Справа № 639/8321/20
Провадження № 2-з/639/79/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

04 січня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Рубіжного С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі №639/8321/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору дарування Ѕ частки удаваним,-

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2020 року в провадження Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору дарування Ѕ частки удаваним.

31 грудня 2020 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якому він просить суд:

-забезпечити позов шляхом накладання арешту на майно / заборонити відчуження майна Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 143,8 кв.м. (житловий будинок з прибудовами літ. «А-1» та надвірні будівлі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що 21.12.2020р. нею подана вказана вище позовна заява про визнання договору дарування удаваним і таким, що укладений з метою приховати договір купівлі-продажу. Окрім обґрунтування необхідності визнання правочину удаваним і таким, що укладений з метою приховати договір купівлі-продажу частки спірного домоволодіння, вказаному в позовній заяві зазначає, що в інформаційній довідці за № 236941940 зазначено, що у відповідача ОСОБА_3 ( колишнього чоловіка позивачки) відсутнє будь-яке майно, тобто, частка спірного домоволодіння, що фактично є спільним майном подружжя, на час подання позовної заяви відчужена третій / сторонній особі.

Інформаційна довідка за № 236941295 свідчить, що новим власником спірної частки домоволодіння є ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 08.12.2020р. частки житлового будинку, посвідченого приватним, нотаріусом. Харківського міського нотаріального округу Литвин Г. Р. ( рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55569562 від 08.12.2020р.), тобто, колишній чоловік позивача подарував вказаній вище 3-й особі належну позивачу частку фактично спільної власності подружжя, що може розцінюватись також і як цілеспрямовані дії, направлені на ухилення від виконання зобов`язання щодо справедливого і законного поділу спільного майна подружжя, а відповідно, існує і ризик подальшого відчуження спірного майна.

Суд, дослідивши заяву позивача про забезпечення позову та матеріали, що додані до позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частина 1ст.153 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц.

Предметом позову є визнання договору дарування від 26.07.2013 року удаваним, визнавши його договором купівлі-продажу.

В позовній заяві позивачем пред`явлено позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які є сторонами оспорюваного договору та ОСОБА_4 , яка є представником сторони.

Інших вимог до інших осіб для захисту права не заявлено.

В заяві про забезпечення позову представник позивача просить застосувати обмеження прав власності, проте не зазначено якої особи.

В заяві про забезпечення позову, маються посилання на те, що частина спірного домоволодіння була відчужена відповідачем на користь ОСОБА_6 , проте зазначене не підтверджено доказами.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.12.2020 року вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності у розмірі Ѕ частки ОСОБА_6 на підставі договору дарування частки житлового будинку серія та номер 236, виданий 08.12.2020, посвідчений приватним нотаріусом Литвин Г.Р., та ОСОБА_7 , також на праві спільної часткової власності належить Ѕ частка на підставі договору про поділ спільного майна подружжя, серія та номер 4602, виданий 10.10.2020, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Жовнір Я.В..

Враховуючи вище викладене, оскільки даний спірний житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не є відповідачами по справі та до них не заявлені позовні вимоги, внаслідок чого не наділені процесуальними правами та обов`язками, визначених законодавством, то суд враховуючи права інших осіб, які не можуть бути порушені, відмовляє у задоволені заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.149,150,153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі №639/8321/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору дарування Ѕ частки удаваним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту ії підписання.

Повний текст ухвали складено 04 січня 2021 року

Суддя С.О. Рубіжний