Справа №487/841/21
Провадження №2/487/1360/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04.11.2021Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судового засідання - Боженко О.С., прокурора Гармашової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2021 року Заступником керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" (рахунок отримувача: НОМЕР_1 АТ КБ "ПРИВАТБАНК", код 05483090, МФО 326610) витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 у розмірі 5261,65 гривень. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Миколаївської обласної прокуратури (р/р UA0000340, БанкДКСУ м. Києва, МФО 820172) сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.

Ухвалою суду від 24.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.01.2017 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи у кв. АДРЕСА_1 спровукував сварку з потерпілим ОСОБА_3 . У ході сварки ОСОБА_2 маючи умисел на спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_3 удар кулаком правової руки в нижню щелепу. Внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани нижньої губи зліва, перелому коронок трьох зубів на нижній щелепі (1-го зубу з права та 1,2 зліва), що відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, у ході вищевказаної сварки ОСОБА_2 внаслідок своєї злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_3 , хоча був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю, схопив ззаду ОСОБА_3 за плечі та штовхнув його у спину,, завалившись на потерпілого вагою свого тіла та разом з ним впав на підлогу зверху на нього. В результаті чого ОСОБА_3 , впав на підлогу обличчям до низу та при падінні відчув різкий біль в лівій нозі, підвернувши її.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішньої щиколотки лівої гомілки з тромбоемболією мілких гілок легеневої артерії та післятравматичного запалення в лівому гомілковостопного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 17.01.2017 №1462/692-17, відноситься до категорії середнього ступення тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в КНПММР "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" з 27.01.2017 по 07.02.2017 року.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.02.2020 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за злочини, передбачені ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, яку в апеляційному порядку, у передбачений законом строк не оскаржено, через що, остання набрала законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.

Пунктами 2, 3, 4 вказаного Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Згідно довідки "Міської лікарні ШМД" від 12.12.2017 за №116, ОСОБА_3 перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні КНП ММР "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" з 27.01.2017 по 07.02.2017. На лікування потерпілої від злочину закладом охорони здоров`я витрачено 5261,65 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне даний позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі КНП ММР "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 у розмірі 5261,65 грн.

Згідно з ч. 1 та ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 10-13, 17, 18, 141, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави в особі Комунального некомерційного підприємства ММР "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" (рахунок отримувача: НОМЕР_1 АТ КБ "ПриватБанк", код 05483090, МФО 326610) витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 у розмірі 5261,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Миколаївської обласної прокуратури (р/р UA0000340, Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) судовий збір у розмірі 2270 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.В.Кузьменко