Провадження № 2/209/585/21
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2021 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання не чинити у вихованні і спілкуванні та визначення способу участі батька у вихованні дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд зобов`язати ОСОБА_4 надавати можливість ОСОБА_1 безперешкодно, вільно, особисто спілкуватись з ОСОБА_5 шляхом використання будь-яких засобів електронного, телефонного зв`язку у будь-який час без обмежень з наданням телефонних або будь-яких інших контактних даних у мережі Інтернет, та попереджати ОСОБА_1 заздалегідь про будь-які зміни в контактних даних, та встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_5 до досягнення нею повноліття, встановивши наступний графік спілкування:

- з 12:00 суботи до 18:00 неділі кожного другого та четвертого тижня місяця за місцем проживання батька;

- один тиждень взимку та один місяць влітку під час шкільних канікул з метою спілкування, відпочинку та оздоровлення;

- день народження ОСОБА_5 : парні роки ОСОБА_5 святкує з ОСОБА_4 (з можливістю привітати дитину іншому з батьків), непарні роки ОСОБА_5 святкує із ОСОБА_1 (з можливістю привітати дитину іншому з батьків).

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.12.2010 року він з відповідачем зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка - ОСОБА_5 . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпропетровської області від 08 листопада 2019 року шлюб між ними розірвано. У період після розірвання шлюбу позивач підтримував міцні сімейні зв`язки з донькою, здійснював періодичні зустрічі, спільні подорожі, приймав активну участь у вихованні дитини. ОСОБА_5 проводила спільний час з ним часто у вихідні дні за його місцем проживання, де наявні усі комфортні умови для доньки - в квартирі є для доньки спальне місце, її іграшки, робоче місце для навчання. У період з 09 по 16 грудня 2018 року він з донькою здійснили спільну поїздку до Єгипту. Проти спілкування позивача з дитиною відповідачка до певного часу не заперечувала. У період з 2017 року по 2019 рік він покривав витрати, пов`язані з навчанням доньки. Він у встановленому законом порядку сплачує аліменти на дитину, заборгованості по сплаті яких не має. У 2020 році донька була зарахована до 1-Б класу спеціалізованої школи № 61 міста Києва. Позивач цікавиться шкільним життям та успіхами доньки, познайомився з її першою вчителькою, слідкує за інформацією, що подається у шкільній групі у Вайбері. Він веде активний та здоровий спосіб життя, займається спортом, має стабільний дохід, зареєстрований у якості фізичної особи - підприємця з основним видом діяльності - комп`ютерне програмування, на обліку у психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, ознак психіатричних або наркологічних захворювань у нього не виявлено. Починаючи з березня 2020 року, відповідач чинить постійні перешкоди в забезпеченні його можливості приймати участь у вихованні дитини, фактично позбавляє його права бачитись та розмовляти з донькою: на телефонні дзвінки не відповідає, вхідні двері до квартири, де мешкають разом з донькою не відчиняє, заблокувала його у месенджерах в телефоні доньки. Крім того, на усі його ініціативи щодо спільних зустрічей, поїздок з донькою заперечує під різними приводами. 01 вересня 2020 року він завітав до школи, де вчиться донька з метою привітати її з початком навчання. Відповідачка без жодних пояснень не надала можливості поспілкуватися з дитиною, взяла її на руки та відбігла від нього у невідомому напрямку. Такі дії не лише здивували та обурили його, та, напевно, налякали дитину під час свята 1 вересня. Така поведінка зі сторони відповідача унеможливлює його участь у вихованні дитини, в зв`язку з чим, він змушений законними та цивілізованими методами захищати свої права.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2021 року матеріали позовної заяви були направлені до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.03.2021 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження.

06.08.2021 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду.

06.08.2021 року представник відповідача подала до суду пояснення по цивільній справі в яких просила позовні вимоги задовольнити частково та встановити позивачу такий графік побачень з дочкою: щонеділі з 15:00 до 18:00 години у присутності матері. На обґрунтування пояснень вказує, що месенджери з телефону дитини були видалені, оскільки їй почали приходити повідомлення від сторонніх осіб недопустимого для дитини змісту. Також вказала, що коли карантинні обмеження були послаблені, у дочки відновились заняття гімнастикою та малюванням, також дочка відвідує музичну школу і курси іноземної мови. Позивач про щільний графік дитини знав і, на її погляд, спеціально вимагав побачень з дочкою саме в той час, коли ОСОБА_5 або знаходилась на додаткових заняттях, або коли дитина займалась виконанням домашніх завдань для того, щоб потім мати підстави дорікати у перешкоджанні у спілкуванні з дитиною. Висновком Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 25.06.2021 року було встановлено наступний графік побачень позивача з дочкою: щонеділі з 15:00 до 18:00 години у присутності матері; один тиждень (7днів) взимку та один місяць (30 днів) влітку для спільного відпочинку з завчасним погодженням намірів з матір`ю дитини та згоди дитини на даний відпочинок. Також вказала, що побачення батька та дитини відбуваються у її присутності по бажанню дочки, тому вважає, що говорити про те, щоб позивач мав змогу забирати дочку на тиждень, а тим паче на місяць, ще зарано.

Позивач у судовому засіданні в режимі відеоконференції через "EasyCon" просив позов задовольнити повністю та пояснив, що після розлучення він вільно спілкувався з дочкою, вона у нього залишалась. З 2020 року відповідач почала перешкоджати спілкуванню з дитиною. Останній раз він бачив дочку весною, коли приїхав у службу у справах дітей. Відповідач не дала йому особисто поспілкуватись з дитиною. Відповідач у присутності дитини відповідала йому. Це був тиск на неї. Він просив далі спілкуватись наодинці, щоб не травмувати дитину.

Представник позивача у судовому засідання в режимі відеоконференції через "EasyCon" позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Також вказала, що довідки з гуртків не мають дати їх складання, а час зайнять одних гуртків співпадає з часом зайнять у других гуртках, що ставить під сумнів відвідування дитиною всіх гуртків.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що її довіритель ніколи не перешкоджала позивачу спілкуватись з дитиною. З березня 2020 року у країні був введений карантин та обмеження. Месенджери з телефонів вона видалила, так як приходили повідомлення від третіх осіб неприпустимі для дитини. Дитина мало користується телефоном. Позивач може спілкуватись з дитиною через телефон відповідача. Дитина постійно займається в гуртках, і це не тільки бажання матері, але і дитини. Висновок органу опіки та піклування підтримують - тільки у присутності матері. У неї відсутні довідки, що у квітні 2021 року відповідач та дочка здавали тести на ковід. Після побачень з батьком дитина знервована, тому спілкування повинно бути тільки в присутності матері. З серпня 2017 року до 2020 року позивач вільно спілкувався з дитиною. Чи залишалась дитина вдома у позивача вона не знає. Дитина з позивачем їздили на відпочинок. У 2021 року відповідач не дозволила їм їхати до Єгипту, оскільки там були військові дії. Чому відповідач відмовила у поїздці на море у вересні 2019 року та восени 2020 року вона не знає.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації - у судове засідання не з`явився, надав заява про розгляд справи без його участі. Просили винести рішення у справі в найкращих інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 та врахувати наданий ними висновок.

Вислухавши представників сторін, позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.12.2010 року по 08.11.2019 року, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.11.2019 року (т. 1 а.с. 11, 12-13). Від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 14). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 13.08.2020 року (т. 1 а.с. 33-34), позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має відведену окрему кімнату, площею 21,3 кв.м., для дитини. Копією акту обстеження умов проживання від 08.09.2020 року (т. 1 а.с. 79) було встановлено, що відповідач проживає разом із дочкою за адресою: АДРЕСА_2 . В квартирі створено належні умови для проживання та всебічного розвитку дитини.

З метою вивчення психоемоційного стану дитини - ОСОБА_5 було проведено психологічне обстеження, в результаті якого було встановлено, що ОСОБА_5 розвивається у відповідності із власними потребами, намагається не включатись емоційно в конфлікт між батьками та вважає, що дорослі самі мають розібратись. У діагностування виявлено прив`язаність до матері, що підтверджується копією висновку № 5 від 05.01.2021 року психологічного обстеження (т. 1 а.с. 142-144, 166-168).

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 25.06.2021 року за вих. №109/04/40-4434 (т. 1 а.с. 190-191, т. 1 а.с. 203-205), було визначено наступний графік зустрічі ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_5 : щонеділі з 15:00 до 18:00 години у присутності матері; один тиждень (7 днів) взимку та один місяць (30 днів) влітку для спільного відпочинку з завчасним погодженням намірів з матір`ю дитини та згоди дитини на даний відпочинок.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статті 153 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно з частинами 2, 3 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно із частинами 1, 2 статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

У відповідності до ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні.

Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.

Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Враховуючи викладене, з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, її малолітнього віку, стану здоров`я, психологічного стану дитини, зайнятості сторін, звичок та розкладу дня дитини, зважаючи на відносини між батьками, їх стосунки, керуючись принципом повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, зважаючи на той факт, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 7, 19, 141, 153, 155, 157, 159 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (, юридична адреса: 01030, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 26/4) про зобов`язання не чинити у вихованні і спілкуванні та визначення способу участі батька у вихованні дитини - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 надавати можливість ОСОБА_1 безперешкодно, вільно, особисто спілкуватись з ОСОБА_5 , шляхом використання будь-яких засобів електронного, телефонного зв`язку у будь-який час без обмежень з наданням телефонних або будь-яких інших контактних даних у мережі Інтернет, та попереджати ОСОБА_1 про будь-які зміни в контактних даних.

Встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_5 до досягнення нею повноліття, встановивши наступний графік спілкування:

- з 13.00 години суботи до 18.00 години неділі кожного другого та четвертого тижня місяця за місцем проживання батька, без присутності матері, з можливістю батька відвозити та забирати дитину з додаткових занять, спортивних секцій, гуртків;

- один тиждень взимку та два тижні влітку під час шкільних канікул, з метою спілкування, відпочинку та оздоровлення за погодженням дати з матір`ю;

- день народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5: парні роки ОСОБА_5 святкує з матір`ю ОСОБА_4 , з можливістю привітати дитину іншому з батьків, непарні роки ОСОБА_5 святкує з батьком ОСОБА_1 , з можливістю привітати дитину іншому з батьків.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 11 жовтня 2021року.

Суддя К.Л. Шендрик