Справа №173/1339/20
Провадження №2/173/50/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого: - судді Петрюк Т.М.

При секретареві Демяненко С.І.

За участю: представника позивача - Гези С.І

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, що не заявляє с самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації про визнання дій щодо реєстрації у предметі іпотеки третіх осіб неправомірними та позбавлення права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

31.07.2020 року до суду звернувся позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , який діє в свої інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ОСОБА_2 ,. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , третя особа, що не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору, служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації про визнання дій щодо реєстрації у предметі іпотеки третіх осіб неправомірними та позбавлення права користування житловим приміщенням

31.08.2020 року отримані довідки про реєстрацію місця проживання відповідачів - фізичних осіб

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2020 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 02.11.2020 року.

02.11.2020 року розгляд справи відкладений за клопотанням представника позивача в зв`язку з необхідністю уточнення позовних вимог до 03.12.2020 року.

26.11.2020 року від позивача надійшла уточнена позовна заява.

03.12.2020 року розгляд справи відкладений за клопотанням представника позивача до 21.01.2021 року

21.01.2021 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 10.03.2021 року.

10.03.2021 року розгляд справи відкладений до 24.05.2021 року в зв`язку з неявкою у часників розгляду справи у призначене судове засідання.

24.05.2021 року в судовому засіданні оголошена перерва до 25.08.2021 року

25.08.2021 року в судовому засіданні оголошена перерва до 26.10.2021 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України..

26.10.2021 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно заявлених позовних вимог за уточненою позовною заявою, позивач просить припинити дії, які порушують право сторони договору шляхом визнання дій відповідачів неправомірними та вчиненими із порушенням умов законодавства. Позбавити права користування неправомірно зареєстрованих відповідачів житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , які зареєстровані та проживають у житловому будинку. розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

А також просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати по сплаті судового збору .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , 12.08.2005 року укладений кредитний договір № DZV0GK00770010.

Відповідно до п.1.1 укладеного кредитного договору Банк зобов`язувався надати Відповідачеві-1 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 21800.00 грн., строком до 11.08.20215 року, а Відповідач-1 зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1 , 12.08.2005 року уклали договір іпотеки. Згідно договору іпотеки ОСОБА_7 , надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 73.10 кв.м., житловою площею 41.10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Майно належить відповідачу-1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.

Свої зобов`язання за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві-1 кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію в предметі Іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодавця письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодавець не надавав своєї згоди відповідачу на реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору.

Відповідно до п. 19.12 договору іпотеки визначений обов`язок іпотекодавця не надавати документи у відповідні державні органи з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки без згоди іпотекодержавтеля.

Даний обов`язок було порушено відповідачем ОСОБА_1 , а саме відповідно довідки в предметі іпотеки, а саме: в житловому будинку площею 73.10 кв.м., житловою площею 41.10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6 , 2010 року народження, ОСОБА_2 , 1977 року народження, ОСОБА_3 , 1996 року народження, ОСОБА_4 , 1942 року народження, ОСОБА_5 , 2001 року народження, тим самим порушені умови договору іпотеки та відповідач і інші мешканці не мають права користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що й стало підставою звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, за підставами , викладеними в позовній заяві. Давши поясненя фактично установлені матеріалами справи

Відповідачі, ОСОБА_1 ,. ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву не надали.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , 12.08.2005 року укладений кредитний договір № DZV0GK00770010. Що підтверджується копією кредитного договору.

Відповідно до п.1.1 укладеного кредитного договору Банк зобов`язувався надати Відповідачеві-1 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 21800.00 грн., строком до 11.08.20215 року, а Відповідач-1 зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1 , 12.08.2005 року уклали договір іпотеки. Згідно договору іпотеки ОСОБА_7 , надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 73.10 кв.м., житловою площею 41.10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Майно належить відповідачу-1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, що підтверджується копією договору іпотеки.

Свої зобов`язання за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві-1 кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію в предметі Іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на наступне.

Відповідно до п. 19.12 договору іпотеки визначений обов`язок іпотекодавця не надавати документи у відповідні державні органи з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки без згоди іпотекодержателя.

Даний обов`язок було порушено відповідачем ОСОБА_1 , а саме відповідно довідки в предметі іпотеки, а саме: в житловому будинку площею 73.10 кв.м., житловою площею 41.10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6 , 2010 року народження, ОСОБА_2 , 1977 року народження, ОСОБА_3 , 1996 року народження, ОСОБА_4 , 1942 року народження, ОСОБА_5 , 2001 року народження, що підтверджується копією довідки Верхньодніпровської міської ради.

Згідно ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відпровідно до ст.ст 77-78 ЦПК України -Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представником позивача не надано суду будь-яких доказів про те, хто із відповідачів був зареєстрований в предметі іпотеки: житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 на ч ас укладення кредитного договору та договору іпотеки. Хто із відповідачів був зареєстрований в предметі іпотеки в подальшому. Для надання даних доказів неодноразово оголошувались перерви в судовому засіданні, але позивачем доказів так і не надано.

Крім того пунктом 20 укладеного між сторонами договору Іпотеки передбачено відповідальність за порушення іпотекодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених п. 19 укладеного договору іпотеки, яка визначена у вигляді штрафу. І не передбачено будь-якої відповідальності іпотекодавця у випадку порушення ним п. 19.12 укладеного договору Іпотеки.

Виходячи з вищевикладеного доказів про порушення відповідачами, умов договору Іпотеки, у вигляді відсутності згоди іпотекодержтеля на реєстрацію осіб в договорі іпотеки позивачем не надано, відповідно визнання дій відповідачів противними з підстав реєстрації в предметі іпотеки інших осіб без згоди іпотекодержателя суд не вбачає.

За поданою позовною заявою позивачем вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки не заявлені і не надані докази про звернення стягнення іподержеталем на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

В свою чергу прохаючи визнати відповідачів такими, що втратили право користування предметом іпотеки, позивач заявляє фактично заявляє вимоги про виселення відповідачів. Оскільки наслідками визнання відповідачів такими, що стратили право користування житловим приміщенням є зняття їх з реєстраційного обліку та виселення.

Як в же зазначалось вище позивачем не надано доказів про те. хто із відповідачів був зареєстрований в предметі іпотеки без згоди іпотекодержателя.

Крім того позивачем не обґрунтовано в чому полягає порушення прав позивача в зв`язку з реєстрацією відповідачів в предметі іпотеки.

Позивачем не надано доказів і того, що будинок, за адресою: АДРЕСА_1 був придбаний за рахунок кредиту, забезпеченого Іпотекою саме цього житла

При цьому сама по собі втрата відповідачами права власності на житловий будинок, не має наслідком втрати право користування ним, оскільки позивач не арґументував ні мету, яку він переслідував, подавши позов про визнання відповідачів втративши ми право користування житловим приміщенням ні їх співмірність відповідній меті

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Так як судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. відповідно до ст. 141 ЦПК України , понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та відповідачами не відшкодовуються.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» ( юридична адреса: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д. Код , МФО 305299) до ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , 1977 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 , 1996 року народження, зареєстрованого за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , 1942 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , 2001 року народження, за адресою: АДРЕСА_2 , третя особа, що не заявляє с самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації (юридична адреса: 51600 пр. Шевченка, 21 м. Верхньодніпровськ Кам`янскього району Дніпропетровської області) про визнання дій щодо реєстрації у предметі іпотеки третіх осіб неправомірними та позбавлення права користування житловим приміщенням - відмовити в повному обсязі .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102.00 (дві тисячі сто дві ) грн., покласти на позивача акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК (юридична адреса: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д. Код )

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо така апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому судове рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення складений 03.11.2021 року

Суддя Петрюк Т.М

Направлене до ЄДРСР: 05.11.2021 року

Дата набрання законної сили: 04.12.2021 року