Справа № 367/7453/21
Провадження №2/367/5592/2021
УХВАЛА

про залишення без руху

12 жовтня 2021 м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Бучанської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог: ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним рішень Ворзельської селищної ради № 46 (2015р.) та № 363-28-VII (2017р.), скасування співвласнику ОСОБА_2 . Свідоцтва про право власності та державну реєстрацію земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Бучанської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог: ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним рішень Ворзельської селищної ради № 46 (2015р.) та № 363-28-VII (2017р.), скасування співвласнику ОСОБА_2 . Свідоцтва про право власності та державну реєстрацію земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , яка не відповідає вимогам ст.ст. 175 і 177 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходить до висновку, про залишення її без руху.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з позовом позивачем подано заяву про звільнення від сплати судового збору, оскільки, він є особою з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно п. п. 8, 9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;

Як вбачається з копії посвідчення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом 3 групи, серія НОМЕР_1 . Інших доказів, зокрема, на підтвердження факту інвалідності заявника внаслідок війни, останнім не подано.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позивачем у заяві не наведено доводів і не подано належних доказів на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме - 908 грн.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригінал письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відмітка про засвідчення копії документа складається: "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Проте, як вбачається з наданих позивачем копій документів, то вони не засвідчені у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Втім звертаючись до суду із позовом про визнання недійсним рішень Ворзельської селищної ради № 46 (2015р.) та № 363-28-VII (2017р.), скасування співвласнику ОСОБА_2 . Свідоцтва про право власності та державну реєстрацію земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , до позовної заяви позивачем не додано доказів на підтвердження обставин, які зазначені в позовній заяві.

Згідно з ч. 1, ч.2 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтями 46, 47 ЦПК України передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника (а не зміни відповідача),однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що в позові ОСОБА_1 зазначено третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 , який помер до подачі позову до суду.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням права, свобод та інтересів третіх осіб.

За вказаних обставин, відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної дієздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, тобто, що провадження по даній справі не підлягає відкриттю і справа за позовом до померлого ОСОБА_5 не підлягає розгляду у суді в порядку цивільного судочинства.

Встановлено, що в позові зазначено третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 , який на час звернення до суду з позовом помер, і відповідно до вищезазначених положень законів він не може бути учасником цивільно-процесуальних відносин у суді.

З матеріалів справи вбачається, що на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі, ОСОБА_5 значиться померлим, його цивільна правоздатність і дієздатність припинились його смертю до відкриття провадження у справі.

Отже, цивільна справа, сторонами якої на час пред`явлення позову є померлі особи розглядатися не може.

Ця позиція узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвала від 07.02.2013 року по справі №6-50878 св 12), який своєю ухвалою закрив провадження по справі за позовом до померлої особи на підставі п. 1 ч. 1ст. 205 ЦПК України, тобто на підставі того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 177, 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бучанської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог: ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним рішень Ворзельської селищної ради № 46 (2015р.) та № 363-28-VII (2017р.), скасування співвласнику ОСОБА_2 . Свідоцтва про право власності та державну реєстрацію земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді - 10 днів з дня отримання даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ст. 185 ч. 3 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя: Я.В. Шестопалова