Справа № 954/1129/20
Номер провадження 2/954/5/21
04 січня 2021 рокусмт Нововоронцовка
Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Каневського В.О.,
за участю секретаря судового засідання Білоїд Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом законного представника позивача ОСОБА_1 в інтересах малолітнього позивача ОСОБА_2 до Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського районного суду Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом,
Законний представник позивача ОСОБА_1 в інтересах малолітнього позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського районного суду Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилалася на те, що ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після смерті якого відкрилася спадщина, у тому числі на вказаний житловий будинок. ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_3 , має право на спадкування за законом в першу чергу та бажає прийняти спадкове майно. Окрім нього, спадкоємцями за законом першої черги є вона, як дружина спадкодавця, та ОСОБА_4 , як мати спадкодавця, однак від прийняття спадщини вони відмовилися. Під час її звернення в інтересах неповнолітнього сина до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті батька на вказаний житловий будинок, їй було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на право приватної власності на житловий будинок на ім`я ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 не встиг оформити первісну реєстрацію права власності на будинок, так як раніше в сільській місцевості таких документів не було. Отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, так як власник будинку помер, тому й успадкувати вказаний будинок без належних правовстановлюючих документів син не може. У зв`язку з цим, просила суд визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; розглянути справу без участі позивача та представника позивача.
У судове засідання законний представник позивача ОСОБА_1 та позивач не з`явилися, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не надав, причини неявки суду не повідомив.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Так, суд встановив та підтверджується наявними в справі доказами, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.05.2019 року, виданого Виконавчим комітетом Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, актовий запис №8).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03.06.2008 року вбачається, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 .
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
З повідомлення від 16.11.2020 року №894/02-14 приватного нотаріуса Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградової Н.М. вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку спадкодавцю.
Вирішуючи питання про належність на праві власності спадкодавцю вказаного житлового будинку, суд керувався наступним.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року.
Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985 - 1988 роках, сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості.
Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
За довідками, виданими Хрещенівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області від 15.09.2020 року №762/02-18 та від 16.11.2020 року №823/2.20 вбачається, що власником житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , згідно із записом погосподарської книги №2, особовий рахунок № НОМЕР_3 є ОСОБА_3 , який до дня своє смерті постійно проживав у вказаному будинку, разом з яким проживали: міти ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 .
Крім того, з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №174461 вбачається, що ОСОБА_3 є власником присадибної ділянки площею 0,25 га, розташованої по АДРЕСА_1 .
З інформації наданої приватним нотаріусом Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградової Н.М. від 26.11.2020 року №926/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , який є спадкоємцем за законом, заведено спадкову справу.
З огляду на викладене, спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, однак, останній не здійснив державну реєстрацію свого права власності, оскільки на час введення житлового будинку в експлуатацію, чинне законодавство не зобов`язувало вчиняти такі дії.
Отже, суд встановив, що ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належав житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , даний будинок входить в спадкову масу, та, оскільки, встановити право власності у позасудовому порядку неможливо, що позбавляє позивача права успадкувати будинок, тому, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.
На підставі ст. ст. 376, 1217, 1261, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України,
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

СуддяВ.О. Каневський