справа № 691/1024/21
провадження № 2-о/691/39/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, за участю заінтересованої особи СТОВ «Симиренківське» м.Київ,-

встановив :

ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу за участю заінтересованої особи СТОВ «Симиренківське» м.Київ.

Обґрунтовуючи заяву заявник посилається на те, що відповідно до паспорта громадянина України, він записаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свідоцтві про народження Серії НОМЕР_1 від 21 червня 1968 року, у посвідченні водія Серії НОМЕР_2 , пенсійному посвідченні Серії НОМЕР_3 , реєстраційному номері облікової картки платника податків НОМЕР_4 , також записаний ОСОБА_1 . Проте у Державному Акті на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:2140, Серії ЧР №146430, розміром 1,36 га, виданого на підставі розпорядження Городищенської райдержадміністрації від 22 жовтня 2004 року № 527, допущено помилку у написанні прізвища, де замість « ОСОБА_2 » записано « ОСОБА_3 ». У зв`язку із вказаною розбіжністю в написанні прізвища, йому відмовлено у державній реєстрації Договору оренди землі СТОВ «Симиренківське», остільки у Державному Акті на право власності на земельну ділянку Серії ЧР №146430 допущена помилка у написанні прізвища. 17 липня 2005 року між ним та СТОВ «Симиренківське» було укладено Договір оренди землі, на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧР №146430, де прізвище записано вірно « ОСОБА_3 ». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №279353767 від 12 жовтня 2021 року, орендодавцем земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2140 є ОСОБА_1 . Причина неправильного написання прізвища виникла ув`язку із неправильним записом. Внаслідок такої помилки, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я. Отримати новий Державний Акт з виправленим прізвищем неможливо, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права та їх обтяження на земельні ділянки реєструються у Державному реєстрі прав (ч. 1 ст. 5 Закону). Підтвердженням права власності на земельну ділянку буде витяг із Державного реєстру прав на нерухоме майно, іншого порядку реєстрації права власності на земельну ділянку (в тому числі видачу Державних актів) чинне законодавство не передбачає. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, з метою надання можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме земельною ділянкою. Зазначені обставини стали підставою звернення до суду із заявою.

Заявник ОСОБА_1 , інформований про слухання справи до суду не прибув, подав заяву від 04 листопада 2021 року за вхідним №4875 про судовий розгляд без його участі, вказавши, що заяву підтримує.

Представник заінтересованої особи СТОВ «Симиренківське» м.Київ, будучи повідомленим належним чином про судовий розгляд, не з`явився, надав заяву від 02 листопада 2021 року за вхідним №4857/21 про розгляд справи без його участі проти задоволення вимог заявника не заперечив.

Суд, розглянувши заяву в межах заявлених вимог, розглянувши заяви заявника та представника заінтересованої особи про розгляд справи у їх відсутність, враховуючи належне їх повідомлення, вивчивши та дослідивши докази у справі, приходить до висновку про задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання Державних Актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43 та Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Держкомзему від 22 червня 2009 року №325, які втратили чинність.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України - фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Згідно ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно Постанови Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

В судовому засіданні встановлено і це підтверджується доказами у справі, що у паспорті громадянина України Серії НОМЕР_5 , заявник записаний ОСОБА_1 (а.с.3-4). У свідоцтві про народження Серії НОМЕР_1 від 21 червня 1968 року (а.с.5), у посвідченні водія Серії НОМЕР_2 (а.с.6), пенсійному посвідченні Серії НОМЕР_3 (а.с.7), реєстраційному номері облікової картки платника податків НОМЕР_4 (а.с.4), також записаний ОСОБА_1 . Відповідно такий запис прізвища зроблено і у Договорі оренди землі від 17 липня 2005 року (а.с.10-12), Додатковій угоді до Договору оренди землі від 26 квітня 2018 року (а.с.13), Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12 жовтня 2021 року №279353767 (а.с.14-15). Як вбачається із Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧР №146430 прізвище заявника записано ОСОБА_3 (а.с.8). У довідці СТОВ «Симиренківське» зазначено про неможливість проведення державної реєстрації Договору оренди землі по причині розбіжності у написанні прізвища заявника (а.с.9).

Заявник просить на підставі наданих доказів, встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Судом встановлені відповідні факти і правові відносини.

Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права власності на власне майно у виді земельної ділянки.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

Встановлення факту належності вищезазначеного Державного Акту на право власності на земельну ділянку необхідно заявнику для проведення державної реєстрації Договору оренди землі. В іншому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу заявник немає можливості, остільки вирішення питання приведення його у відповідність наразі за діючим законодавством вбачається лише у судовому порядку.

З врахуванням наведеного, а саме встановлення та підтверження належними доказами факту належності заявнику вищезазначеного документу, заява підлягає до задоволення.

Згідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Від сплати судового збору заявник звільнений на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Заява підтверджується: копією паспорта громадянина України Серії НОМЕР_5 ; копією свідоцтвіа про народження Серії НОМЕР_1 від 21 червня 1968 року; копією посвідчення водія Серії НОМЕР_2 ; копією пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_3 ; копією реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; копією Договору оренди землі від 17 липня 2005 року; копією Додаткової угоди до Договору оренди землі від 26 квітня 2018 року; копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12 жовтня 2021 року №279353767; копією Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧР №146430; копією довідки СТОВ «Симиренківське».

Керуючись п.п.1,12 п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, за участю заінтересованої особи СТОВ «Симиренківське» м.Київ задоволити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу Державного Акту на право власності на земельну ділянку, Серії ЧР №146430 від 27 січня 2005 року з кадастровим номером :02:001:2140, площею 1,36 га, розташовану в межах Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області, виданий на підставі розпорядження Городищенської райдержадміністрації від 22 жовтня 2004 року №527, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду направити заявнику, заінтересованій особі, для відому.

Рішення суду набирає законної сили напротязі тридцяти днів та може бути оскаржене.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко