Справа № 2-18/11
Провадження № 4-с/401/6/21
УХВАЛА

04 січня 2021 року місто Світловодськ

Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Андріянова С.М., під час прийняття скарги ОСОБА_1 на дії головного держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мохна Світлани Олександрівни, -

ВСТАНОВИВ :

30 грудня 2020 року до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії головного держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мохна Світлани Олександрівни. В своїй скарзі, ОСОБА_1 просить суд поновити строк звернення з даною скаргою та скасувати постанову від 08 грудня 2020 року, у зв`язку з тим, що дана постанова не відповідає вимогам постанови від 30 листопада 2020 року.

В поданій до суду скарзі, скаржник тричі зазначає, що оскаржувану ним постанову від 08 грудня 2020 року, вона отримала 16 грудня 2020 року. Письмових доказів на підтвердження даного факту до скарги не додано.

Дослідивши скаргу, додані до неї документи, суд вважає, що скарга підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) та Законом України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Ч.1 ст.449 цього Кодексу встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається зі скарги та доданих до неї матеріалів, про порушення свого права заявник дізналася 16 грудня 2020 року. Тобто, кінцевою датою звернення до суду з даною скаргою було 28 грудня 2020 року. Дана скарга подана до суду особисто скаржником 30 грудня 2020 року, з пропуском, встановленого ст.449 ЦПК України, строку на подання скарги.

До заявленого клопотання, у відповідності до ч.2 ст.449 ЦПК України, стосовно поновлення пропущених строків для подання скарги, заявником не надано достатніх доказів на підтвердження поважності причин пропуску. Лише надано роздруківку електронного листа від 29 грудня 2020 року, без реквізитів відправника та отримувача даного листа, що унеможливлює встановити ідентифікацію сторін даної переписки. Крім того, в поданій до суду скарзі скаржник просить скасувати постанову виконавця від 08 грудня 2020 року, а електронний лист стосується видачі копії постанови від 30 листопада 2020 року, яка не є предметом оскарження.

За змістом ч.1 ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Частиною 2 цієї статті встановлено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у своєму листі №24-152/0/4-13 від 28.01.2013 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» зазначив, що право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Якщо зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права, і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя, на нашу думку, має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі. Це повністю відповідає положенням статей 13, 126 ЦПК щодо диспозитивності цивільного судочинства. При цьому заявнику роз`яснюється його право на подання клопотання про поновлення пропущеного строку.

Таким чином, враховуючи те, що скаржником при зверненні до суду з даною скаргою пропущено встановлений ч. 1 ст. 449 ЦПК України десятиденний строк, а клопотання про його поновлення не є обґрунтованим, суддя дійшов висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.: 126, 259, 260, 447, 449 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мохна Світлани Олександрівни - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області С.М. Андріянова