Ухвала

08 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 199/635/18

провадження № 61-15301ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, Перша дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Казак Ірина Юріївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Ростислав Олександрович, про визнання правочинів недійсними, визнання права власності в порядку спадкування та витребування спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, Перша дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін М. С., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю. О., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Казак І. Ю., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О., про визнання правочинів недійсними, визнання права власності в порядку спадкування та витребування спадкового майна.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська

від 18 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом від 17 лютого 2014 року після смерті його батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому: 1/4 частина зазначеної квартири належала на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 лютого 1998 року; 1/8 частину зазначеної квартири фактично прийняв у спадок після смерті своєї доньки ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 3/8 частини зазначеної квартири фактично прийняв у спадок після смерті своєї онуки ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій 1/4 частина квартири належала на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 лютого 1998 року та 1/8 частину зазначеної квартири вона фактично прийняла у спадок після своєї матері

ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 березня 2017 року на квартиру АДРЕСА_2 , видане ОСОБА_2 та посвідчене 30 березня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М. С.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідчений 01 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Казак І. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 284.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 у порядку спадкування за заповітом

від 17 лютого 2014 року після смерті його батька ОСОБА_6 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вказану квартиру фактично прийняв у спадок після смерті своєї онуки ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка дану квартиру прийняла у спадок у порядку спадкування за заповітом від 29 жовтня 2012 року після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 02 листопада 1999 року.

Витребувано від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 .

Скасовано запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 .

Визнано частково недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 12 жовтня 2016 року, у частині відчуження 1/2 частини зазначеної квартири на користь ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О., зареєстрований в реєстрі за № 2106.

Визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом від 17 лютого 2014 року після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 , що у спільному майні подружжя разом із чоловіком ОСОБА_2 належала його доньці ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витребувано від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 .

Скасовано запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 .

В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2020 року в частині задоволених позовних вимог скасовано, та ухвалено у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишено без змін.

У вересні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій він просить постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня

2021 року скасувати та залишити в силі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк до 25 жовтня 2021 року для сплати судового збору.

У жовтні 2021 року до Верховного Суду надійшла квитанція ОСОБА_1 про сплату судового збору.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, заявник зазначає:

1) пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України - неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі 317/2329/15-ц, від 28 лютого 2018 року у справі № 633/344/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі

№ 463/5183/17-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 328/912/17, від 20 травня 2020 року у справі № 303/6974/16-ц, від 18 лютого 2021 року у справі

№ 609/1231/19, від 30 червня 2021 року у справі № 133/600/19.

Перевіривши наведені заявником доводи, Верховний Суд дійшов висновку те,

що посилання заявника на неврахування апеляційним судом правового висновку викладеного у постановах Верховного Суду України від 29 січня

2020 року у справі № 463/5183/17-ц, від 12 лютого 2020 року у справі

№ 328/912/17 є безпідставними оскільки, вони ухвалені не у подібних правовідносинах.

2) пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України) - апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці за матеріалами справи, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення дії постанови Дніпровсьокого апеляційного суду від 18 серпня 2021 року до закінчення касаційного розгляду справи, мотивоване тим, що судом скасовано заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження спадкових квартир, а тому до вирішення справи судом касаційної інстанції спірне нерухоме майно може бути відчужене, що у разі можливого скасування зазначеної постанови апеляційного суду значно ускладнить поворот виконання рішення суду.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції вважає обґрунтованими аргументи заявника про необхідність зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду

від 18 серпня 2021 року до закінчення касаційного розгляду справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, Перша дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Казак Ірина Юріївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Ростислав Олександрович, про визнання правочинів недійсними, визнання права власності в порядку спадкування та витребування спадкового майна, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року.

Витребувати з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 199/635/18.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року задовольнити.

Зупинити дію постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня

2021 року до закінчення касаційного розгляду справи.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 листопада 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак