Справа № 638/7363/20
Провадження № 2/638/1862/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Чаплинського О.В. ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_4 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова Ольга Сергіївна про визнання правовідносин за кредитним договором припиненим, визнання іпотеки припиненою та скасування заборони відчуження нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати припиненими правовідносини за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року, укладеного між ним та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра»; визнати припиненою іпотеку за договором № 6/4/2008/980-1/261 від 07.03.2008 року, укладений між ним та ВАТ КБ «Надра», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івановою О.С., зареєстрований в реєстрі за № 932; скасувати заборону відчуження нерухомого майна, а саме будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івановою О.С. 07.03.2008 року; земельну ділянку для ведення і обслуговування вказаного житлового будинку, кадастровий номер :00:013:0019, накладену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального кругу Івановою О.С. 07.03.2008 року; земельну ділянку для ведення і обслуговування житлового будинку за вказаною адресою, кадастровий номер :00:013:0020, накладену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івановою О.С. 07.03.2008 року; стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.03.2008 року між ним та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в особі заступника начальника роздрібного продажу Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ Голованова Геннадія Анатолійович правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» укладено кредитний договір №6/4/2008/840-K/259, відповідно до якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 162 560 дол. США в порядку і на умовах, визначених цим договором за програмою «Нове житло». Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,89% відсотків на рік, строк кредиту - до 06 березня 2026 року. На забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком і ОСОБА_4 укладено договір поруки №6/4/2008/840-П/260 від 07.03.2008 року. Також, 07 березня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №6/4/2008/980-1/261, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івановою О.С. та зареєстровано в реєстрі за №932. Відповідно до договору іпотеки, предмет іпотеки - нерухоме майно: житловий будинок №10 (десять) з прибудовами літ. «А-1» загальною площею - 170,80 кв.м., житловою площею - 127,60 кв.м., та надвірні будівлі та споруди, розташований на земельній ділянці площею 0,201 га по АДРЕСА_1 ; земельна ділянка: площею 0,0503 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення земельне ділянки - для особистого селянського господарства за кадастровим номером :00:013:0020; земельна ділянка: площею 0,1500 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для ведення та обслуговування житлового будинку

господарських будівель і споруд за кадастровим номером :00:013:0019. На підставі договору іпотеки, 07.03.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івановою О.С. накладено заборону на вказане нерухоме майно. Предмет іпотеки є власністю позивача. В подальшому, у вересні 2013 року банк звернувся до Харківського районного суду Харківської області із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором (справа №635/9004/13-ц). Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від

15.01.2013 р. у справі №635/9004/13-ц позов банку задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 002 713 (два мільйони дві тисячі сімсот тринадцять) гривень 29 копійок. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.03.2014 р. заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу призначено до розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.10.2015 р. у справі №635/2117/14-ц позов ПАТ КБ «Надра» залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивача. Звернув увагу, що з жовтня 2015 року і до теперішнього часу, жодних інших судових справ банком не було ініційовано. Також, зазначив, що постановою правління Національного банку України №83 від 05 лютого 2015 року до категорії неплатоспроможних віднесено ПАТ КБ «Надра», на підставі якої Фонд гарантування вкладів фізичних осіб запровадив у даний банк тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 06 лютого 2015 року по 05 травня 2015 року. 27 березня 2020 року проведено електронний аукціон продажу активу ПАТ «КБ «Надра». Згідно протоколу електронного аукціону №UA-EA-2020-03-05-0000-b від 27.03.2020 р. переможцем торгів стало ТОВ «Європартнер Фінанс». 19.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Європартнер Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № GL3N217258. Позивач вважає. шо правовідносини за кредитним договором від 07.03.2008 року є припиненими, іпотека за договором іпотеки є також припиненою, виходячи з наступного. ПАТ «КБ «Надра» у вересні 2013 року подано позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві банк зазначав, що станом на 18.10.2012 року за відповідачами існує заборгованість за кредитом. Крім того, до позовної заяви додано розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 18.10.2012 р., де вказується, що заборгованість позичальника виникла з лютого 2009 року. До суду банк звернувся у вересні 2013 року. Звернувшись із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у вересні 2013 року банк використав своє право дострокового стягнення заборгованості кредитним договором. Отже, такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодично платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Отже, банк відповідно до положень статті 1050 ЦК України та положень кредитного договору скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобов`язання, що підтверджується пред`явленням банком до суду позовної заяви про дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором. При цьому, позовну заяву банку залишено без розгляду ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.10.2015 р. у зв`язку повторною неявкою представника позивача. Отже, позовної давності для звернення банку з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором обчислюється з 13.09.2013 року і закінчився 13.09.2016 року. Після 05.10.2015 р. банком не вживалося жодних дій щодо реалізації своїх прав за кредитним договором та договором іпотеки. Вважає, що пропуск строку позовної давності, впливає на реальність виконання основного зобов`язання. Тобто кредитор втратив право на примусове виконання зобов`язання по основному договору, що в свою чергу є наслідком припинення основного зобов`язання. Таким чином, враховуючи зміну строку зобов`язання банком, спливу строку позовної давності до основного зобов`язання, вважає, що правовідносини за кредитним договором є припиненими. Щодо припинення іпотеки вказав наступне. Враховуючи, що основне зобов`язання припинено через неможливість його виконання, договір іпотеки та іпотека мають похідних характер та також є припиненими, тому права позивача є порушеними і підлягають захисту.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, підтвердила фактичні обставини справи, викладені у позові.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова О.С. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6/4/2008/840-К/259 на суму 162 560 доларів США під 12,89 % річних строком до 06.03.2026 року. На забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 6/4/2008/840-П/260 від 07.03.2008 року.

Також 7 березня 2008 року, з метою забезпечення виконання зобов`язання позивача за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/259, між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №6/4/2008/980-1/261, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івановою О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 932.

Відповідно до умов договору іпотеки № 6/4/2008/980-1/261 від 07.03.2008 року, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок № 10 з прибудовами літ. «А-1» загальною площею 170,80 кв. м., житловою площею 127,60 кв. м., та надвірні будівлі та споруди: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», гараж літ. «Г», вбиральня літ. «Е», льох літ. «Д», душ літ. «З», огорожа № 1-2, 7, колонки № 3, 6, колодязь № 4 , водопровід № 5, розташований на земельній ділянці площею 0,201 га по АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,0503 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для особистого селянського господарства за кадастровим номером :00:013:0020; земельна ділянка площею 0,1500 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для ведення та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером :00:013:0019.

ВАТ КБ «Надра» свої зобов`язання за кредитним договором № 6/4/2008/840- К/259 від 07.03.2008 року виконало, що позивачем не оспорюється.

З 04.02.2011 року ВАТ КБ «Надра» здійснювало фінансову діяльність як акціонерне товариство публічного типу. У зв`язку з приведенням статуту у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» проведена державна реєстрація статуту в новій редакції, внаслідок чого найменування Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ КБ «Надра». Станом на даний час ПАТ «КБ «Надра» перебуває в процесі припинення (ліквідації).

19 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Європартнер Фінанс» укладено договір №GL3N217258 про відступлення прав вимоги, згідно з яким до ТОВ «Європартнер Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на загальну суму 212 289,67 доларів США, в тому числі: основний борг - 159 878, 89 доларів США, відсотки - 52 410,78 доларів США, за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року, договором поруки № 6/4/2008/840-П/260 від 07.03.2008 року, договором іпотеки № 6/4/2008/980-1/261 від 07.03.2008 року, що підтверджується договором №GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 року.

Із зазначеного вбачається, що станом на даний час права вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за вищезазначеними договорами має ТОВ «Європартнер Фінанс».

ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог посилається на те, що ПАТ «КБ «Надра» пропущені строки позовної давності, так як звернувшись у вересні 2013 року до Харківського районного суду Харківської області суду із позовною заявою (справа № 635/9004/13-ц), використало своє право дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року, а тому такими діями на власний розсуд змінило умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів та порядку сплати процентів за користування кредитом.

З цього приводу суд вказує наступне.

За змістом частини 1 статті 259 Цивільного кодексу України статті 626 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до пункту 7.3. кредитного договору № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року сторони, керуючись ст. 259 Цивільного кодексу України дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 (десяти) років.

Крім того, положеннями статті 264 ЦК України встановлено, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року зі сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом частково виконував (останній платіж за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року надійшов 10.01.2015 року), що свідчить про визнання ним свого боргу та перериває перебіг позовної давності.

Таким чином, кредитор не позбавлений права в судовому порядку захистити свої права за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року, оскільки строк позовної давності не сплив.

Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року ПАТ «КБ «Надра» у вересні 2013 року звернулось до Харківського районного суду Харківської області із позовною заявою про стягнення заборгованості за даним кредитним договором. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15.01.2014 року по справі № 635/9004/13-ц позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено, стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року у розмірі

2002713,29 грн.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.03.2014 року по справі № 635/9004/13-ц заяву ОСОБА_1 задоволено, заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2014 року по цивільній справі № 635/9004/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 310/11534/13-ц звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Проте, у даному випадку заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 15.01.2014 року по справі № 635/9004/13-ц про задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» щодо стягнення солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованість скасовано за заявою ОСОБА_1 , що свідчить про не визнання ним змін до умов кредитного договору № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року та не затвердження судом таких змін.

Зазначене свідчить про те, що звернення ПАТ «КБ «Надра» у вересні 2013 року з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка залишена судом без розгляду, не є вимогою про дострокове погашення боргу в розумінні статті 1050 Цивільного кодексу України, а тому позивач повинен виконувати свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року.

Звертаючись до суду даним позовом про визнання правовідносин за кредитним договором припиненими, визнання іпотеки припиненою та скасування заборони відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 вказує на те, що оскільки ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості у вересні 2013 року, то строк позовної давності для звернення з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором закінчився 13.09.2016 року, а тому, на думку позивача, кредитор втратив право на отримання від нього належного виконання зобов`язання за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року, що свідчить про те, що зобов`язання за цим договором, а, як наслідок, і за договором іпотеки № 6/4/2008/980-1/261 від 07.03.2008 року, є припиненими.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1, 2 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України).

Із вищезазначеного вбачається, що сплив позовної давності як підставу для припинення зобов`язання норми глави 50 «Припинення зобов`язання» ЦК України не передбачають.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно з статтею 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

У зобов`язальних відносинах суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. Зі спливом позовної давності в цих відносинах кредитор втрачає можливість у судовому порядку примусити боржника до виконання обов`язку. Так само боржник зі спливом строку позовної давності одержує вигоду - захист від можливості застосування кредитором судового примусу до виконання обов`язку.

Однак за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності само по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Зокрема, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом строку позовної давності (частина 3 статті 267 ЦК України).

У разі пропущення позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропущення поважними і прийняти рішення про задоволення позову (частина 5 статті 267 ЦК України).

Крім того, навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина 1 статті 267 ЦК України), установлюючи для особи, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного.

Отже, Цивільний кодексу України не визначає сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина 2 статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.

Із зазначеного вбачається, що зі спливом строку позовної давності, зобов`язання не припиняється.

Відповідно до статті 575 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є іпотека.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 05.06.2003 року іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону № 898-IV іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

За змістом частини 5 статті 3 Закону № 898-IV іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 898-IV іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов 'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Таким чином, якщо інше не передбачене договором, сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором і про звернення стягнення на предмет іпотеки сам по собі не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором а, відповідно, не може вважатися підставою для припинення іпотеки за абзацом другим частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» № 898-1V від 05.06.2003.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-786цс17, постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-1840цс16, постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 537/6072/16, постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 639/7920/16, постанові Верховного Суду від 09 квітня 2019 року у справі № 910/3359/18, постанові Верховного Суду від 26.10.2019 року по справі №626/1799/17, постанові Верховного Суду від 10.01.2020 року по справі №761/44698/16-ц, постанові Верховного Суду від 21.01.2020 року по справі №464/197/18.

Із зазначеного вбачається, що невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/259 від 07.03.2008 року обумовлює відсутність передбачених законом підстав вважати припиненими правовідносини за даним кредитним договором, а отже і припиненою іпотеку за договором іпотеки № 6/4/2008/980-1/261 від 07.03.2008 року.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про залишення без задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням прийнятого судом рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.2,3,11,13,141,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_4 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова Ольга Сергіївна про визнання правовідносин за кредитним договором припиненим, визнання іпотеки припиненою та скасування заборони відчуження нерухомого майна, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий