Справа № 324/570/21
Провадження № 2/324/426/2021
05 листопада 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Кацаренко І.О.
за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Пологи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Пивоварова Володимира Івановича, до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна, про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 вважає, що при вчиненні вказаного напису приватний нотаріус порушив вимоги чинного законодавства України, а відтак виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з наступним.
Крім того, заборгованість за Кредитним договором №709048-А від 17 листопада 2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», правонаступником якого нібито є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», ОСОБА_1 категорично не визнає, у зв`язку з чим сума боргу за цим договором є спірною.
Також позивач стверджує, що відповідач не надсилав йому письмове повідомлення про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса і повідомлення про уступку права вимоги за кредитним договором (якщо таке мало місце), з копією документів, що засвідчують це.
Нотаріусом, у свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.
Отже, за твердженням позивача, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню.
Тобто, на переконання позивача, у даному випадку має місце як порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису (оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема, ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки вчинений не на передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений), так і наявні підстави стверджувати про неправомірність вимог стягувача (заборгованість не є безспірною, фактично виконавчий напис було вчинено таємно, без попередження боржника, без направлення боржнику письмової вимоги та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу).
Крім того, позивач наполягає, що він будь-яких кредитних договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» не укладав. Кредитний договір №709048-А від 17 листопада 2019 року був укладеним позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун». Заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» позивачем погашена. Будь-яких повідомлень про зміну кредитора на адресу позивача від ТОВ «СС Лоун», або ТОВ «Фінфорс» не надходило. За таких обставин позивач вважає, що право вимоги заборгованості у ТОВ «Фінфорс» до нього за вказаним кредитним договором є спірним.
Від приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. витребуваних ухвалою суду від 14 квітня 2021 року документів до суду не надходило без зазначення причин цього.
Про місце, дату і час судового розгляду справи 27 травня 2021 року, 29 липня 2021 року, 29 вересня 2021 року, 25 жовтня 2021 року та 05 листопада 2021 року учасники справи були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про отримання учасниками справи судових повісток, ухвал про відкриття провадження у справі з позовом і додатками до нього, а також оголошення на офіційному веб-сайті суду про виклики учасників справи в судові засідання.
Позивач та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, але представник позивача надіслав до суду письмову заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги з зазначених у позові підстав, просив задовольнити їх у повному обсязі, також просив судове засідання провести без його участі та без участі позивача, не заперечував проти розгляду справи з винесенням заочного рішення.
Представник відповідача, будучи тричі завчасно належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток, а також повідомленим шляхом оприлюднення оголошення на офіційному сайті суду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не спрямовував.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, будучи належним чином повідомленими про наявність спору в суді і про час та місце розгляду справи, у судове засідання також не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, пояснення на позов не надали, тому суд вирішує справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.
За таких обставин суд розглядає справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем та його представником, відсутність заперечень проти задоволення позову з боку відповідача і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.
Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а, отже, з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 12 березня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.
Крім того, на переконання суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 12 березня 2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05 червня 2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору.
Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем і третіми особами у справі не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, хоча суд пропонував їм надати такі докази ухвалою від 26 серпня 2021 року.
Суду не надано відповідачем доказів тому, що приватному нотаріусу Головкіній Я.В. ТОВ «Фінфорс» для вчинення виконавчого напису надавалися: - оригінал кредитного договору; - засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Суду не надано доказів і тому, що боржник ОСОБА_1 повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення ним кредитних зобов`язань з пропозицією ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору.
Отже, на переконання суду, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
За правилами ст.141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст.12, 23, 76, 81, 128 ч.11, 133, 137, 141, 223 ч.4, 247 ч.2, 258, 273, 280, 284, 289 ЦПК України, ст.ст.87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», суд
ВИРІШИВ :
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Пивоварова Володимира Івановича, до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна, про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Кацаренко І. О.