РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді - Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., за участю представника позивача адвоката Наталушко А.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВCТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд ухвалити рішення яким розірвати зареєстрований між ними Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за актовим запис № 11 шлюб, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000,00 грн. щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви та до його повноліття а також аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, в розмірі 2 000,00 грн., але не менше 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви та до досягнення дитиною трирічного віку.

Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення в частині суми платежу аліментів на утримання дитини та дружини за один місяць, допустити до негайного виконання.

Також позивачка просить суд стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 908,00 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, а також витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Обгрунтовучи позовні вимоги, позивачка у позові зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного та припинення подружніх стосунків. А останнім часом з боку відповідача постійно виникають сварки, він висловлюється в присутності дітей нецензурною лайкою, застосовує фізичне насильство щодо неї та її малолітньої доньки ОСОБА_5 , 2017 року народження. Донька боїться відповідача, коли він приходить вона дуже схвильована, виявляє страх.

Позивачка у позові зазначає, що вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів, внаслідок чого відносно відповідача було складено три адміністративні протоколи за ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства), які жодним чином позитивно не вплинули на поведінку відповідача.

Веселівський районний суд Запорізької області двічі визнав відповідача винним у вчиненні домашнього насильства постановою від 22.06.2021 р. у справі № 313/797/21 та постановою від 12.07.2021 р. у справі № 313/837/21.

Навпаки після її звернень до правоохоронних органів відповідач все частіше став їй погрожувати фізичною розправою, агресивно поводитись, після чого вона побоюється за своє життя та життя її дітей. У зв`язку з зазначеними обставинами вона була змушена залишити місце свого постійного проживання ( АДРЕСА_1 ) та терміново разом з дітьми переїхати до родичів за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає по теперішній час.

Щодо позовних вимог пов`язаних зі стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання її та дитини , позивачка посилається на ст.ст.75, 84, 180, 184 СК України та судову практику.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом подати відзив не скористався.

Присутні у судовому засіданні представник позивача позов підтримав, а відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, а щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини вважає їх завищеними.

Дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

03 червня 2020 року між позивачем ОСОБА_6 , 1993 року народження, та відповідачем, ОСОБА_1 , 1996 року народження, було укладено шлюб, про що Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було зроблено відповідний актовий запис № 11 (а.с.10).

Від шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Сторони з 03.06.2020 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.11).

На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідач позов визнав.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частин 2 та 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до Довідки вих. № 39 від 18.06.2021 р. виданої старостою Веселівської селищної територіальної громади вбачається, що з 07.06.2021 р. позивач разом з малолітніми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проживають окремо за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї встановлено, що позивач разом з дітьми проживають за зазначеною вище адресою. За результатами оцінювання потреб сім`ї встановлено, що наявні складні життєві обставини у зв`язку з конфліктами між дорослими членами родини, позивач потребує підтримки, оскільки наразі перебуває у декретній відпустці, здійснює догляд за дітьми, тому не взмозі працювати.

У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 183СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд, враховуючи те, що відповідач є працездатним, має у власності нерухомість, працює неофіційно, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, проходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а саме 2 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13.06.2018 р. суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу.

Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, а саме за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку ( доходу) другого з подружжя і ( або) у твердій грошовій сумі.

У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати й утримувати себе, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачкаи у твердій грошовій сумі, а саме 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 1/4 частки заробітку (доходу) , починаючи з дня звернення до суду з цим позовом, до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПКвстановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд звертає увагу на постанову Верховного Суду від 30.09.2020 р. у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20), в якій вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачкою було додано дублікат квитанції № Р24А890094752А16865 Код квитанції Р24АР24А890094752А16865 від 19.06.2021 р., з якої вбачається що на ім`я ОСОБА_7 перераховані три тисячі грн. відповідно договору про надання правової допомоги 17.06/21 від 17.06.2021 р. (а.с.32).

Копія договору про надання правової допомоги № 17.06/21 від 17.06.2021 р. копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія КС № 5508/10 про те, що відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Наталушко Аліна Олегівна має право на заняття адвокатською діяльністю. Підстава: рішення Ради адвокатів Київської області від 19.11.2015 р.№ 29 (а.с.30-31, 33)

За таких обставин, суд приходить до висновку, що додані до матеріалів справи докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, є належними, підтверджують загальну суму таких витрат та їх сплату, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

З врахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача також слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі, а саме 908,00 грн.

На підставі ст.ст.110, 112, 180-184, 191 СК України, керуючись ст.ст.1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352-354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про що складено актовий запис № 11 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу - ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000,00 (дві тисячі) гривень 00 коп. щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви та до його повноліття.

Рішення в частині суми платежу аліментів на утримання дитини за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, але не менше 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви та до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дружини - ОСОБА_2 допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Веселівський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складений 10.11.2021 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

01.11.2021