Справа № 708/1141/2012 Провадження № 6/304/14/2021
У Х В А Л А

05 листопада 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання Гавій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» та ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,

В С Т А Н О В И В :

представник ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулася до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що 06 листопада 2012 року Перечинським районним судом Закарпатської області ухвалено рішення у справі № 708/1141/2012, за яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» стягнуто заборгованість за кредитним договором №198/07-2007 від 04 липня 2007 року у розмірі 15 629, 96 грн, а також 214, 60 грн судового збору. Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», яке у свою чергу згідно Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року відступило право вимоги разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, на користь заявника. Заявник вказує, що у матеріалах кредитної справи № 198/07-2007, яку було передано від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Брайт Інвестмент» було встановлено наявність оригіналу виконавчого листа у даній справі. Вважає причини пропуску строків для подачі виконавчого листа № 708/1141/2012 до виконання поважними, оскільки заявник не міг раніше знати про дану обставину, оскільки набуло право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором лише 30 вересня 2020 року, що у свою чергу унеможливлювало вчинення процесуальних дій у визначений законом строк та об`єктивно не залежало від волі заявника. На підставі наведеного просить задовольнити дану заяву.

Представник заявника у судове засідання не з`явилася, одночасно у заяві просила розглянути таку без її участі, підтримавши вимоги у повному обсязі.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, а тому суд відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України розглядає заяву у їх відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до такого висновку.

Встановлено, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2012 року у справі № 708/1141/2012 з боржника ОСОБА_1 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» заборгованість за Кредитним договором № 198/07-2007 від 04 липня 2007 року у сумі 148 837,71 грн, а також судові витрати в сумі 15 629, 96 грн, а також 214, 60 грн судового збору.

05 серпня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» (Банк) та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, за яким Банк відступив Новому кредитору належні йому, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у Нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього Договору, зазначених у Додатку № 1, зокрема й до ОСОБА_1 за кредитним договором №198/07-2007 від 04 липня 2007 року на загальну суму 25 387,95 грн (а. с. 54-56, 57).

У свою чергу 30 вересня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (Первинний кредитор) уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (Новий кредитор) Договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, згідно якого Первинний кредитор відступив Новому кредитору належні йому, а Новий кредитор набуває права вимоги до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у Нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього Договору, зазначених у Додатку № 1 (а. с. 58-59).

Як видно з Витягу з Додатку № 1 до Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, укладеного 30 вересня 2020 року, до заявника перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за Кредитним договором № 198/07-2007 від 04 липня 2007 року, загальна сума боргу 25 387,95 грн (а. с. 60).

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні.

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження тощо.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі №370/2464/17 (провадження 61-39193св18).

Крім цього у постанові від 21 березня 2018 року (справа № 6-1355/10) Верховний Суд дійшов висновку, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором факторингу є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Також Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоду одній із сторін. Також у рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» суд зробив висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення ст. 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки рішення суду у справі №708/1141/2012 року на даний час залишається невиконаним, а внаслідок укладення Договору про відступлення прав вимоги відбулась заміна кредитора, тому заява ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Щодо вимог заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, то суд констатує таке.

Зі змісту заяви встановлено, що у матеріалах кредитної справи № 198/07-2007, яку було передано від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Брайт Інвестмент» наявний оригінал виконавчого листа, копію якого долучено до заяви (а. с. 65, зворот).

Строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання сплив 23 листопада 2013 року.

З наданої на запит суду інформації Великоберезнянського відділу Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області від 18 серпня 2021 року №7916/19.14-19 виконавчий лист за № 708/1141/2012, виданий Перечинським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу у відділі не перебуває, і як слідує з даних ВП-спецпідрозділ від 18 серпня 2021 року, зазначений виконавчий документ перебував на виконанні у Перечинському відділі ДВС, за яким 21 листопада 2013 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за п. 8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 79, 80-81).

Стаття 431 ЦПК України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частинами 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Разом з цим, згідно частин 1 та 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV, що діяв на момент видачі виконавчого листа далі Закон) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом одного року, крім посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, які можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішень комісій по трудових спорах з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення, а також для інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Нормою частини 2 статті 24 цього Закону встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Так само згідно із ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які необхідно вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмова в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання тягне за собою фактичне невиконання рішення суду, що, як уже зазначалось, є завершальною частиною розгляду цивільної справи, тому суд, вирішуючи дане питання відповідно до практики Європейського суду, повинен враховувати, що процесуальні обмеження у вигляді пропуску процесуального строку не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У контексті наведеного, з урахуванням зазначених положень та доводів заявника, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «Брайт Інвестмент» є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 2, 7, 10, 260, 263, 353, 433 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» та ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 708/1141/2012, виданого Перечинським районним судом Закарпатської області 08 травня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 198/07-2007 від 04 липня 2007 року, у сумі 15 629 (п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять дев`ять) гривень 96 копійок, а також судового збору у сумі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок, з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (; місцезнаходження: 49019 м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського , буд 54, офіс 402).

Визнати поважними причини та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 708/1141/2012, виданого Перечинським районним судом Закарпатської області 08 травня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 198/07-2007 від 04 липня 2007 року, у сумі 15 629 (п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять дев`ять) гривень 96 копійок, а також судового збору у сумі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий: Чепурнов В. О.