печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року Печерського районного суду м. Києва у складі

головуючого судді Бусик О. Л.,

при секретарі судових засідань Шевчук А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у залі суду цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Хотинського районного відділу Державної виконавчої служби Сеника Івана Федосійовича про визнання незаконними дій та зобов`язання закінчити виконавче провадження № 52006444, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вказаною скаргою, у якій просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Сеника І. Ф. у виконавчому провадженні № 52006444, зобов`язати його закінчити провадження і повернути виконавчий документ стягувачу.

В обґрунтування скарги зазначено, що у провадженні Хотинського РВ ДВС Міністерства юстиції перебуває на виконанні виконавчий лист, виданий 08 квітня 2010 року Печерським районним судом м. Києва, на примусове виконання рішення суду від 12 березня 2010 року у справі № 2-1607/10 про стягнення у солідарному порядку заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 1 460 359, 26 грн звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_1 . Заявник вказує, що іпотечне майно - квартира була продана за погодженою із банком ціною і гроші від реалізації квартири направлені на погашення заборгованості за договором кредиту, що підтверджується договором купівлі-продажу. Оскільки Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборонено стягувати інше майна боржника у разі, коли реалізований предмет іпотеки переданий для забезпечення виконання зобов`язань за договором, укладеним в іноземній валюті, тому, на переконання заявника, є підстави для повернення виконавчого листа до суду, який його видав, і закінчення виконавчого провадження, від чого державний виконавець ухиляється. Також вказав, що звертався до державного виконавця із клопотанням про закриття провадження на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

02 січня 2018 року від суб`єкта, чия бездіяльність є предметом оскарження, - Хотинського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області засобами поштового зв`язку надійшли до суду письмові заперечення на скаргу ОСОБА_1 , у яких зазначено, що стягувачем до Відділу було подано заяву про стягнення залишку заборгованості, а не на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки залишок боргу ставить суму у розмірі 863 503, 56 грн, для погашення якого державним виконавцем здійснювалися виконавчі дії щодо іншого наявного на праві власності за боржником майна. Також державний виконавець заперечував те, що від ОСОБА_1 до Відділу надходило клопотання про закриття провадження.

29 вересня 2017 року скарга ОСОБА_1 надійшла до суду, 06 липня 2020 року на запит судді Писанця В. А. архів суду надав матеріали справи для розгляду справи.

06 жовтня 2021 року на підставі розпорядження керівника апарату суду № 348 від 05 жовтня 2021 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, та передано судді Бусик О. Л., згідно з протоколом.

У судове засідання боржник та / або його представник не з`явився, повідомлявся про час, дату і місце призначення якого належним чином, заяви по суті або з процесуальних питань до суду не надходили. У скарзі зазначив, що не заперечує проти розгляду справи без його участі /а. с. 4/.

07 жовтня 2021 року Відділ державної виконавчої служби змінив назву на Хотинський відділ державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Державний виконавець або інший представник Хотинського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явився, у письмових запереченнях начальник Відділу просив суд відмовити у задоволенні скарги, а у клопотанні від 02 січня 2018 року просив розглядати справу у відсутності представника Відділу /а. с. 11/.

Стягувач у судове засідання, про яке повідомлявся належним чином, також не з`явився.

Згідно з частиною другою статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 березня 2010 року, яке набрало законної сили 23 березня 2010 року, у справі № 2-1607/10 задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором і присуджено: стягнути у солідарному порядку з боржників на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 460 359, 26 грн, судовий збір у розмірі 1 700, 00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн; у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 1 460 359, 26 грн, звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29 травня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І. С., зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів 29 травня 2007 року та у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна у встановленому законом порядку, яка передана в іпотеку ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором іпотеки від 29 травня 2007 року.

Виконавчий лист Печерського районного суду м. Києва № 2-1606/10 про стягнення коштів з ОСОБА_1 з 13 липня 2010 року перебував на примусовому виконанні у Печерському районному відділу державної виконавчої служби м. Києва (ЄДРВП № 20203291), котрий постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва від 21 грудня 2015 року повернуто стягувачеві без виконання у порядку ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час прийняття такого рішення), що підтверджується зворотній стороні виконавчого листа /а. с. 17/.

10 серпня 2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Хотинського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження, оскільки 30 вересня 2013 року здійснено добровільну реалізацію іпотечної квартири на суму 598 675, 70 грн, але борг перед банком повністю не погашений і залишок становить 863 503, 56 грн /а. с. 16/.

22 серпня 2016 року державним виконавцем Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Сеником І. Ф. видано постанову про відкриття виконавчого провадження № 52006444, з приводу виконання виконавчого листа № 2-1607/10, виданого 12 березня 2010 року Печерським районним судом м. Києва у частині виконання стягнення з ОСОБА_1 суми залишку заборгованості на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 863 503, 56 грн на підставі заяви банку від 19 серпня 2016 року /а. с. 17/.

Згідно з частиною першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Проведенням виконавчих дій державним виконавцем виявлено рухоме і нерухоме майно, що перебувало на праві власності за ОСОБА_1 , а саме автомобіль легковий ВАЗ 21063 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), навантажувач з вилковим захватом марки Still R70 16T (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), самохідне шасі марки Т-16 (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), на яке накладено заборону відчуження постановою державного виконавця Хотинського РВДВС від 17 березня 2017 року, та садовий будинок з приналежними будівлями і спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , на який постановою державного виконавця Хотинського РВДВС від 17 березня 2017 року накладено арешт у межах провадження № 5200644 /а. с. 18, 19/.

Іпотечна квартира АДРЕСА_1 була добровільно реалізована 30 вересня 2013 року, а Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» був прийнятий 03 червня 2014 року та набув чинності 07 червня 2014 року.

Тобто вказане іпотечне майно боржника було реалізовано ще до набрання чинності вказаним Законом України від 03 червня 2014 року № 1304-VII і він не має зворотної дії.

Частиною першою, другою статті 56 вказаного Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 37 Закону України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Проте, оскільки проведеними виконавчими діями було виявлено інше майно боржника, на яке можливо, згідно із Законом, звернути стягнення, з метою погашення заборгованості на суму залишку боргу у розмірі 863 503, 56 грн, державний виконавець постановою від 17 березня 2017 року наклав заборону відчуження на рухоме майно ОСОБА_1 , а постановою від 17 березня 2017 року - арешт на садовий будинок з приналежними будівлями і спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , що є законними рішеннями і діями при примусовому виконанні рішення суду. При цьому, положення, на які посилається заявник - пункт 9 частини першої статті 37 Закону України № 1404-VIII, не можуть бути застосовані.

Доводи скарги не спростовують такого висновку суду.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що передбачено частиною другою ст. 77 ЦПК України.

Також, суд зазначає, що доказів звернення до Відділу із клопотанням про закриття виконавчого провадження № 52006444 матеріали справи не містять, а, окрім того, станом на день розгляду справи за скаргою, вказане провадження, відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, є завершеним.

У відповідності частини першої статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність рішень та дій державного виконавця за вказаних обставин, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 18, 48, 52, 56, 59, 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1-33, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Хотинського районного відділу Державної виконавчої служби Сеника Івана Федосійовича про визнання незаконними дій та зобов`язання закінчити виконавче провадження № 52006444.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складено 08 листопада 2021 року.

Суддя О. Л. Бусик