Справа № 2-3633/09
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Бакшина К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», боржник ОСОБА_1 про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2021 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», боржник ОСОБА_1 про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 14.08.2009 року, яке набрало законної сили згідно Ухвали Апеляційного суду Херсонсьої області 20.07.2010 року у цивільній справі №2-3633/09 позовну заяву ВАТ «Ерстебанк» (правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/3728/18/04519 від 11.09.2007 року задоволено.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 09.03.2021 року замінено Відкрите акціонерне товариство «Ерсте Банк» як стягувача у виконавчих документах та подальших виконавчих провадженнях з виконання заочного рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 серпня 2009 року, яке набрало законної сили 20 липня 2010 року, про стягнення достроково з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованості з кредиту у розмірі 223111 грн 69 коп. та судових витрат у розмірі 1950 грн. (справа №2-3633/2009), на його правонаступника- Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс».

Так, Корабельним ВДВС у м.Херсоні 27.02.2014 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», але підтвердження направлення та отримання виконавчих листів стягувачу не надали, а отже виконавчий документ заявник вважає загубленим, оскільки відсутні підтвердження направлення його стягувачу та отримання виконавчого документу стягувачем. А отже, втрачено виконавчі документи та пропущено строк пред`явлення виконавчих документів при обставинах, які не залежали від стягувача, у заявку з чим, заявник вимушений звернутись до суду.

Сторони та їх представники у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку; представник заявника надав заяву на адресу суду про розгляд справи за його відсутності, а тому, суд вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на дату видачі виконавчих листів) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч.2 цієї статті строки встановлюються, зокрема, для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа, виданого на підставі рішенням суду від 14.08.20009 року становив один рік.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 14.08.2009 року, у цивільній справі №2-3633/09 позовну заяву ВАТ «Ерстебанк» (правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/3728/18/04519 від 11.09.2007 року задоволено: стягнуто достроково з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ерсте Банк» заборгованість з кредиту у розмірі 223 111,69 грн та судові витратиу розмірі 1950, 00 грн.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20.07.2010 року рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 14.08.2009 року залишено без змін.

Разом з тим, 25.09.2020 року між ПАТ «Фідобанк», що є повним правонаступником ВАТ «Ерсте Банк», та ТОВ «Спектрум Ессетс» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL3N218881, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги, у тому числі, до ОСОБА_1 за Кредитним договором №014/3728/18/04519 від 11.09.2007 року , та усіма забезпечувальними договорами, що підтверджується копією договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №GL3N218881 від 25.09.2020 року.

Так, постановою Херсонського апеляційного суду від 09.03.2021 року замінено Відкрите акціонерне товариство «Ерсте Банк» як стягувача у виконавчих документах та подальших виконавчих провадженнях з виконання заочного рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 серпня 2009 року, яке набрало законної сили 20 липня 2010 року, про стягнення достроково з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованості з кредиту у розмірі 223111 грн 69 коп. та судових витрат у розмірі 1950 грн. (справа №2-3633/2009), на його правонаступника- Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс».

З відповіді Корабельного РВ ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №25309 від 28.04.2021 року вбачається, що Корабельним ВДВС у м.Херсоні 27.02.2014 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, повторно виконавчий лист до органів ДВС не подавався ні первинним стягувачем, ні його правонаступником.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на день звернення до суду з заявою)стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як зазначає сторона заявника, стягувач постанову та виконавчий лист не отримував.

Так, згідно з ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналіз змісту вказаної норми дає підстави для висновку, що поважними дляпоновлення строкує причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий документ до примусового виконання.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому, суд відповідно до ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, суд вважає, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання попереднім стягувачем не стають підставою для їх поновлення наразі.

Крім того,ліквідаційна процедура також не може бути об`єктивною причиною для неможливості пред`явлення виконавчого листа до виконання у визначений законодавством строк.

Заявник також посилається на рішення Конституційного Суду України, практику Європейського суду з прав людини в частині того, що забезпечення державою виконання судового рішення є невід`ємною частиною права кожного на судових захист. Виконання рішення суду є обов`язковою стадією правосуддя та має розцінюватися як складова судового розгляду.

Вважає, що позбавлення прав кредитора на стягнення заборгованості за кредитом суперечить чинному законодавству, не відповідає покладеному на боржника обов`язку щодо належного виконання рішення суду, сприяє боржнику умови для невиконання рішення та ухилення від виконання своїх обов`язків.

Суд погоджується з такими рішеннями та практикою Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини.

Разом з тим, права стягувача жодним чином судом не обмежувалися. Суд акцентує увагу, що рішення набрало законної сили більше 10 років тому (20.07.2010 р.), а стягувач не був позбавлений можливості отримувати інформацію щодо стану виконавчого провадження та слідкувати за встановленими законодавством строками з метою забезпечення виконання рішення суду.

Суд зважає на те, що на момент укладення Договору №GL3N218881 про відступлення прав вимоги строки пред`явлення виконавчого документа до виконання попереднім стягувачем пройшли, а після укладення договору для нового кредитора вони не розпочинаються спочатку.

Таким чином, заявник, укладаючи договір про відступлення права вимоги, яке виникло на підставі ухваленого судом рішення в цивільній справі через 10 років після його ухвалення, тобто після спливу встановленого законом строку для пред`явлення його виконання, не перевіривши підстави його невиконання, свідомо набув прав кредитора щодо проблемного боржника, не з`ясувавши взагалі питань, пов`язаних з виконанням рішення суду у попереднього кредитора.

Проте, придбавши такий кредитний портфель, заявник мав би зважити всі майбутні ризики.

З урахуванням цього, суд вважає, що заявник діяв необачно щодо себе, купуючи проблемний кредит, а тому ризики, пов`язані з укладенням вказаної угоди, лежать на ньому і не можуть бути підставою для задоволення заяви.

При цьому, суд зважає на те, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції.

Разом з тим, безпідставне та необґрунтоване поновлення процесуальних строків буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст.6 Конвенції (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

За таких обставин визначені законом підстави для задоволення заяви відсутні.

Підсумовуючи вищенаведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для його пред`явлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 431, 433 ЦПК України, п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», боржник ОСОБА_1 про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Прохоренко