г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2826/21
Номер провадження 2-о/213/57/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Попова В.В.,

секретар судового засідання - Стаматова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні /у залі судових засідань № 14/ цивільну справу № 213/2826/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Інгулецька районна у місті рада,П`ята криворізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Бурлаченка Сергія Юрійовича,

встановив:

Заявник 03.08.2021 звернулась до суду із вищезазначеною заявою та просить встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що вона є громадянкою Російської Федерації, проживала в ОСОБА_3 на підставі дозволу на постійне проживання, але через те, що матір хворіла на хворобу Паркінсона, у листопаді 2019 року прилетіла до України, щоб доглядати за матір`ю, і стала проживати з нею за однією адресою, і навіть звернулася до міграційної служби із заявою про набуття громадянства України, оскільки в подальшому планувала проживати в Україні. Згодом закінчувався строк дії її закордонного паспорту, і будучи громадянкою іншої країни, вона почала займатися питаннями поновлення строку його дії для набуття українського громадянства та відповідно поновлення строку дії дозволу на постійне проживання в Норвегії. Ситуація ускладнювалася у зв`язку із встановленням у всьому світі карантинних обмежень та заходам запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, тому для прискорення вирішення обох питань вона виїхала за межі України 29.09.2020. Просила врахувати тої факт, що вона планувала забрати хвору матір до себе в Норвегію, навіть придбала для неї квитки на її ім`я, але через пандемію COVID-19 у виїзді за кордон матері було відмовлено. Через деякий час після її від`їзду матір померла. Після її смерті залишилася спадщина за заповітом, складним померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона є єдиною спадкоємицею, однак всі вищевказані обставини призвели до пропуску нею строку для прийняття спадщини, на підставі чого нотаріус своєю постановою відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Встановлення факту постійного проживання з матір`ю на день її смерті необхідно для прийняття спадщини.

Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, надіслали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник Інгулецької районної у місті ради в своєму клопотанні зазначив, що проти задоволення заяви не заперечує..

Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 /а.с.14/, яка за життя, а саме 16.09.2014, склала на ім`я ОСОБА_1 заповіт на належну їй 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.43,44/.

Заявниця ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації, зареєстрована у АДРЕСА_2 з 27.11.1990 року /а.с.7-12, 30-38/.

Заявниця надала докази того, що 17.01.2020 вона звернулася до ГУ ДМС в Дніпропетровській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням /а.с.40/.

Згідно з копіями паспортів громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон, ОСОБА_1 перетнула кордон України 29 вересня 2020 року /а.с.16/, після чого перетнула кордон Норвегії 29 травня 2021 року та в`їхала на територію України 29 травня 2021 року /зворотній бік а.с.30,35/.

Спадкодавиця ОСОБА_2 до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Ця обставина зазначена в постанові нотаріуса від 11.06.2021 /а.с.42/.

08.11.2020 спадкоємиця ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , але постановою державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В. у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, оскільки нею не подано заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України і не надано належного документу щодо проживання із спадкодавицею на день смерті останньої /а.с.42/.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї.

Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Водночас, наданими суду доказами не підтверджено, що заявниця по день смерті матері, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на день відкриття спадщини, проживала з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Навпаки, дослідженими судом копіями паспортів громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон, виданих на ім`я ОСОБА_1 , підтверджено, що остання перетнула кордон України 29 вересня 2020 року, після чого перетнула кордон Норвегії 29 травня 2021 року та в`їхала на територію України також 29 травня 2021 року, тобто вже після смерті спадкодавці.

При цьому, суд вважає, що та обставина, що заявниця звернулася до органів Державної міграційної служби із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням також не є доказом її проживання зі спадкодавицею на день смерті.

Отже, оскільки ніякими доказами факт проживання заявниці на час відкриття спадщини за однією адресою із спадкодавцем на день її смерті не підтверджено, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній;

Представник заявника адвокат Бурлаченко Сергій Юрійович, адреса: м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, 8 к.108, РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересовані особи: Інгулецька районна у місті рада місцезнаходження: м. Кривий Ріг, пл. Гірницької Слави, 1;

П`ята криворізька державна нотаріальна контора - місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Льотчиків, 36-А.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено в судовому засіданні 18 жовтня 2021 року.

Дата складання повного тексту судового рішення 28 жовтня 2021 року.

Суддя В.В. Попов