Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2768/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05.01.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

серетар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 (одну другу) частини спадкового майна в порядку спадкування за законом. Як на підставу позову посилається на те, що після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на спадкове майно до складу якого входить право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 .

Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, а тому, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. До проведення судового засідання подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в тому числі шляхом розмішення оголошення про проведення вказаного судового засідання на офіційному сайті Виноградівського районного суду, тому в силу ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами та постановляє заочне рішення.

Разом з тим відповідач ОСОБА_2 , подав до суду письмове заперечення проти заявленого до нього позову, з якого зокрема вбачається, що ним не створюються перешкоди в оформленні спадщини позивачці ОСОБА_1 , разом з тим зазначає що у задоволенні позову слід відмовити.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.83 ч.3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до правил ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Предметом позову у дані справі є вимога позивачів до відповідача про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна з підстав втрати останнім правовстановлюючого документа на такий об`єкт.

Судом встановлено родинний зв`язок спадкодавця з позивачкою, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8) та свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_2 (а.с.7-8).

Спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.7 див.зворот).

Встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_3 належав житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Свідоцтвом про право про право власності, серії НОМЕР_4 від 18.07.2012 року (а.с.14).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст.1216-1223 ЦК України, відкрилась спадщина на майно, в тому числі і на вказане нерухоме майно.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцем спадкового майна першої черги за законом є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 прийняли спадщину вчасно, зокрема позивачка 17.06.2017 року подала письмову заяву про прийняття спадщини (а.с.4), що також стверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.06.2017 року за №48162139 (а.с.11).

Позивач ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю належного оригіналу правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями, що підтверджується Листом-відмовою державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори про відмову про вчинення нотаріальної дії від 13.12.2018 року за №608/01-16-17517 (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно, зокрема, на квартиру або жилий будинок.

Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України право на позов з підстав втрати правовстановлюючого документа виникає у особи, яка фактично володіє спірним майном у тому разі, коли таке право не оспорюється іншими особами, тобто за відсутності обставин, які свідчать про наявність у них права вимоги щодо спірного майна та за відсутності можливості отримання дублікату правовстановлюючого документа.

Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2002 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки ОСОБА_1 є відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, хоча право власності спадкодавця на спадкове майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно.

Щодо заперечень відповідача ОСОБА_2 , про визнання за позивачкою права власності на частину спадкового майна, а саме 1/2 (однієї другої) частини спадкового житлового будинку то суд вважає їх безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах права, поскільки позивачка ОСОБА_1 , спадщину за померлим батьком прийняла, є спадкоємцем першої черги як і відповідач ОСОБА_2 , який в свою чергу не позбавлений права звернутися із аналогічним позовом до ОСОБА_1 , про визнання за ним також права власності на 1/2 (одну другу) частини спадкового житлового будинку, що залишився після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач ОСОБА_1 надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги про визнання за нею права власності на ? (одну другу) частини спадкового житлового будинку, а заперечення відповідачем позову суперечить закону, поскільки відповідач ОСОБА_2 також має право на прийняття своєї частки у спадщині, а тому позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом першої черги має законне право на визнання за нею права власності на частину спадкового майно в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_2 (ІПН НОМЕР_5 ), право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 30,4 кв. м., літня кухня літера Б; сарай-літера В; вбиральня-літера Г; свинарник-літера Д; огорожа,1-2; колодязь-3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

ГоловуючийА. А. Надопта