П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 жовтня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року у справі № 308/12811/19 (Головуючий: Малюк В.М.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, зобов`язання внести відповідні зміни до штатного розпису, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 24 квітня 2021 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду заступника головного лікаря по медичній роботі по переводу із УЦМКЛ, згідно наказу № 114 від 23.04. квітня 2001 року в Закарпатський обласний онкологічний диспансер.

01 серпня 2019 року було видано наказ Закарпатським обласним клінічним онкологічним диспансером за № 49/0 від 01.08.2019 року «Попередження про можливе звільнення», який зобов`язував інспектора ВК ОСОБА_3 ознайомити працівників з даним наказом під розпис.

10 жорвтня 2019 року був виданий наказ Закарпатським обласним клінічним онкологічним диспансером за № 314/К від 10 жовтня 2019 року «Про звільнення з роботи», яким звільнено позивача з посади заступника головного лікаря з медичної частини Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру з 10 жовтня 2019 року у зв`язку з реорганізацією закладу.

Позивач вважає своє звільнення незаконним, а наказ Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру за № 314/К від 10 жовтня 2019 року «Про звільнення з роботи» таким, що підлягає скасуванню, із наступних підстав.

Позивач зазначає, що 01 серпня 2019 року його було ознайомлено з наказом Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру за № 49/0 від 01.08.2019 року «Попередження про можливе звільнення», з яким він ознайомився із зазначенням своєї особливої думки, а саме зазначив, що він не проінформований, що станом на 01.08.2019 року Закарпатський обласний клінічний онкологічний диспансер є реорганізований у комунальне некомерційне підприємство, та відсутня була інформація про укладення контракту засновника із новим керівником закладу, який би мав бути обраний на конкурсній основі.

Наказом Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру за № 49/0 від 01.08.2019 року «Попередження про можливе звільнення», у п. 1 зазначено, що попередити про можливе звільнення: ОСОБА_1 , заступника головного лікаря з медичної частини; ОСОБА_4 , заступника головного лікаря з організаційно - методичної роботи; персонал клініко-діагностичної лабораторії. Також було зобов`язано інспектора ВК Гряділь В.К. ознайомити працівників з даним наказом під підпис.

01 серпня 2019 року його було ознайомлено лише з наказом Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру за № 49/0 від 01.08.2019 року «Попередження про можливе звільнення», який зобов`язував попередити про можливе звільнення, проте самого попередження про можливе звільнення з роботи, він не отримував, в цей день йому не було запропоновано іншу роботу на тому самому підприємстві, як це передбачено ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.

Крім цього, позивач зазначає, що в порушення ч.2 ст.492 КЗпП України, при його звільненні з роботи, Закарпатським обласним клінічним онкологічним диспансером, не було враховано його переважне право на залишення на роботі, а саме не було враховано той факт, що 26 квітня 2011 року йому присвоєно почесне звання «Заслуженого лікаря України», є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2-ої категорії, а також не враховано, що у нього, як працівника, є більш висока кваліфікація і продуктивність праці в порівняні з іншими працівниками, які залишилися працювати, а також має особливі заслуги перед Батьківщиною. Виходячи з цього, позивач має переважне перед ними право на залишення на роботі, однак при звільненні, роботодавець, цього до уваги не взяв.

Позивач є членом Первинної профспілкової організації обласного клінічного онкологічного диспансеру з 24 квітня 2001 року, щомісячно сплачував членські внески, в розмірі 1% від заробітної плати по 10 жовтня 2019 року а отже, його звільнення мало погодитися з Первинною профспілковою організацією обласного клінічного онкологічного диспансеру, як це передбачено ст. 43 КЗпП України.

Проте, роботодавець не повідомив про його можливе звільнення Первинну профспілкову організацію обласного онкологічного клінічного диспансеру і не погодив з нею його звільнення, що призвело до порушення статей 43, 49-4 КЗпП України.

Крім цього, відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку та провести з ним повний розрахунок, що не було зроблено, а надіслали рекомендованим листом з врученням 11 жовтня 2019 року.

Також, у порушення вимог ст. 116 КЗпП України позивачу не була виплачена заробітна плата, і інші виплати, які передбачені законодавством при звільненні.

Пунктом 6.8.21 Положення про департамент охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації, затвердженого Розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 27.04.2018 року № 260, визначено, що директор департаменту охорони здоров`я погоджує призначення на посади та звільнення з посад заступників керівників, головних бухгалтерів обласних закладів, установ підприємств та організацій охорони здоров`я та освіти.

Звільнення з посади заступника головного лікаря з медичної частини Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру, не було погоджено з Департаментом охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації, що є також грубим порушенням чинного законодавства.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Із урахуванням наведеного, позивач зазначає, що оскільки його звільнення здійснено в порушенням вимог трудового законодавства, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а відтак, наказ Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру за № 314К від 10.10.2019 року «Про звільнення з роботи» слід скасувати як незаконний та поновити його на посаді заступника головного лікаря з медичної частини Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру.

У зв`язку з викладеним, шляхом уточнення своїх позовних вимог у ході розгляду справи, позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , просили суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру за № 314/К від 10.10.2019 р. «Про звільнення з роботи», яким звільнено ОСОБА_1 з посади заступника головного лікаря з медичної частини Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру 10.10.2019 року у зв`язку з реорганізацією закладу на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради, як правонаступника Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру, внести відповідні зміни до штатного розпису - ввести скорочену посаду та поновити ОСОБА_1 на посаді заступника головного лікаря з медичної частини (медичного директора) Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради з 11.10.2019 року.

- стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 , як правонаступника Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.10.2019 року по дату винесення судом рішення по справі.

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника головного лікаря з медичної частини (медичного директора) Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради з 11.10.2019 року.

- стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради (, адреса: 88014, Закарпатська обл., місто Ужгород, вул. Бродлаковича, будинок 2) на користь ОСОБА_1 , судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги адвокатом, у розмірі 6020,00 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, зобов`язання внести відповідні зміни до штатного розпису, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як при ознайомленні позивача з наказом не було запропоновано іншу роботу на тому самому підприємстві, установі, підприємства, і суд належним чином не дослідив правомірність дій відповідача та не зафіксував порушення вимог ч. 3 ст. 492 КЗпП України Суд першої інстанції не врахував, що на день звільнення вищезазначений штатний розпис не існував, так як і не існував правонаступник. Відповідач відповідно до закону мав створити правонаступника, затвердити штатний розпис і лише після цього пропонувати позивачу вакантні посади.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради Рутковського С.В., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 24 квітня 2021 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду заступника головного лікаря по медичній роботі по переводу із УЦМКЛ, згідно наказу № 114 від 23.04.2001 року в Закарпатській обласній онкологічний диспансер, що підтверджується копією з трудової книжки.

Пунктом 4 Рішення п`ятнадцятої сесії VII скликання Закарпатської обласної ради №1482 від 16.05.2019 року постановлено припинити (реорганізувати) комунальний заклад «Закарпатський обласний клінічний онкологічний диспансер» шляхом перетворення його в комунальне некомерційне підприємство «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради. Встановити, що комунальне некомерційне підприємство «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради є правонаступником майна, прав та обов`язків Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру.

20 травня 2019 року наказом головного лікаря «Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру» № 34 «а»/О «Про реорганізацію ЗОКОД» постановлено попередити всіх працівників закладу про реорганізацію «Закарпатський обласний клінічний онкологічний диспансер» та можливе звільнення. (т.1 а.с. 120-121).

Наказом №49/О від 01 серпня 2019 року Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру у зв`язку із проведенням реорганізації закладу, скорочення штатів та можливим звільненням працівників попереджено про можливе звільнення ОСОБА_1 заступника головного лікаря з медичної частини.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності чи штату працівників.

Положення частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстави, зазначеної у п.1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ст. 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджують не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Попередження повинно бути у такій формі, що у працівника не виникало сумніву щодо попередження винесено від особи, якеа має право найму та звільнення, що його посаду буде скорочено, та що саме його, за відсутності інших вакантних посад, може бути звільнено. Зазначене попередження необхідно не тільки для забезпечення організації вивільнення працівників, а й для усвідомлення працівником свого майбутнього становища щодо забезпечення роботою та джерелами для життя і можливого пошуку працівником іншої роботи самостійно.

Із наказу № 49/О від 01.08.2019 року «Попередження про можливе звільнення» вбачається, що було прийняте рішення попередити про можливе звільнення працівників та ознайомити з наказом, але самого персонального попередження про звільнення не було та при цьому не було запропоновано позивачу іншу роботу на тому самому підприємстві відповідно до ч. 3 ст. 492 КЗпП України.

Разом з тим, рішення ліквідаційної комісії про скорочення чисельності штату комунального закладу «Закарпатський обласний клінічний онкологічний диспансер» було прийняте 10 жовтня 2019 року і цією датою комісія прийняла рішення про скорочення посади позивача, а тому лише 10 жовтня 2019 року позивач повинен був отримати попередження про звільнення із займаної посади у зв`язку з реорганізацією підприємства та одночасно відповідач повинен був запропонувати працівникові іншу роботу у новоствореному закладі.

Відповідно до пункту 1.2 статуту Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру, затвердженого 27 вересня 2018 року заклад у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, рішенням Закарпатської обласної ради, розпорядженнями голови Закарпатської обласної державної адміністрації, актами Галузевого органу управління, іншими нормативно-правовими актами, наказами МОЗ України та цим статутом.

Відповідачем не було погоджено скорочення посади заступника головного лікаря з медичної частини та звільнення позивача з Департаментом охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації, що підтверджується листом 28.09.2020 року 06-16/2498 Закарпатської обласної державної адміністрації, в якому зазначено, що відповідач не подав положення на звільнення позивача із займаної ним посади.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм іх у системному зв`язку з положеннями статті 43 Конституції України та статті 2401 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що за змістом ч. 1ст. 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14.

У відповідності до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до пунктів 2.8 до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку Нарахування виплат, що обчислюється із заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного заробітку на число робочих днів/годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою про доходи, наданою КНП «ЗПЦ» ЗОР від 28.08.2020 року № 52, середньомісячна заробітна плата за останні повні два місяця перед звільненням позивача, а саме серпень, вересень 2019 року становить 50 155,39 грн. (10 875,55 грн. зав вересень + 39279,84 грн. за серпень = 50 155,39 грн /2 = 25 077,70 грн.

Кількість робочих днів у вказаний період 32 днів (21 день у серпні + 11 днів у вересні = 32/2 = 16) та середньоденна заробітна плата для вирахування середнього заробітку складає 1 567,36 грн. (25 077,70 грн. / 16 днів = 1 567,36 грн.).

Час вимушеного прогулу за період з 11.10.2019 року (наступний робочий день після звільнення) включно по 06.10.2021 року (день ухвалення рішення), складає робочих днів: жовтень 2019 року 14 днів; листопад 2019 року 21 день, грудень 2019 року 21 день, січень 2020 року 21 день, лютий 2020 р. 20 днів, березень 2020 р. 21 день, квітень 2020 р. 21 день, травень 2020 р. 19 днів, липень 2020 р. 23 дні, серпень 2020 р. 20 днів, вересень 2020 р. 22 дні, жовтень 2020 р. 21 день, листопад 2020 р. 21 днів, грудень 2020 р. 22 днів, січень 2021 року 19 днів, лютий 2021 року 20 днів, березень 2021 року 22 днів, квітень 2021 року 22 днів, травень 2021 року 18 днів, червень 2021 року 20 днів, липень 2021 року 22 дні, серпень 2021 року 21 день, вересень 2021 року 22 дні, жовтень 2021 року 4 дні, а всього 497 робочих днів.

Т аким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.10.2019 року по 06.10.2021 рік складає 497 робочих днів, а середньоденна заробітна плата складає 1 567,36 грн. а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 778 977,92 грн. із утриманням прибуткового податку й інших обов`язкових платежів.

При постановленні рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене і рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково із вищевказаних підстав.

Заявлена позовна вимога позивача щодо зобов`язання комунального некомерційного підприємства «Закарпатський пухлинний центр» Закарпатськоої обласної ради, як правонаступника Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансера внести відповідні зміни до штатного розпису внести скорочену посаду та поновити ОСОБА_1 на посаді заступника головного лікаря з медичної частини (медичного директора) Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський пухлинний центр «Закарпатської обласної ради не підлягає задоволенню, так як скорочення чисельності або штату працівників є одним із різновидів змін в організації виробництва і праці, також як і ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства.

Висловлена правова позиція Верховного Суду у постановах від 16 січня 2018 року по справі № 519/160/16-ц постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц, згідно якої суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

У відповідності до ст. 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню із відповідача на користь ОСОБА_1 у розмірі 6 020,00 грн. із врахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, часом витраченим на адвокатом на виконання робіт у справі та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

На підставі наведеного керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.ст. 40, 492, 233, 235, 2401 КЗпП України, судова колегія

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансера за № 314/К від 10.10.2019 року «Про звільнення з роботи», яким звільнено ОСОБА_1 з посади заступника головного лікаря з медичної частини Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансера 10 жовтня 2019 року у зв`язку з реорганізацією закладу на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника головного лікаря з медичної частини (медичного директора) Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради з 11 жовтня 2019 року.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 жовтня 2019 року по 06 жовтня 2021 року у розмірі 778 977,92 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині суми платежу середньомісячного заробітку у розмірі 25 077,70 грн.

У решті позову відмовити.

Стягнути із Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 6 020,00 грн. судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2021 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой