Справа № 2о/325/43/2021
325/1142/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Васильцової Г.А.

за участю секретаря Міняйло А.П.

представника заявника - адвоката Ковальова Д.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Приазовське цивільну справу за заявою представника заявника - ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приазовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро),

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з заявою, в якій просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , по відношенню до сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява обґрунтована тим, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області. В його свідоцтві про народження матір`ю зазначена ОСОБА_4 , а батько на підставі ст.. 135 СК України ОСОБА_5 , хоча на той час його матір ОСОБА_4 жила разом з його батьком ОСОБА_3 проте шлюб між ними не був зареєстрований. До 2000 року вони всі разом мешкали у с. Костянтинівка, потім батько заявника збудував будинок у с. Новоіванівка Приазовського району Запорізької області і вони сім`єю переїхали на постійне місце проживання як родина, та заявник разом з батьком був зареєстрований у ньому. 20 жовтня 2006 року батьки зареєстрували шлюб, прізвище мати своє не змінювала. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника - ОСОБА_3 .. Після його смерті відкрилася спадщина, заявник, як син померлого, та дружина мати заявника, звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати заявника, яка за часів життя склала заповіт, яким все своє невизначене майно заповіла брату заявника ОСОБА_2 .. Заявник, як спадкоємець після смерті батька, вирішив оформити спадщину, проте отримав відмову, оскільки не є підтвердженим факт батьківства між померлим та заявником. Встановлення факту батьківства необхідне заявнику для оформлення спадщини, а в позасудовому порядку він ці обставини підтвердити не може. За таких обставин просить задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалою Приазовського районного суду від 20 вересня 2021 року відкрито спрощене провадження по справі, витребувано з Приазовської державної нотаріальної контори інформаційну довідку із Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору, заведеної справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; та копію спадкової справи (при наявності), заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13 жовтня 2021 року з Приазовської державної нотаріальної контори надійшли витребувані судом докази.

Ухвалою Приазовського районного суду від 13 жовтня 2021 року відкладено розгляд справи.

Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Представник заявника - адвокат Ковальов Д.В. та заявник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав заявлені вимоги, та пояснив що ОСОБА_1 є його рідним братом, батьком якого є ОСОБА_3 .. На той час йому було 13 років коли народився ОСОБА_6 . Батько ОСОБА_7 почав жити з їх матір`ю ще у 1987 році, брат називав ОСОБА_3 батьком, а той в свою чергу сином. ОСОБА_3 разом з матір`ю проживали разом до смерті.

Представник заінтересованої особи Приазовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з?явився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника - адвоката Ковальова Д.В., заінтересованої особи ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_1 заявника по справі: матір`ю зазначена - ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_5 /а.с. 10/.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження /а.с. 11-12/, відомості про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_1 записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб /а.с.15/ 20 жовтня 2006 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Прізвища після реєстрації шлюбу залишилися без змін.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 16/.

Як вбачається з матеріалів справи, досліджених судом, померлий ОСОБА_3 визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_1 , проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, та померлий виховував та утримував заявника, про що свідчать: витяг з домової книги, в якому зазначено, що в житловому будинку АДРЕСА_1 , належному померлому, були зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 25 червня 2004 року, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 13 квітня 2006 року; та надані фотокартки.

Також, заінтересована особа по справі ОСОБА_2 підтвердив, що батьком його брата ОСОБА_6 був померлий ОСОБА_3 , з яким той і проживав разом та визнавав його сином.

Крім того, свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердив, що дійсно ОСОБА_9 є його рідним племінником. Його померлий брат ОСОБА_3 жив разом зі ОСОБА_10 однією сім`єю ще до народження сина ОСОБА_6 . За життя ОСОБА_3 визнавав ОСОБА_11 сином та ставився до нього як до сина.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його покази об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Постановою нотаріуса Приазовської державної нотаріальної контори заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні докази його родинних відносин із спадкодавцем, а саме документа, що підтверджує, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 ..

Метою встановлення факту батьківства спадкодавця щодо заявника є оформлення спадкових прав заявника.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За положеннями ст.53 КпШС, який діяв на час народження заявника, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Тобто в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, належним способом захисту може бути лише встановлення факту батьківства (така правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 16 грудня 2015 року в справі № 6-24384св15).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі N 373/2257/18 (провадження N 61-15136св20).

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі N 543/738/16-ц (провадження N 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року в справі N 641/9147/15-ц (провадження N 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року в справі N 225/6301/15-ц (провадження N 61-30047св18), від 12 грудня 2019 року в справі N 562/1155/18 (провадження N 61-11709св19).

Таким чином, заслухавши пояснення свідка, дослідивши надані докази у справі, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_9 та встановлення цього факту має юридичне значення

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 264-268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву представника заявника - ОСОБА_9 - адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приазовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Дата складення рішення суду 09 листопада 2021 року.

Суддя: