Номер справи 745/552/20
Номер провадження 2/745/228/2020
РІШЕННЯ

іменем України

29 грудня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Герцова О.М.

з участю: секретаря - Рзаєвої І.С.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів , -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом про стягнення з відповідача 90946,48 грн. 00 коп., як безпідставно отриманих коштів та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в квітні 2020 року відповідно до усної домовленості про оплату товару у вигляді картоплі різних сортів на картковий рахунок вказаний продавцем, ОСОБА_1 було перераховано кошти. Пізніше, а саме після приїзду на склад в с. Загребелля Сосницького району Чернігівської області, для отримання товару у кількості 8 тон картоплі, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було встановлено, що їх ошукали, оскільки кошти було перераховано не на рахунок відкритий на чоловіка, з яким було укладено усну угоду, а на невідому жінку ОСОБА_3 . Таким чином, позивач залишилася без товару, який у подальшому планувався під реалізацію, та без коштів, які були перераховані невідомій жінці.

Ухвалою суду від 03 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по справі, призначено судове засідання.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, не заперечували проти розгляду справи заочно.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що після перерахування коштів на рахунок, який зазначив продавець, від поїхав з дочкою ОСОБА_1 на склад, де повинен забрати картоплю різних сортів. Склад знаходиться в с. Загребелля Сосницького району Чернігівської області. По приїзду на місце складу, охоронником було повідомлено,що жодних вказівок керівництва у переданні зі складу картоплі він не отримував. Після вказаних подій звернувся до правоохоронних органів.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки які належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія НОМЕР_4 є фізичною особою - підприємцем.(а.с.9).

Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 19 лютого 1993 року на ім`я громадянки ОСОБА_1 підтверджено факт того, що її батьком є ОСОБА_4 .(а.с.12).

Матеріалами справи встановлено, що квітні 2020 року відповідно до усної домовленості про оплату товару на картковий рахунок вказаний продавцем було перераховано кошти. Пізніше було встановлено, що кошти було перераховано не на рахунок відкритий на чоловіка, з яким було укладено усну угоду, а на невідому жінку ОСОБА_3 .

Відповідно до копій квитанцій ПриватБанку від 16.04.2020 року платником ОСОБА_1 було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_3 суму у розмірі 9500 гривень, комісія склала 47, 50 гривень(а.с.7), суму у розмірі 10000 гривень, комісія склала 50 гривень (а.с.8), суму у розмірі 11000 гривень, комісія склала 50 гривень (а.с.8).

Відповідно до квитанцій ОСОБА_5 від 15.04.2020 року було здійснено поповнення карткового рахунку номер карти НОМЕР_2 на суму 14698 гривень, комісія банку 299,96 гривень (а.с.7), на суму 14698 гривень, комісія банку 299,96 гривень, на суму 14999 гривень, комісія банку 306 гривень, на суму 14698 гривень, комісія 299,96 гривень (а.с.8).

Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.04.2020 року відкрито кримінальне провадження 0000358 за заявою потерпілої ОСОБА_1 щодо незаконного заволодіння її грошовими коштами.(а.с.13).

Позивач зазначає, що відповідач набула грошові кошти без достатніх правових підстав, а тому вони підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Зокрема, відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Вiдповiдно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, ч. 1, ч. 2ст. 509 ЦК України, цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Системний аналіз положень наведених положень дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч . 2 ст. 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених ст.ст. 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03.06.2015 у справі № 6-100цс15 та узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі № 752/13368/15-ц, висновки у яких, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд має враховувати при застосуванні і виборі норм права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що правова підстава щодо отримання коштів між сторонами не виникла, жодного договору між сторонами не укладалось, а тому оспорювана сума вважається отриманою відповідачем безпідставно в розумінні ст. 1212 ЦК України та є такою, що підлягає поверненню.

Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір 840 грн. 80 коп., тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 кошти у розмірі 90946 гривень 48 копійок та сплачений судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок, а всього 91787 гривень 28 копійок.(дев"яносто одна тисяча сімсот вісімдесят сім гривень 28 копійок).

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд або безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О.М. Герцов

Повний текст рішення складено 05 січня 2021 року.