Справа № 212/9140/21
У Х В А Л А

10 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Власенко М.Д., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 про визнання і виконання на території України рішення Зангеланського районного суду Азербайджанскої Республіки від 23 лютого 2021 року про збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 року від Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання рішення Зангеланського районного суду Азербайджанської республіки на території України про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина з ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Між Республікою Азербайджан і Україною питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, Протоколу до вказаної Конвенції від 28.03.1997 року.

За нормами ч. 2 ст. 54 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Згідно вимог ч.1 ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Вивченням матеріалів клопотання встановлено наявність трьох різних адрес місця мешкання боржника ОСОБА_2 у м. Кривий Ріг, а саме: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 .

З метою належного виконання доручення, перевірки адреси місця перебування боржника та повних відомостей про його дату народження, судом здійснено запит до відділу реєстрації місця проживання громадян Виконкому Покровської районної у місті ради, згідно відповіді якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був знятий з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання у м. Запоріжжя з 12.03.2021 року.

За відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради станом на 02.11.2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя не зареєстрований.

Згідно вимог ч.2 ст.464 ЦПК України, якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.466 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні.

Таким чином, оскільки боржник не має в Україні місця проживання (перебування) або місцезнаходження, клопотання повинно розглядатись за місцем знаходження в Україні його майна, проте матеріали клопотання такої інформації не містять, всупереч ч.1 ст.466 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п.3 ч.3 ст.466 ЦПК України до клопотання додається документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

До клопотання ОСОБА_1 надано копії листів Зангеланського районного суду Азербайджанської республіки від 20.11.2020 року, 09.02.2020 року, 03.12.2020 року та 25.01.2021 року про виклик до суду ОСОБА_2 із зазначенням часу та місця розгляду справи. При цьому, всі вказані листи були направлені на адресу: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , які не могли бути доставлені, оскільки вулиці з такою назвою в м. Кривий Ріг не існує.

Крім того, вказані повідомлення сторони, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, а саме ОСОБА_2 здійснені Зангеланським районним судом Азербайджанської республіки всупереч вимог Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року та Протоколу до вказаної Конвенції від 28.03.1997 року, згідно вимог яких при виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться один з одним через свої центральні органи.

Згідно ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

За встановлених обставин клопотання ОСОБА_1 про визнання і виконання на території України рішення Зангеланського районного суду Азербайджанскої Республіки від 23 лютого 2021 року про збільшення розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 не може бути прийнято до провадження та розглянуто у встановленому законом порядку, в зв`язку з чим воно підлягає залишенню без розгляду та поверненню разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 465-466 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання і виконання на території України рішення Зангеланського районного суду Азербайджанскої Республіки від 23 лютого 2021 року про збільшення розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 - залишити без розгляду та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що після усунення обставин, які зумовили повернення заяви, він може звернутись до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана без проголошення 10.11.2021 року.

Суддя М. Д. Власенко