зазначеного майна.

Передчасним є висновок апеляційного суду про те, що позивач не є суб`єктом права вимоги про знесення відповідачами здійсненого ними самочинного будівництва й про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 про порушення її прав користування дорогою загального користування, які ґрунтуються на припущеннях.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Сваричівська сільська рада, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації, про усунення перешкод в користуванні вулицею загального призначення задоволено.

Усунено перешкоди в користуванні АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_2 демонтувати за власний рахунок огорожу земельної ділянки на АДРЕСА_6 , звільнивши частину житлової АДРЕСА_1 площею 67 кв. м згідно конфігурації та промірам, позначеним червоною штриховкою у додатку № 2 до висновку земельно-технічної експертизи від 05 червня 2020 року № 733/19-28/375/376/377/20-28.

Зобов`язано ОСОБА_4 демонтувати за власний рахунок огорожу земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0136 на АДРЕСА_4 , звільнивши частину житлової АДРЕСА_1 площею 35 кв. м згідно конфігурації та промірам, позначеним зеленою штриховкою у додатку № 2 до висновку земельно-технічної експертизи від 05 червня 2020 року № 733/19-28/375/376/377/20-28.

Зобов`язано ОСОБА_3 демонтувати за власний рахунок огорожу земельної ділянки :01:003:0196 на АДРЕСА_5 , звільнивши частину житлової АДРЕСА_1 площею 116 кв. м згідно конфігурації та промірам, позначеним синьою штриховкою у додатку № 2 до висновку земельно-технічної експертизи від 05 червня 2020 року № 733/19-28/375/376/377/20-28.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ним встановлено, що огорожі земельних ділянок відповідачів розміщені на житловій вулиці, яка не може бути передана у приватну власність, що призвело до її звуження та невідповідність вимогам ДБН та містобудівній документації, тому відповідачів слід зобов`язати звільнити частину вулиці, демонтувавши огорожі, що буде ефективним способом захисту порушеного права позивача та не буде перешкодою відповідачам для встановлення огорож на своїх земельних ділянках.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2021 року ОСОБА_3 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати, а рішення місцевого суду залишити в силі.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У поданій касаційній скарзі заявник вказує, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновки Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц внаслідок чого апеляційним судом не було встановлено чи були порушені права позивача.

Апеляційним судом не встановлено, яких перешкод зазнає позивач під час проїзду до своєї садиби, а тому його висновки щодо наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції неправильні.

Дорогу звужено не лише парканами відповідачів, а і інших осіб які мешкають вздовж вулиці, а тому з огляду на зміст позовної вимоги висновок апеляційного суду про задоволення позову не можна вважати обґрунтованим, адже право позивача не відновиться.

Доводом касаційної скарги є також те, що детального плану території, планувальної структури єдиної дорожньо-транспортної мережі спірної території нема, а тому визначити де саме повинні проходити межі АДРЕСА_1 неможливо.

Узагальнені доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу

У лютому 2021 року представник Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - начальник Гаврищук Н. подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, подану ОСОБА_3 в якому при розгляді касаційної скарги заявника покладається на розсуд суду.

Відзив Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області містить посилання на норми матеріального права, своєї позиції з приводу поданої касаційної скарги представником не висловлено.

У лютому 2021 року представник Рожнятівської селищної ради Івано-Франківської області -селищний голова Рибчак В. Я. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, подану ОСОБА_3 в якому просить оскаржену постанову скасувати, а рішення місцевого суду залишити в силі.

Вказує, що АДРЕСА_1 спочатку була заїздом до городів громадян, при плануванні генплану 1988 року її планувалось продовжити до АДРЕСА_2 . З часом на них було здійснено будівництво, частину земельних ділянок було приватизовано. Наразі вказана вулиця розпочинається від АДРЕСА_2 та закінчується перед домоволодінням позивача. Представник третьої особи вказує, що жодна вулиця в с. Сваричів не відповідає ДБН щодо ширини.

Відповідачі збудували огорожі по межах АДРЕСА_1, що склались декілька десятиліть тому, а сам факт невідповідності проектної ширини вулиці її фактичній ширині не доводить факт існування перешкод позивачу.

У лютому 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, подану ОСОБА_3 в якому просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, посилаючись на необґрунтованість її доводів, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

В поданому відзиві вказує, що висновки суду апеляційної інстанції по суті розгляду справи правильні. Межі вулиці за її шириною визначені, а тому розташування будь-яких споруд на ній протиправне.

Вказує, що аргументи касаційної скарги ОСОБА_3 висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, а зводяться до формальних міркувань та не відповідають фактичним обставинам справи.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано цивільну справу із Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області.

10 лютого 2021 року цивільна справа № 350/1969/14 надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 31 липня 2014 року ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1207 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , кадастровий номер :01:003:0132, цільове призначення якої визначено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а. с. 4, том 1; а. с.103, том 3).

Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства в с. Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 розроблено на підставі рішення Сваричівської сільської ради від 11 травня 2014 року (а. с.104-123, том 3).

Із витягу з протоколу № 2 загальних зборів членів колгоспу «Радянська Україна» від 29 серпня 1987 року, наданої архівним відділом Рожнятівської районної державної адміністрації від 22 квітня 2019 року за № С-35/04-01 встановлено, що ОСОБА_2 виділено земельну ділянку 0,08 га під будівництво житлового будинку на присадибній ділянці ОСОБА_6 в урочищі «Новоселиця» між сусідами ОСОБА_5 і вільним фондом (а. с.127, том 3).

Відповідно до будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_2 , затвердженого рішенням виконкому Рожнятівської районної Ради народних депутатів від 09 березня 1988 року, зареєстрованого 19 червня 1989 року, йому виділена земельна ділянка площею 0,08 га за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 72-77, том 1).

Із рішення Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 14 жовтня 2012 року № 155-14/2012 встановлено, що ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,15 га за рахунок земель запасу сільської ради, для ведення особистого селянського господарства на АДРЕСА_1 . Ця земельна ділянка належала матері ОСОБА_6 (а. с.126, том 3).

Згідно свідоцтва про право власності від 12 грудня 2014 року, відповідачу ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1446 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :01:003:0136, цільове призначення якої визначено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а. с. 24, том 1).

Копії первинної технічної документації на земельну ділянку, яка знаходиться у власності відповідача ОСОБА_4 , а саме акту виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель та будівельного паспорта, оформлених на ім`я першого землекористувача ОСОБА_7 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , а також ескізу забудови земельної ділянки ОСОБА_4 , проекту забудови та збірного кадастрового плану меж земельної ділянки містяться у матеріалах справи (а. с. 64-65, 67-71, 86 том 1)

Із копії спадкової справи № 18/2016 (а. с. 42-49, том 2) встановлено, що ОСОБА_5 заповів належне йому домоволодіння, яке знаходиться на АДРЕСА_5 ОСОБА_3 . Вказане домоволодіння належало йому на праві приватної власності (а. с. 34, том 1) та згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Івано-Франківської області знаходилось на земельній ділянці площею 0,07 га, виділеній йому під забудову (а. с. 78-83, том 1). Відповідно до довідки Сваричівської сільської ради від 22 січня 2016 року № 167, будинок АДРЕСА_5 , збудований в 1989 році (а. с. 49, том 2).

Рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 22 грудня 2017 року № 181-14/2017 (а. с. 34, том 3) ОСОБА_3 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_5 (а. с. 130-162, том 3) площею 0,2165 га із присвоєнням кадастрового номера :01:003:0196, а також передано ОСОБА_3 вищевказану земельну ділянку у власність та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10 січня 2018 року № 110167816 ОСОБА_3 являється власником зазначеної земельної ділянки (а. с. 35, том 3).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є власниками садиб на АДРЕСА_6, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 (а. с. 64-83, том 1; а. с. 42-49, том 2).

АДРЕСА_1 має двосторонню забудову.

Домоволодіння ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розташовані з протилежної сторони вулиці від домоволодіння позивача ОСОБА_1 .

Для населеного пункту - с. Сваричів розроблялася та затверджувалася така містобудівна документація:

1) проект планування та забудови села Сваричів колгоспу «Рядянська Україна» Рожнятівського району Івано-Франківської області від 1988 року;

2) генеральний план с. Сваричів, затверджений рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району від 22 грудня 2015 року № 23-2/2015 року з наступними змінами до генерального плану села згідно рішення сільської ради від 22 грудня 2017 року № 190-14/2017;

3) зміна до генерального плану с. Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області, суміщена з ДПТ земельної ділянки в урочищі «Мочар» для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель енергетичних підприємств з наслідком втрати чинності генерального плану села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області 2015 року.

Уся ця містобудівна документація оглянута у судовому засіданні та її оригінали знаходяться у Сваричівській сільській раді.

Викопіювання з цієї містобудівної документації в частині АДРЕСА_1 містяться у матеріалах справи (а. с. 9, 63 ,84, 85, 87, 233 том 1, а. с. 31 том 2, а. с. 76-79, 98 том 3).

Актом комісії Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 01 липня 2013 року підтверджено факт звуження частини АДРЕСА_1 до 3,5 м. за рахунок встановлення огорож відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та недотримання при цьому розмірів, які вказані в будівельних паспортах їх садиб (а. с. 7, том 1).

Згідно з витягом із рішення Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 29 вересня 2013 року, жителів АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 до 01 грудня 2013 року зобов`язано привести свої огорожі в межах, передбачених схемою відповідно до таблиці 7.3 пункт 7.36 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», або згідно своїх будівельних паспортів на забудову земельних ділянок (а. с. 8, том 1).

Із витягу з рішення від 03 липня 2016 року № 69-6/2016 Сваричівської сільської ради Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області встановлено, що рішення сесії Сваричівської сільської ради Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2013 року «Про визначення меж житлової частини АДРЕСА_1», яким запропоновано жителям АДРЕСА_1 привести свої огорожі в межах передбачених схемою відповідно до таблиці 7.3 пункт 7.36 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», скасовано в цілому (а. с. 62, том 2).

Актом комісії Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 31 жовтня 2013 року визначено та винесено в натурі (на місцевості) межі АДРЕСА_1 згідно генерального плану забудови села Сваричів, проектних пропозицій по визначенню меж житлової АДРЕСА_1 та відповідно до рішення сесії сільської ради від 29 вересня 2013 року. Межі по визначенню вулиці виносились в присутності жителів цієї вулиці ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 (а. с. 232, том 1).

З відповіді відділу містобудування та архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 13 вересня 2013 року № 16/01-15, встановлено, що спірна ділянка вулиці, згідно проведених обмірів, становить в різних місцях від 3,30 м до 4,40 м. У листі зазначено, що комісія вважає за можливе передбачити розширення частини існуючої АДРЕСА_1 до мінімальної нормативної ширини - 7 м при односторонній забудові (6 м - проїзна частина, 1 м - тротуар), або 8 м при двосторонній забудові (6 м - проїзна частина, 1 м - тротуар по обидві сторони) відповідно до табл. 7.3 пункт 7.36 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а. с. 6, том 1).

За змістом листа Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 05 січня 2015 року за № 9/02-26, АДРЕСА_1 належить до житлової вулиці на підставі генерального плану забудови села Сваричів (а. с. 33, том 1).

У листі Державного підприємства «Дніпромісто» від 17 березня 2015 року за № 7/131 зазначено, що відповідно до генерального плану с. Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області, розробленого інститутом «Івано-Франківськагропроект», у 1988 році ширина АДРЕСА_1 в червоних лініях орієнтовно становить 8-10 метрів (а. с. 230, том 1).

Рішенням від 22 грудня 2015 року № 23-2/2015 Сваричівської сільської ради Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області «Про затвердження Генерального плану села Сваричів» затверджена містобудівна документація «Генеральний план села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області», розроблений Івано-Франківською філією Державного підприємства Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» ім. Білоконя. Генеральний план села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області, який розроблений «Івано-Франківськагропроект» в 1988 році втратив чинність (а. с.128, том 3).

Із витягу з рішення від 22 грудня 2017 року № 190-14/2017 Сваричівської сільської ради Рожнятівського району «Про дострокове внесення змін до генерального плану села Сваричів» встановлено, що сільська рада дала згоду на дострокове внесення змін в генеральний план с. Сваричів. В додатку № 3 вказано рекомендовані мінімальні розміри житлових вулиць та проїздів с. Сваричів згідно ДБН, зокрема, АДРЕСА_1 - 8 метрів (а. с. 231 «а», 231 «б», том 2; а. с.124, 125, том 3).

Рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 16 вересня 2018 року № 241-19/2018 затверджено містобудівну документацію «Зміна до генерального плану с. Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області, суміщена з ДПТ земельної ділянки в урочищі «Мочар» для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель енергетичних підприємств». Генеральний план села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області» 2015 року втратив чинність. (а. с. 129, том 3).

Як вбачається із клопотання відділу містобудування та архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації від 16 квітня 2019 року, відповідно до рішення Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 16 вересня 2018 року № 241-19/2018, АДРЕСА_1 запроектовано шириною 8 метрів (копія поперечного профілю вулиць додається) (а. с. 74-75, 76-79, 98, том 3).

За результатами проведення судової земельно-технічної експертизи Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 05 червня 2020 року складено висновок експерта за № 733/19-28/375/376/377/20-28, із якого встановлено наступне (а.с. 3-47, том 4).

Конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_6 , власник ОСОБА_2 (червоний колір), площа ділянки відповідно фактичного використання становить 1 039 кв. м.

Конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_4 , площею 0,1446 га кадастровий номер :01:003:0136 - власник ОСОБА_4 (зелений колір). Площа ділянки відповідно фактичного використання становить 1 054 кв. м.

Конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_5 площею 0,2165 га, кадастровий номер :003:0196, власник ОСОБА_3 (синій колір). Площа ділянки відповідно фактичного використання становить 2 176 кв. м.

Конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_7 площею 0,1207 га, кадастровий номер :01:003:0132, власник - ОСОБА_1 (фіолетовий колір). Площа ділянки відповідно фактичного використання становить 1 202 кв. м.

АДРЕСА_1 починається з АДРЕСА_2. Ширина АДРЕСА_1 відповідно до «Проекту планування та забудови села Сваричів колгоспу «Радянська Україна» Рожнятівського району Івано-Франківської області від 1988 року становить 8 метрів. Місцерозташування вулиці здійснювалося по центральній осі вулиці за результатами топографо-геодезичних робіт з відступом від центральної осі АДРЕСА_5 у кожну сторону.

Враховуючи особливість забудови початку вулиці, а саме права сторона межі вулиці - канава, ширина АДРЕСА_1 вздовж канави становить 5,37 м, 4,68 м, 5,23 м, 5,82 м.

Не співпадає місцерозташування АДРЕСА_1 в проекті планування та забудови села Сваричів колгоспу «Радянська Україна» Рожнятівського району Івано-Франківської області від 1988 року та у генеральному плані с. Сваричів, затвердженому рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району від 22 грудня 2015 року № 23-2/2015р. з наступними змінами до генерального плану села згідно рішення сільської ради від 22 грудня 2017 року № 190-14/2017 та від 16 вересня 2018 року № 241-19/2018р., в тому числі і після проектного розширення дороги згідно рішення Сваричівської сільської ради Рожнятівського району від 29 вересня 2013 року, а також з урахуванням іншої сторони забудови земельних ділянок, що виходять на вулицю загального користування АДРЕСА_1, по межах та відносно земельних ділянок відповідачів:

земельної ділянки, виділеної відповідно будівельного паспорта індивідуальному забудовнику ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_6 площею 0,08 га на забудову земельної ділянки;

земельної ділянки, належної згідно свідоцтва про право власності від 12 грудня 2014 року відповідачу ОСОБА_4 на праві власності площею 0,1446 га, за адресою: АДРЕСА_6 , кадастровий номер :01:003:0136, цільове призначення якої визначено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка);

земельної ділянки, виділеної під забудову та належної згідно свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на АДРЕСА_5 (яку успадкувала ОСОБА_3 ) площею 0,07 га.

Дані щодо місцерозташування АДРЕСА_1 по межах відносно земельних ділянок відповідачів, позивача та з урахуванням іншої сторони забудови земельних ділянок АДРЕСА_1 зведені та описані у таблиці № 20 (а. с. 210-зворот, том 3).

Розташування АДРЕСА_1 згідно «Проекту планування та забудови села Сваричів колгоспу «Радянська Україна» від 1988 року та згідно зміни до генерального плану села згідно рішення сільської ради № 190-14/2017 від 22 грудня 2017 року, а саме шириною 8 метрів графічно зображено у додатку № 2.

Невідповідність та накладання АДРЕСА_1 (шириною 8 метрів) з урахуванням іншої сторони забудови земельних ділянок, що виходять на вулицю загального користування АДРЕСА_1, по межах та відносно земельних ділянок відповідачів відповідно фактичного розташування (додаток № 2 до висновку), де:

конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_6 (власник ОСОБА_2 (зелена штриховка)), що накладається на АДРЕСА_6 шириною 8 метрів, площа ділянки становить 67 кв. м;

конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_4 (власник ОСОБА_4 (червона штриховка)), що накладається на АДРЕСА_6 шириною 8 метрів , площа ділянки становить 35 кв. м;

конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_5 (власник ОСОБА_3 (синя штриховка), що накладається на АДРЕСА_6 шириною 8 метрів , площа ділянки становить 116 кв. м;

згідно Генерального плану с. Сваричів, затвердженого рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району від 22 грудня 2015 року № 23-2/2015р., а саме шириною 12 метрів, графічно зображено у додатку 33.

Невідповідність та накладання АДРЕСА_1 (шириною 12 метрів) з урахуванням іншої сторони забудови земельних ділянок, що виходять на вулицю загального користування АДРЕСА_1, по межах та відносно земельних ділянок відповідачів відповідно фактичного розташування (додаток № 3 до висновку), де:

конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_6 (власник ОСОБА_2 (червона штриховка)), що накладається на АДРЕСА_6 шириною 12 метрів , площа ділянки становить 134 кв. м;

конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_4 (власник ОСОБА_4 (зелена штриховка)), що накладається на АДРЕСА_6 шириною 12 метрів, площа ділянки становить 88 кв. м;

конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_5 (власник ОСОБА_3 (синя штриховка)), що накладається на АДРЕСА_6 шириною 12 метрів, площа ділянки становить 270 кв. м;

конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_7 (власник ОСОБА_1 (фіолетова штриховка)), що накладається на АДРЕСА_6 шириною 12 метрів, площа ділянки становить 50 кв. м.

Згідно Генерального плану с. Сваричів, затвердженого Сваричівською сільською радою Рожнятівського району від 16 вересня 2018 року № 241-19/18, а саме відповідно поперечного профілю вулиці шириною 8 м з відступом від центральної осі АДРЕСА_1 3,5 та 4,5 м, графічно зображено у додатку № 4.

Невідповідність та накладання АДРЕСА_1 (шириною 8 метрів, вісь 3,5 м+4,5 м) з урахуванням іншої сторони забудови земельних ділянок, що виходять на вулицю загального користування АДРЕСА_1, по межах та відносно земельних ділянок відповідачів відповідно фактичного розташування (додаток № 4 до висновку), де:

конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_6 (власник ОСОБА_2 (червона штриховка)), що накладається на АДРЕСА_1 шириною 8 метрів (вісь 3,5 м+4,5 м), площа ділянки становить 50 кв. м;

конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_4 (власник ОСОБА_4 (зелена штриховка), що накладається на АДРЕСА_1 шириною 8 метрів (вісь 3,5 м+4,5 м), площа ділянки становить 22 кв. м;

конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_5 (власник ОСОБА_3 (синя штриховка), що накладається на АДРЕСА_1 шириною 8 метрів (вісь 3,5 м+4,5 м), площа ділянки становить 77 кв. м;

конфігурація та проміри земельної ділянки на АДРЕСА_7 (власник ОСОБА_1 (фіолетова штриховка), що накладається на АДРЕСА_1 шириною 8 метрів (вісь 3,5 м+4,5 м), площа ділянки становить 24 кв. м.

Фактичне розташування та ширина вулиці загального користування АДРЕСА_1 по межах відносно земельних ділянок кожного з відповідачів зображено у додатку № 1 та зведено у таблицю.

Розташування меж досліджуваних земельних ділянок по межі АДРЕСА_1 згідно технічної документації та фактичного користування зображено у додатку № 6.

Невідповідність полягає у наступному:

площа земельної ділянки ОСОБА_4 (зелена штриховка) по межі АДРЕСА_1 згідно фактичного використання, що не відповідає конфігурації та промірам, вказаних у технічній документації, становить 26 кв. м (таблиця № 21 );

площа земельної ділянки ОСОБА_3 (синя штриховка) по межі АДРЕСА_1 згідно фактичного використання, що не відповідає конфігурації та промірам, вказаних у технічній документації, становить 28 кв. м (ділянка № 1 площею 9 кв. м, ділянка № 2 площею 19 кв. м) (таблиця № 22 ).

Накладання досліджуваних земельних ділянок відповідно до технічної документації, згідно з Публічною кадастровою картою України на межі АДРЕСА_1 , відповідно до «Проекту планування та забудови села Сваричів колгоспу «Радянська Україна» Рожнятівського району Івано-Франківської області від 1988 року згідно із зміною до генерального плану села згідно рішення сільської ради від 22 грудня 2017 року № 190/14/2017, а саме шириною 8 метрів з відступом від центральної осі АДРЕСА_1 по 4 метри у кожну сторону (додаток № 7), де:

площа накладання земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0136, площею 0,1446 га, власник ОСОБА_4 (зелена штриховка), відповідно до даних технічної документації та публічної кадастрової карти України на АДРЕСА_1 шириною 8 метрів, становить 9 кв. м;

площа накладання земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0196, площею 0,2165 га, власник ОСОБА_3 (синя штриховка), відповідно до даних технічної документації та публічної кадастрової карти України на АДРЕСА_1 шириною 8 метрів, становить 105 кв. м.

Накладання досліджуваних земельних ділянок відповідно до технічної документації, згідно з публічною кадастровою картою України на межі АДРЕСА_1 , відповідно до Генерального плану села Сваричів, затвердженого Сваричівською сільською радою від 16 вересня 2018 року № 241-19/2018р., а саме відповідно поперечного профілю вулиці шириною 8 метрів з відступом від центральної осі АДРЕСА_1 3,5 та 4,5 метра (додаток № 8), де:

площа накладання земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0136, площею 0,1446 га, власник ОСОБА_4 , відповідно до даних технічної документації та Публічної кадастрової карти України на АДРЕСА_1 шириною 8 метрів (вісь 3,5 та 4,5м) - немає;

площа накладання земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0196, площею 0,2165 га, власник ОСОБА_3 (синя штриховка), відповідно до даних технічної документації та Публічної кадастрової карти України на АДРЕСА_1 шириною 8 метрів (вісь 3,5 м та 4,5 м), становить 67 кв. м;

Оскільки земельна ділянка на АДРЕСА_6 - власник ОСОБА_2 , не сформована, у неї відсутній кадастровий номер, у матеріалах справи відсутня документація із землеустрою, яка може бути підставою для її формування, встановити, чи має місце накладання досліджуваної земельної ділянки згідно технічної документації та фактичного користування, а також згідно генеральних планів забудови села з урахуванням затверджених змін до них - неможливо.

Апеляційним судом встановлено, що спір щодо ширини АДРЕСА_1 виник у 2013 році. Ця обставина підтверджується актом сільської ради від 01 липня 2013 року, який свідчить про розгляд скарги ОСОБА_15 (чоловіка позивача) щодо звуження вулиці ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а. с. 7, том 1).

Під час розгляду спору судами рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 22 грудня 2017 року № 181-14/2017 ОСОБА_3 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_5 , площею 0,2165 га із присвоєнням кадастрового номера :01:003:0196, а також передано ОСОБА_3 вищевказану земельну ділянку у власність.

Право власності на земельну ділянку площею 0,2165 га ОСОБА_3 , що розташована на АДРЕСА_5 оформлено під час розгляду спору в суді.

Аналогічно під час розгляду спору у липні 2014 року передана у власність земельна ділянка позивачу ОСОБА_1 , а також у грудні 2014 року зареєстровано право власності на земельну ділянку за відповідачем ОСОБА_4 .

На час подачі позовної заяви земельні ділянки перебували у користуванні відповідачів.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно із положеннями статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф.

Статтею 83 ЗК України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Відповідно до статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до частин першої-третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Апеляційний суд, з огляду на зміст заявлених позовних вимог, врахувавши, що вулиця має двосторонню забудову, тому спір стосується прав та обов`язків не лише позивача та відповідачів, але і власників та користувачів інших домоволодінь, які не є учасниками цього спору, а також встановивши, що вперше ширина АДРЕСА_1 встановлена проектом планування та забудови села Сваричів колгоспу «Радянська Україна» Рожнятівського району Івано-Франківської області від 1988 року у 8 метрів і така ширина вулиці відповідає вимогам ДБН, правильно вказував, що при вирішенні земельного спору сільська рада повинна була керуватися цією містобудівною документацією, врахувавши що склався відповідно до неї порядок користування членами територіальної громади як житловою вулицею, так і наданими їм у користування земельними ділянками та були виготовлені відповідно, будівельні паспорти на забудову, а тому уся наступна містобудівна технічна документація повинна була узгоджуватися з інтересами усіх землекористувачів та землевласників, земельні ділянки яких є суміжними з вулицею.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Апеляційний суд встановив, що огорожі земельних ділянок відповідачів розміщені на житловій вулиці, яка не може бути передана у приватну власність, це призвело до її звуження і не відповідає вимогам ДБН та містобудівній документації.

Таким чином колегія суддів вважає висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для зобов`язання відповідачів звільнити частину вулиці, демонтувавши огорожі правильним. Апеляційний суд обґрунтовано вважав, що це буде ефективним способом захисту порушеного права позивача.

Вищенаведеним спростовуються доводи касаційної скарги про те, що апеляційним судом не встановлено, яких перешкод зазнає позивач під час проїзду до своєї садиби, а тому його висновки щодо наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції неправильні.

Доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновки Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц не заслуговують на увагу, адже у справі, яка є предметом касаційного перегляду та у справі, на правовий висновок у якій посилається заявник, встановлені судами фактичні обставини різні.

Одночасно колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що апеляційним судом не було встановлено чим та яким чином були порушені права позивача не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції зазначав, що в аспекті захисту прав члена територіальної громади предмет негаторного позову становить вимога володіючого комунальним майном члена територіальної громади до інших осіб про усунення порушень його права, що перешкоджають йому належним чином користуватися цим майном.

При цьому для задоволення вимог члена територіальної громади достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним своїх правомочностей.

Заволодіння громадянами та юридичними особами землями комунальної власності , які не підлягають приватизації (перехід до них володіння цими землями) всупереч вимогам ЗК України є неможливим. Та обставина, що АДРЕСА_1 відноситься до категорій вулиць та доріг - житлова вулиця (вулиця в житловій забудові) сільського населеного пункту, що вказує на неможливість виникнення приватного власника на неї.

Отже, зайняття земельної ділянки - вулиці у населеному пункті з порушенням ЗК України слід розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання звільнити частину земельної ділянки у спосіб демонтажу огорож слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки комунальної власності.

Апеляційний суд зазначав, що як встановлено в ході розгляду справи, спір щодо ширини АДРЕСА_1 виник у 2013 році. Ця обставина підтверджується актом сільської ради від 01 липня 2013 року, який свідчить про розгляд скарги ОСОБА_15 (чоловіка позивача) щодо звуження вулиці ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

Однак, під час розгляду спору судами рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області № 181-14/2017 від 22 грудня 2017 року ОСОБА_3 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_5 , площею 0,2165 га із присвоєнням кадастрового номера :01:003:0196, а також передано ОСОБА_3 вищевказану земельну ділянку у власність.

Таким чином, ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,2165 га, що розташована на АДРЕСА_5 оформлено після прийняття рішення судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції посилався на те, що не вирішивши земельний спір, сільською радою передані у власність громадян земельні ділянки, що спонукало ускладнення цього спору.

Разом із тим колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (частина шоста статті 367 ЦПК України).

Аналіз статті 367 ЦПК свідчить, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, про те, що на час подачі позовної заяви земельні ділянки перебували у користуванні відповідачів, позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою комунальної власності, призначеною для використання у якості житлової вулиці сільського населеного пункту, подано правильно.

Інші доводи касаційної скарги спростовуються встановленими судами фактами і обставинами, а також змістом правильно застосованих до спірних правовідносин норм матеріального закону.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року зупинено виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року до закінчення касаційного провадження, слід поновити її виконання.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року залишити без змін.

Поновити виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

А. І. Грушицький