Справа № 753/8588/20
Провадження № 2-к/761/1/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.

за участю секретаря Корнійчук Є.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Києві клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ДенТа», про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Економічного суду міста Мінська від 18 грудня 2019 року у справі №253-15/2019,

встановив:

В травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «А-ДенТа» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва із вказаним клопотанням, в якому просило надати дозвіл на примусове виконання рішення Економічного суду міста Мінська від 18 грудня 2019 року у справі №253-15/2019.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2020 року матеріали клопотання направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 вересня 2020 року матеріали клопотання передано до провадження судді Саадулаєва А.І.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2020 року цивільну справу за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ДенТа», про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Економічного суду міста Мінська від 18 грудня 2019 року у справі №253-15/2019 було прийнято до розгляду та повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Карго лайн Україна» (, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17) про надходження до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ДенТа», про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Економічного суду міста Мінська від 18 грудня 2019 року у справі №253-15/2019 та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2020 року клопотання було призначено до судового розгляду на 09 листопада 2020 року о 11 год. 15 хв. У визначений час та місце учасники справи не з`явилися, заяв та клопотань суду не подавали.

Копія ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2020 року була направлена Товариству з обмеженою відповідальністю «Карго лайн Україна» (за адресою: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17), що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про не вручення поштового відправлення з відміткою «За зазначеною адресою не знаходиться».

У зв`язку із першою неявкою учасників справи, розгляд клопотання було відкладено на 02 лютого 2021 року о 09 год. 30 хв. У визначений час та місце учасники справи не з`явилися, заяв та клопотань суду не подавали. Розгляд клопотання було відкладено на 19 березня 2021 року о 13 год. 00 хв. У визначений час та місце учасники справи не з`явилися, заяв та клопотань суду не подавали, про причини неявки не повідомили. Розгляд клопотання було відкладено на 27 травня 2021 року о 11 год. 00 хв. У визначений час та місце учасники справи не з`явилися, від ТОВ «А-ДенТа» до суду надійшла заява про розгляд справи без присутності заявника. Розгляд клопотання було відкладено на 09 серпня 2021 року о 08 год. 00 хв. У визначений час та місце учасники справи не з`явилися, заяв та клопотань суду не подавали, про причини неявки не повідомили. Розгляд клопотання було відкладено на 09 вересня 2021 року о 14 год. 30 хв. У визначений час та місце учасники справи не з`явилися, заяв та клопотань суду не подавали, про причини неявки не повідомили.

Заперечень Товариством з обмеженою відповідальністю «Карго лайн Україна» до суду надано не було.

Відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 467 ЦПК України неявка сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, а тому суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання за їх відсутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи та розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ст.462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ст. 466 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, зокрема, повинно містити мотиви подання клопотання. До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи, зокрема, офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше).

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено судом, до клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення іноземного суду були додані документи, визначені ст. 466 ЦПК України.

Згідно статті 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до ч.1 ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ст.463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ч.1 ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та його розгляд має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема ст.ст.466-467 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України у п.1 своєї Постанови №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року роз`яснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Порядок визнання та примусового виконання в Україні судових рішень (в тому числі, ухвалених судами Республіки Білорусь) на теперішній час врегульовано нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Мінськ, 22.01.1993 року),Закону України «Про міжнародне приватне право», Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ), Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, зареєстр. в МЮУ 02.07.2008 року за № 573/15264.

Згідно зі ст.51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує винесені на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання таких рішень здійснюється у порядку, встановленому законом України (ст.82 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 53 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22 січня 1993 року - клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню. До клопотання про дозвіл примусового виконання рішення додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Також, міжнародним договором, зокрема, є Угода про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 2889-XII від 19 грудня 1992 року, а Республікою Білорусь - ратифікаційна грамота подана 24 листопада 1992 року (відповідно до Довідки про ратифікацію документів і виконання внутрішньодержавних процедур по документах, прийнятих Радою глав держав, Радою глав урядів та Економічною радою Співдружності Незалежних Держав).

Згідно ст. 5 вказаної Угоди, компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язуються надавати взаємну правову допомогу.

Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування Сторін, свідків, експертів та інших осіб.

При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться одна з одною безпосередньо.

При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави.

При зверненні про надання правової допомоги і виконання рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

Статтею 7 вказаної Угоди передбачено, що Держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що набули законної чинності.

Рішення, винесені компетентними судами однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, мають бути виконаними на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав.

Рішення, винесені компетентним судом однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав у частині звернення стягнення на майно відповідача, підлягають виконанню на території іншої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав органами, призначеними судом або визначеними законодавством цієї держави.

Статтею 8 вказаної Угоди передбачено, що виконання рішення відбувається за клопотанням заінтересованої Сторони.

До клопотання додаються: належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання; офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення; докази про повідомлення іншої Сторони про процес; виконавчий документ.

Заявником до клопотання додано:

належним чином завірену копію рішення Економічного суду міста Мінська від 18 грудня 2019 року по справі №253-15/2019, про примусове виконання якого порушене клопотання, а також копію ухвали Економічного суду міста Мінська про виправлення помилок від 29.01.2020 у справі № 253-15 / 2019. За результатом розгляду справи № 253-15 / 2019 вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карго лайн Україна» (Україна, м. Київ, вул. Бориспільська, 4, , ІПН: 14) на користь заявника 3461,40 доларів США, з них 3380 доларів США основного боргу та 81,40 доларів США відсотків, а також 637,50 білоруських рублів (еквівалент 303,04 долари США на дату винесення рішення) витрат на сплату державного мита. Загальна сума стягнення становить 3764,44 долари США;

офіційний документ про те, що рішення набуло чинності у вигляді довідки, з якої вбачається, що рішення Економічного суду міста Мінська від 18.12.2019 по справі №253-15/2019, про стягнення 3461,40 доларів США не оскаржувалось та вступило у законну силу 15.01.2020. Ухвала про виправлення описки від 29.01.2020 також не оскаржувалась та вступила у законну силу 20.02.2020 та підлягає виконанню;

докази про повідомлення іншої Сторони про процес, що підтверджуються ухвалою Господарського суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року у справі №910/12720/19, відповідно до якої судове доручення Економічного суду міста Мінська (Республіка Білорусь) про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «Карго лайн Україна» документів по справі №253-15/2019, вважати виконаним;

виконавчий документ у вигляді судового наказу Економічного суду міста Мінська по справі №253-15/2019 від 15 січня 2020 у справі № 253-15 / 2019.

Відповідно до ст. 9 вказаної вище Угоди, у виконанні рішення може бути відмовлено на прохання Сторони, проти якої воно направлене, тільки якщо ця Сторона надасть компетентному суду за місцем, де виклопотується виконання рішення, докази того, що інша Сторона не була повідомлена про процес.

Дослідивши матеріали поданого клопотання перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, суд дійшов висновку про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та вважає вказане клопотання таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 128, 259, 260, 462-470 ЦПК України, -

ухвалив:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ДенТа», про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Економічного суду міста Мінська від 18 грудня 2019 року у справі №253-15/2019 - задовольнити.

Визнати в Україні та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Економічного суду міста Мінська від 18 грудня 2019 року у справі №253-15/2019, яким вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карго лайн Україна» (Україна, м. Київ, вул.Глибочицька, 17, , ІПН: 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ДенТа» (220049, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Кнорін, буд. 1, корп. 3, кімн. 201, реєстраційний номер: 191436605, дата державної реєстрації 23.11.2010) 3380 доларів США основного боргу, 81,40 доларів США відсотків, а всього - 3461,40 доларів США, а також 637,50 білоруських рублів (що на дату винесення рішення еквівалентно 303,04 долари США) витрат зі сплати державного мита.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: