Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/700/21
Провадження № 2/945/658/21
Рішення

Іменем України

(заочне)

02 листопада 2021 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Куртія О.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки, -

встановив:

28 квітня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2014 року. У шлюбі з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.Також позивач вказувала на те, що відповідач є власником нерухомого майна, працює комірником в ТОВ «НТС» та має постійний дохід, є здоровим, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання їхньої дочки. Крім цього, у позовній заяві позивач зазначила, що їй не відомо про інших осіб, які є або можуть бути на утриманні у відповідача. У зв`язку з викладеним вище, позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі однієї третини заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому 02 листопада 2021 року подала на адресу суду заяву, з якої слідує, що позивач підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання; відзив не подав.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а. с. 7).

У шлюбі у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 і позивач ОСОБА_1 є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 8).

Дитина проживає разом із позивачем ОСОБА_4 та знаходиться на її утриманні (а. с. 9).

Відповідач не надає матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положеннями з ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У пункті 17 в абзаці 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів.

Будь - яких обставин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини за станом здоров`я, або з інших причин, судом не встановлено та відповідачем суду не повідомлено та не доведено.

Отже, відповідач як батько дитини зобов`язаний надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання їхньої дочки ОСОБА_3 .

При цьому, позивачем не підтверджено доказами, що заробіток (дохід) відповідача є достатнім для стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі однієї третини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач працевлаштований в ТОВ «НТС» та має постійний дохід, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання їхньої дочки саме у заявленому позивачем розмірі, оскільки, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цієї обставини.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і вважає за необхідне присудити до стягнення з відповідача аліменти у частці від доходу її батька, а саме - одну четверту частку заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282, п. 1) ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаїв (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Миколаїв (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; паспорт НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) батька ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаїв (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н.О. Шаронова