Справа № 305/641/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 жовтня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Мацунич М.В., Готра Т.Ю.,

з участю секретаря: Терпай С.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Рахівського районного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 305/641/17 (Головуючий: Бліщ О.Б.),-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна, мотивуючи тим, що 18 брезня 1993 року між нею та ОСОБА_3 був укладений шлюб, про що виконкомом Середньоводянської ради Рахівського району Закарпатської області зроблено актовий запис 26. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.

03 березня 2017 року шлюб між ними розірвано Рахівським районним судом Закарпатської області.

Позивач зазначає, що у період шлюбу ними набуте наступне майно, а саме: житловий будинок за АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок належить ОСОБА_4 , матері ОСОБА_3 ..

За час перебування у шлюбі в даному будинку без відповідних дозвільних документів ними були проведені ремонтні роботи та добудови, що не введені в експлуатацію відповідно до чинного законодавства. Зокрема у житловому будинку зроблено капітальний ремонт, здійснено його добудову, встановлено огорожу, влаштовано систему газопостачання, опалення, водопостачання. Вартість житлового будинку істотно збільшилась з 1993 року по сьогоднішній день становить орієнтовно 1 990 200 гривень;

Сторони під час шлюбу набули незавершений будівництвом житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких було побудовано вказаний житловий будинок орієнтовно становить 2 800 000 грн;

Також, за час шлюбу між сторонами набутий об`єкт незавершеного будівництва лісопильний цех, розташований за адресою: Рахівський район, с.Верхнє Водяне, ур. «Хутарь» та розташований на наступних земельних ділянках, - площею 0,1000 га. для комерційного використання (розміщення пилорами), кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0101; площею 0,26 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0100. Вартість будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких було побудовано лісопильний цех орієнтовно становить 4 094 000 грн., вартість земельної ділянки площею 0,1000 га. орієнтовно становить 459 522 грн., а вартість земельної ділянки площею 0,26 га орієнтовно становить 764 098 грн.;

У період шлюбу сторонами також придбано транспортні засоби: автомобіль з державними номерами НОМЕР_1 , автомобіль з державними номерами НОМЕР_2 , автомобіль з державними номерами НОМЕР_3 , автомобіль з державними номерами НОМЕР_4 та автомобіль DADI BDD 6491 Е з державними номерами НОМЕР_5 .

Позивач посилається на те, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набуте за час перебування у шлюбі, просила у порядку поділу спільного сумісного майна визнати за позивачем та відповідачем ОСОБА_3 право власності на ј житлового будинку АДРЕСА_1 ; Ѕ на будівельні матеріали та конструктивні елементи, з яких побудовано житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; Ѕ на будівельні матеріали та конструктивні елементи, з яких побудовано лісопильний цех, що розташований за адресою: Рахівський район, с. Верхнє Водяне, ур. «Хутарь»; Ѕ земельної ділянки площею 0,1000 га для комерційного використання (розміщення пилорами), місцезнаходження земельної ділянки Рахівський район, с. Водяне, ур. «Хутарь»); Ѕ земельної ділянки площею 0,26 га для ведення особистого селянського господарства, місцезнаходження земельної ділянки с. Верхнє Водяне, ур. Хутарь Рахівського району Закарпатської області; Ѕ частину транспортних засобів, а саме, автомобіля з державним номерним знаком НОМЕР_1 , автомобіля з державним номерним знаком НОМЕР_2 , автомобіля з державним номерним знаком НОМЕР_3 , автомобіля з державним номерним знаком НОМЕР_4 та автомобіля DADI BDD 6491 Е з державним номерним знаком НОМЕР_5 . Також позивач просила визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ житлового будинку

АДРЕСА_2 жовтня від позивачки ОСОБА_2 надійшли зміни та уточнення до позовної заяви і суть даних змін та уточнень зводиться до часткової зміни предмету та підстав позову. Зокрема, позивачка ОСОБА_2 просить: визнати недійсним договір дарування земельної ділянки № 1281 від 13.10.2016, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; договір дарування земельної ділянки № 1528 від 08.12.2016, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; договір дарування № 1280 від 13.10.2016, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; та у порядку поділу спільного сумісного майна визнати за позивачем право власності на: ј житлового будинку АДРЕСА_1 ; ј будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких проведено добудову до вказаного житлового будинку, яка складається з підвального приміщення, гаража, коридору, кухні, трьох кімнат на першому поверсі та п`яти кімнат, коридору і санвузла на другому поверсі; Ѕ на будівельні матеріали та конструктивні елементи з яких побудовано лісопильний цех, що розташований за адресою Рахівський район, с. Верхнє Водяне, урочище «Хутарь»; Ѕ земельної ділянки для комерційного використання площею 0,10 га, розташованої за адресою: Рахівський район, с. Верхнє Водяне, урочище «Хутарь»; Ѕ земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,26 га, розташованої за адресою: Рахівський район, с. Верхнє Водяне, урочище «Хутарь» і у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за позивачем право власності на Ѕ транспортних засобів, а саме автомобіля з державним номерним знаком НОМЕР_1 , автомобіля з державним номерним знаком НОМЕР_4 та автомобіля DADI BDD 6491 Е з державним номерним знаком НОМЕР_5 .

Позивач уточнені позовні вимоги щодо визнання договорів дарування недійсними мотивує тим, що такі не спрямовані на реальний перехід права власності від ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , а вчинені лише з метою уникнення поділу майна, оскільки відповідач ОСОБА_3 і надалі продовжує здійснювати повноваження власника щодо володіння, користування та розпорядження спірним майном. Щодо поділу будівлі пилорами зазначає позивач вказує, що згідно договору дарування будівля пилорами складається лише з навісу з пилорамою. При цьому, згідно звіту про оцінку майна, вартість пилорами становить 143 тис. грн. За час перебування сторін у шлюбі вартість будівлі пилорами значно зросла і згідно висновку про дослідження вірогідної вартості нерухомого майна, складеного ТОВ «Меркурій Партнерс» становить 2800000 грн., а оскільки пилорама не введена в експлуатацію, то позивч просила визнати за нею право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи з яких вона побудована.

Рішенням Рахівського районного суду від 23 грудня 2019 року у задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ сумісного майна відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чингним законодавством для відмови у позові відсутні, так як ОСОБА_2 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 набули у приватну власність будівлю пилорами (лісопильного цеху) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.12.2013 року і згідно до звіту про оцінку майна вартість будівлі пилорами становить 143 000,00 грн.

За час спільного подружнього життя сторонами на пилорамі було зведено: огорожу, навіси та декілька будівель і за рахунок спільних зусиль вартість будівель і за рахунок спільних зусиль вартість будівлі пилорами (лісопильного цеху) значно зросла. Окрім цього, сторони майже закінчили будівництво житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і який є об`єктом незавершеного будівництва. Після одруження сторони мешкали у будівлі матері відповідача ОСОБА_4 у житловому будинку АДРЕСА_1 , і за спільні кошти позивача та відповідача ОСОБА_3 були проведені будівельні та ремонтно-оздоблювальні роботи в будинку, а саме здійснено капітальний ремонт, його добудову, встановлено огорожу, влаштовано систему газопостачання, опалення, водопостачання.

Також, за час шлюбу сторони набули в власність земельні ділянки площеню 0,26 га, площею 0,1 га, що знаходяться в урочищі «Хутарь» села Верхнє Водяне, Рахівського району, які ОСОБА_3 без надання дозволу позивача і з метою ухилення від поділу спільної сумісної власності подарував матері. Під час подружнього життя сторони набули у власність автомобілі, але наразі у цій частині рішення про відмову у позові не оспорюють. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що добудова до будинку, будинок, приміщення лісопильного цеху не введені в експлуатацію та відносяться до самочинного будівництва, а тому об`єктом спільної сумісної власності подружжя будуть саме будівельні матеріали та конструктивні елементи.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року залучено до участі у справі ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у якості правонаступника померлої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у даній справі.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Шкварко А.В., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_3 та ОСОБА_5 адвоката Кустрьо М.М., даними ним у попередньому судовому засіданні 31 травня 2021 року, який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 18 березня 1993 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, про що виконкомом Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області зроблено актовий запис № 26.

Рішенням Рахівського районного суду від 03 березня 2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Предметом судового спору є спільне сумісне майно, яким являється: житловий будинок за АДРЕСА_1 ; незавершений будівництвом житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та розташований на наступних земельних ділянках, - площею 0,1000 га для комерційного використання (розміщення пилорами), кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0101; - площею 0,26 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0100 та автомобілі.

Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно свідоцтва № 64 на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР забудовником ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на виділеній земельній ділянці належить збудувати одноповерховий житловий будинок на 2 кімнати, житловою площею 36.20 кв.м. по АДРЕСА_3 (т.1 а.с. 214).

Після укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , подружжя стало проживати в половині будинку АДРЕСА_1 і дана обставина сторонами не заперечується.

За час перебування сторін по справі у шлюбі в даному будинку без відповідних дозвільних документів були проведені ремонтні роботи та добудови що не введені в експлуатацію відповідно до вимог закону.

Висновком СОД-ТОВ «Меркурій Партнерс» про дослідження вирогідної вартості нерухомого майна стверджується, що житловий будинок АДРЕСА_1 є будинок 1 групи капітальності розташований у центральній частині села і загальна площа будинку становить близько 150 м. Будинок має відмінний технічний стан і при проведенні ремонтних робіт із зовнішнього та внутрішнього оздоблення використані сучасні матеріали, а також техніки оздоблення (зовнішнє тинькування стін з покриттям типу «Короїд» з подальшим фарбуванням поверхні). На дату проведення дослідження будинок забезпечений електропостачанням від центральної електромережі, водопостачанням від автономної станції, водовідведенням автономною системою з септиком (вигрібною ямою). Теплозабезпечення здійснюється за допомогою автономного опалювального приладу (двоконтурний котел на твердому паливі).

Загальний технічний стан основних несучих конструкцій будинку добрий (у прибудові відмінний), оздоблення та інженерно-технічний елементи у відмінному стані. У приміщенні проведений капітальний ремонт із заміною систем електроживлення, тепло- та водо забезпечення, водовідведення. При оздобленні приміщень застосовані сучасні ремонтні та оздоблювальні матеріали. Ганки та окремі елементи будинку виконані з гарнітурних плит та уступів.

Подвір`я будинку вимощене декоративними елементами мощення. Подвір`я будинку огороджено сучасним парканом з металевих секцій (під ковані елементи) у кам`яних (граніт) стовпах.

Ремонтні роботи проведено орієнтовно на протязі не пізніше 8-10 років. За всіма ознаками, до основної частини будинку пізніше (10-15 років) було добудовано прибудову.

Вартість житлового будинку істотно збільшилась з 1993 року і на сьогоднішній день становить орієнтовано 1 990 200,00 грн.

Право власності на даний житловий будинок належить ОСОБА_6 , матері ОСОБА_3 , і з врахуванням того, що вартість та площа будинку значно зросла у результаті капітального ремонту, що був проведений за спільні кошти подружжя та за рахунок їх спільного трудового вкладу тому їм належить на праві власності Ѕ житлового будинку і підлягає визнанню за позивачкою право власності на ј житлового будинку.

Згідно з положеннями ст.ст. 181, 182, 331, 368 ЦК україни, право власності у тому числі і право спільної сумісної власності подружжя, на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) прийняття його до експлуатації та державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за позивачем та відповідачем на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку, або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній стороні, а іншій присудити грошову компенсацію.

Оскільки, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після проведеної реконструкції та капітального ремонту не введено в експлуатацію, а тому судова колегія вважає з урахуванням вищезазначеного, визнати за позивачкою ОСОБА_2 право власності на ј будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких проведено добудову до житлового будинку.

Сторонами під час шлюбу також побудований будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який є об`єктом незавершеного будівництва.

Враховуючи вимоги ст.ст. 181, 182, 331, 368, 376 ч. 2 ЦК України при неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку, суд може визнати право за дружиною забудовника на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку.

Стаття 57 СК України визначає правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка.

Одним з видів розпорядження власністю є право власника використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом, законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (ст. 320 ЦК України).

Згідно зі статтею 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Майно фізичної особи-підприємця, яке використовується для її господарської діяльності вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.

Використання цього майна одним з подружжя для здійснення підприємницької діяльності може бути враховане під час обрання способу поділу цього майна.

Із матеріалів справи вбачається, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_3 набув у приватну власність будівлю пилорами (лісопильного цеху) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.12.2013 року.

Відповідна вартість нерухомого майна, наданого СОД ТОВ «Меркурій партнерс» вартість будівель пилорами (лісопильного цеху) становить 2 800 000 грн. і даний об`єкт не введено в експлуатацію.

Із вищезазначеного висновку про дослідження вірогідної вартості нерухомого майна будівля пилорами (лісопильного цеху) розташована на двох суміжних земельних ділянок площею 0,26 га та 0,1 га, що в урочищі «Хутарь» села Верхнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області.

Державним актом на право власності на аземельну ділянку видано ОСОБА_3 стверджується, що на підставі розпорядження Рахівської РДА від 19 лютого 2009 року № 55 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована в ур. «Хутарь» с. Верхнє Водяне, Рахівського району і цільове призначення (використання) земельної ділянки комерційного використання (розміщення пилорами).

У відповідності із із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 18.2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК України.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає за необхідне визначити за позивачем ОСОБА_2 право власності на Ѕ земельної ділянки площею 0,1000 га на якій розміщена будівля пилорами (лісопильного цеха).

На підставі договору дарування від 20 липня 2004 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,26 га, яка розташована на території В.Водянської сільської ради в урочищі «Хутор» із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства і дана земельна ділянка хоч і набута за час шлюбу відповідачем, але на підставі договору дарування і є особистою приватною власністю ОСОБА_3 , а тому поділу як спільне сумісне майно подружжя не підлягає.

Відповідно до договору дарування земельної ділянки № 1281 укладеного 13.10.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Небогою М.П. право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована в урочищі «Хутарь» села Верхнє Водяне, Рахівського району перейшло до ОСОБА_6 .

Відповідно до договору дарування № 1280, укладеного 13 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Небогою М.П. право власності на будівлю пилорами (лісопильного цеху), що в урочищі «Хутарь» села Верхнє Водяне, Рахівського району перейшло до ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно до положень статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Так, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 із 18 березня 1993 року і по грудень 2016 року проживали однією сім`єю, вели спільне господарство і передбачаючи можливість поділу спільного майна подружжя відповідач по договорах дарування відчужив майно, що є об`єктом спільної сумісної власності, без згоди дружини і ос порені договори укладені без мети настання правових наслідків щодо відчуження права власності та його переходу до іншої особи із метою уникнення поділу майна. ОСОБА_3 продовжує здійснювати повноваження власника щодо володіння та користування і розпорядження будівлею пилорами (лісопильного цеху) та земельною ділянкою для її обслуговування площею 0,1000 га здійснюючи підприємницьку діяльність.

Оскільки, транспортних засобів зазначених позивачкою у позовній заяві за ОСОБА_3 не значиться, а тому у цій позовній вимозі ОСОБА_2 також слід відмовити.

При постановленні рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене і рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і з ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити частково із вищезазначених підстав.

Судові витрати у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК україни сплаченого ОСОБА_2 при зверненні у суд із позовом у розмірі 7 959,10 грн. та при поданні апеляційної скарги 13 254 грн. підлягають стягненню із ОСОБА_5 та ОСОБА_3 по 10 607 грн. 50 коп. кожного на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 215, 234, 368, 181, 182, 331, 368, 376, 717 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 61 СК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду від 23 грудня 2019 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки № 1281 укладеного 13 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Небогою М.П.

Визнати недійсним договір дарування № 1280, укладено 13 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Небогою М.П.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ј житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

-ј будівельних матеріалів та конструктивних елементів з яких проведено добудову для житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: з підвального приміщення, гаража, коридора, кухні, трьох кімнат, на першому поверсі та п`яти кімнат, коридору і санвузла на другому поверсі.

- Ѕ на будівельні матеріали та конструктивні елементи, з яких побудований житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Ѕ будівельні матеріали та конструктивні матеріали, з яких перебудовано лісопильний цех, що розташований за адресою: Рахівський район, с. Верхнє Водяне, ур. «Хутарь».

- Ѕ земельної ділянки площею 0,1000 га для комерційного використання (розміщення пилорами), місцезнаходження земельної ділянки: Рахівський район, с. Верхнє Водяне, ур. «Хутарь».

У решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 по 10 607 грн. 50 коп. з кожного сплачених нею судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2021 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой