Ухвала

05 листопада 2021 року

м. Київ

справа №453/499/19

провадження №61-16060ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ткачука О. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, третя особа - державна реєстраторка Сколівської районної державної адміністрації Львівської області Зінкевич Ірина Володимирівна, про визнання незаконними та скасування рішень, скасування державної реєстрації прав власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувсядо Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Сколівського районного суду Львівської області

від 29 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 19 серпня 2021 року в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року дана касаційна скарга була залишена без руху для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги з її копіями та доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею

389 ЦПК України підстави (підстав) та надати докази доплати судового збору за подання касаційної скарги.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником надіслано квитанцію про доплату судового збору за подання касаційної скарги та уточнену редакцію касаційної скарги, у якій зазначає, що оскаржує судові рішення на підставі пункту третього частини другої статті 389 ЦПК України. Разом з тим, заявник не вказує, щодо якої норми права відсутній правовий висновок Верховного Суду. В свою чергу, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги надає висновок з приводу правильності застосування цієї ж норми права судом апеляційної інстанції та за необхідності формування правового висновку щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах вживає заходів, передбачених цивільним процесуальним законом. Натомість обґрунтування касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі.

Крім того, заявник посилається на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України). Проте, ця підстава для касаційного оскарження судового рішення застосовується лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу. Заявником не зазначено обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Враховуючи викладене, заявник у відведений судом строк, не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року, недоліки касаційної скарги не усунув, що перешкоджає суду касаційної інстанції відкрити касаційне провадження. Касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

з нею, за відсутності обставин, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, третя особа - державна реєстраторка Сколівської районної державної адміністрації Львівської області Зінкевич Ірина Володимирівна, про визнання незаконними та скасування рішень, скасування державної реєстрації прав власності на земельну ділянку, вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Ткачук