Номер провадження: 22-ц/813/7109/21
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкін А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 подану через представника - адвоката - Хайнак Валерія Даниловича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп плюс сервіс" та Одеського Ордену "Знак Пошани" завод продовольчого машинобудування підприємства з колективною власністю завод "Продмаш" на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Суворовська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської Ради, Одеський Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», про визнання незаконними дій, -

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся з позовом до КП «Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Суворовська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської Ради, Одеський Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» про визнання незаконними дій. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 10.10.1994 р.

Позивач стверджує, що орендне підприємство Одеський завод «Продмаш», умисно порушуючи Декларацію про державний суверенітет України, котра вступила в силу 16 липня 1990 р., згідно з платіжними дорученнями №1142 від 17.07.1990 р., №1143 від 18.07.1990 р. та 1184 від 30.07.1990 р., перерахував грошові кошти за викуп майна заводу до бюджету СРСР, про що свідчать акт про реорганізацію Одеського орендного підприємства ПО «Продмаш» у Колективне підприємство - завод «Продмаш» от 22.11.1990р., державний акт про викуп державного підприємства від 27.07.1990р.

В подальшому виконавчий комітет Суворовської районної ради народних депутатів не перевіривши, що оплата за власність держави Україна до бюджету УРСР не надійшла, діючи в порушення Постанови Верховної ради Української PCP №506-12, від 29.11.1990 р„ в якій вказано: «До введення в дію Закону Української PCP про роздержавлення майна: встановити мораторій на території республіки на будь-які зміни форм власності і власника державного майна, ініціаторами та учасниками яких є органи державної влади і управління», помилково прийняв Рішення №234 від 19.04.1991 р. «Про правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «Продмаш».

Постанова втратила чинність з дня затвердження Верховною Радою України Державної програми приватизації на підставі Постанови BP N 2164- XII від 04.03.92 «Про приватизацію майна державних підприємств».

В порушення норм чинного на той час законодавства виконавчий комітет Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234 заводу «Продмаш» дав дозвіл на правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «Продмаш», що стало приводом для звернення до Суворовського районного суду м. Одеси, в якому завод просить «Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Однак, посадові особи Комунального підприємства бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради достовірно знаючи про те, що рішенням виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів №49 від 22.01.1993 р. скасовано рішення №234 від 19.04.1991 р. про те, що заводу «Продмаш» дано дозвіл на правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «Продмаш», 26.02.2003 року виписали дублікат реєстраційного посвідчення яке датоване 20.05.1994 р. на підставі запису в реєстраційній книзі за №1655- стр.58-кн.12 м/с про те, що домоволодіння АДРЕСА_2 в цілому зареєстровано за заводом «Продмаш», на підставі рішення виконкому Суворовської райради №234 від 19.04.1991 р., не відобразивши в дублікаті відомості про те, що рішення виконкому Суворовської райради №234 від 19.04.1991 р. скасоване на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів №49 від 22.01.1993 р.

В листі Суворовської районної адміністрації №01-05*5/632 від 24.10.2018 р. зазначено, що рішенням виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 22.01.1993 р. за №49 рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234 було скасовано. Документи, які б підтверджували скасування рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 22.01.1993 р. за №49 в архіві м. Одеси та Суворовській районній адміністрації відсутні.

Про те, що посадовим особам на момент видачі дублікату посвідчення було відомо про рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів №49 від 22.01.1993 р. свідчить те, що в реєстраційній книзі 12 м/с на сторінці №58 на проти запису про правову реєстрацію будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234 внесено запис: «скасовано. Див Рішення виконкому №49 від 22.01.1993 г. Суворовського виконкому»

На підставі вищезазначеного дублікату посвідчення 12.07.2004 р. посадові особи заводу «Продмаш» внесли відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна запис в розділ «відомості про права власності», в графі «підстава виникнення права власності:» - «рішення органу місцевого самоврядування, №234, 19. райрада м. Одеса». Крім того, в цьому ж розділі, в графі «Частка власності» вказано «1/1».

Як видно з вищенаведеного, завод «Продмаш» згідно дублікату посвідчення зареєстрував за собою 100% права власності на будинок в якому в той час було приватизовано 8 квартир, що підтверджується довідкою КП «Міське агентство з приватизації» №30/01-09, від 27.01.2017 р.

В ст..8 закону України Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 22 лютого 1994 року N 3981-XII зазначено: "В разі банкрутства підприємств, зміни форми власності або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (крім гуртожитків) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

В п. 2.4 інструкції «Про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб» №121 від 09.06.1998 р. вказано: «Після проведення первинної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна бюро технічної інвентаризації повинно здійснювати державах реєстрацію всіх змін.

В п. 4.2 цієї ж інструкції вказано: «Якщо виконавчий комітет органу місцевого самоврядування відмовить в оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна, зацікавлена особа може для вирішення цього питання звернутись в суд або арбітражний суд».

КП «БТІ ОМР» виконало норми п. 2.4 інструкції внесли запис: «внесено запис: «скасовано. Див Рішення виконкому №49 від 22.01.1993 г. Суворовського виконкому».

Однак, при видачі дублікату свідоцтва від 26.02.2003 р. скрили дані відомості, що привели до порушень норм чинного законождавства.

В подальшому в порушення норм чинного законодавства та моралі використовуючи скасоване рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів №234 від 19.04 1991 р. та дублікат реєстраційного посвідчення від 26.02.2003 р. в якому відсутній запис про те, що домоволодіння зареєстроване в цілому за заводом «Продмаш» по АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234 без запису про те, що рішення виконкому Суворовської райради №234 від 19,04,1991 р. скасоване на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів №49 від 22.01.1993 р. подали позовну заяву до Суворовського районного суду м. Одеси по якій відкрито справу №523/15572/16-й в якій просять «Визнати недійсним свідоцтво то право власності па квартиру АДРЕСА_1 ».

На підставі викладеного, позивач згідно останніх позовних вимог просив:

- визнати незаконними дії посадових осіб комунального підприємства бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради по факту видачі дублікату реєстраційного посвідчення на домоволодіння, який складено 26.02.2003 р. про те, що домоволодіння 20.05.1994 р. зареєстроване в цілому за заводом «Продмаш» по АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року зовні вимоги ОСОБА_1 до КП «Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Суворовська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської Ради, Одеський Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» про визнаннями незаконними дії посадових осіб комунального підприємства бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради по факту видачі дублікату реєстраційного посвідчення на домоволодіння, який складено 26.02.2003 р. про те, що домоволодіння 20.05.1994 р. зареєстроване в цілому за заводом «Продмаш» по АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234 залишено без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки визнання незаконними дій посадових осіб комунального підприємства бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради по факту видачі дублікату реєстраційного посвідчення на домоволодіння, який складено 26.02.2003 р. про те, що домоволодіння 20.05.1994 р. зареєстроване в цілому за заводом «Продмаш» по АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234, можливо розглядати тільки спільно з вимогами про оспорювання права власності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду 11.03.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу відповідно до вимог якої, просить суд скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Суворовська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської Ради, Одеський Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», про визнання незаконними дій задовольнити в повному обсязі.

14.04.2021 року апеляційну скаргу подано Товариством з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс» та Одеський орден «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємства з колективною власністю заводом «Продмаш» відповідно до вимог якої апелянти просять суд скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року та закрити провадження у справі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги ОСОБА_1

Апелянт ОСОБА_1 вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме:

1. Підставою відмови в задоволенні в позовних вимог послужило наступне: «В процесі розгляду справи позивач не заявляв позовні вимоги щодо визнання недійсним дублікату реєстраційного посвідчення, згідно якого будинок АДРЕСА_2 , зареєстрований в цілому за заводом «Продмаш», на підставі рішення виконкому Суворовської райради № 234 від 19.04.1991 р., зареєстровано в реєстраційну книгу за №1655- стр. 58-кн.12 м/с, датовано 20.05.1994 р.

В зв`язку із чим, судом не залучались до участі в справі в якості співвідповідачів - Одеський Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС».

Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки ОСОБА_1 вважає, що судом не взято до уваги спосіб захисту цивільних прав інтересів передбачений п.10 ч.2 ст.16 «визнання незаконними Рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб».

Зазначає, що судом встановлено, що 26.02.2003 року представники заводу «Продмаш» отримали в ОМБТІ дублікат реєстраційного посвідчення яке датоване 20.05.1994 р. на підставі якого внесено запис в реєстраційну книгу за №1655-стр.58-кн.12 м/с про те, що домоволодіння АДРЕСА_2 в цілому зареєстровано за заводом «Продмаш», на підставі рішення виконкому Суворовської райради №234 від 19.04.1991 р. На момент отримання дублікату в книзі напроти запису про правову реєстрацію внесено запис: «Отменено см. решение исполкома №49, от 22.01.1993. Суворовского исполкома».

Крім того судом встановлено, що дублікат реєстраційного посвідчення на домоволодіння, який складено 26.02.2003 р. про те, що домоволодіння 20.05.1994 р. зареєстроване в цілому з «Продмаш» по АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234. При цьому судом встановлено, що Згідно з рішенням суду по справі №916/1107/19 від 27.11.2019 р., у задоволенні позову Одеського Ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з - колективною власністю завод «Продмаш» (вул. Миколаївська дорога, 253, м. Одеса, 65102, код ЄДРПОУ 13884 220) до Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, Код ); Суворовської районної адміністрації ОMP (65025, м. Одеса, просп. Добровольського. 106, Код ) про визнання незаконним та часткове скасування пункту 1 Рiшення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів №49 від 22.01.1993 р. «Про скасування Рішення №234 від 19.04.1991 р. «Про правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «Продмаш» і перереєстрації будівлі за СПТУ-8» в частині скасування права власності на об`єкти нерухомого майна адресами: проспект за Добровольського 41, 43, 45, 49; АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до апеляційної інстанції. В постанові Південно-західного апеляційного господарського суду вказано: «Апеляційну скаргу Одеського Ордену «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування колективною власністю завод «Продмаш» - залишити без задоволення. Рiшення Господарського суду Одеської області від 27.11.2019 р. у справі №916/1107/19 залишити без змін.

В подальшому рішення суду першої та апеляційної інстанції касаційна інстанція залишила без змін. Таким чином дозвіл на правову реєстрацію будинків є скасованим з 22.01.1993 р.

Апелянт зазначає, що з вищенаведеного вбачається, що рішення суду по справі №916/1107/19 від 27.11.2019 р вступило в законну силу 27.05.2020 р. на підставі ст. 129-1 Конституції України,

Крім того в рішенні ОМР від 10.08.1995 р. №339 вказано, що дорога Котовського в м. Одесі перейменована в Миколаївську дорогу. Однак, в дублікаті посвідчення за один рік до перейменування вулиці зазначено, що будинок знаходиться по Миколаївській дорозі в м. Одесі.

Також, ОСОБА_1 звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ОМБТІ визнає також факт того, що в дублікаті реєстраційного посвідчення внесені недостовірні відомості стосовно дати видачі оригіналу реєстраційного посвідчення. Як видно з вищенаведеного, в дублікат реєстраційного посвідчення посадовими особами ОМБТІ внесені недостовірні відомості стосовно дати видачі оригіналу посвідчення, адрес и будинку, та дублікат реєстраційного посвідчення виданий на підставі скасованого рішення виконкому про яке навіть не зазначено в дублікаті.

Тому на підставі п.10 ч.2 ст.16 ЦК України ОСОБА_1 вважає, що позовні вимоги стосуються лише того, щоб визнати незаконними дії посадових осіб комунального підприємства бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради по факту видачі дублікату реєстраційного посвідчення на домоволодіння, який складено 26.02.2003 р. про те, що домоволодіння 20.05.1994 р. зареєстроване в цілому за заводом «Продмаш» по АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234.

Стосовно не залучення до участі в справі в якості співвідповідачів Одеський Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМП плюс СЕРВІС» апелянт вважає, що залучення їх в якості третіх осіб відповідає нормам ЦПК та ЦК України так як вони не складали та не підписували дублікат реєстраційного посвідчення.

Апелянт вказує, що висновки суду є передчасними, так як згідно інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 р. яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 р., в якій ч.3 ст.10 зазначено: «...При відсутності правовстановлюючих документів, які зазначені в цій інструкції (додаток №1) зацікавлена юридична або фізична особа (установа, підприємство, організація, громадянин) подає до виконкому місцевої Ради депутатів трудящих заяву про оформлення права власності на будинок або домоволодіння і видачу свідоцтва про це.

Однак, реєстраційне посвідчення не є свідоцтвом про право власності, а лише зазначає, що дане право власності зареєстроване. Так, згідно рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234 дано дозвіл на реєстрацію права власності, а згідно рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних Депутатів № 49 від 22.01.1993 р. «Про скасування Рішення №234 вiд 19.04.1991 р. «Про правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «Продмаш» і перереєстрації будівлі за СПТУ-8» скасовано не саме право власності а дозвіл на правову реєстрацію. Тому правова реєстрація не може оспорювати права власності.

Апелянт також вважає, що судом невірно зазначено що позивач фактично оспорює право власності Одеського Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», а також останнього власника ТОВ «Темп плюс сервіс» на будинок в АДРЕСА_2 та вважає що об`єднання даних позовів є помилковим.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 вважає, що з викладеного вбачається, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що дублікат реєстраційного посвідчення на домоволодіння, який складено ОМБТІ 26.02.2003 року надав право власності заводу «Продмаш».

Узагальнені доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс» та Одеський орден «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємства з колективною власністю завод «Продмаш»

Апелянти вважають оскаржуване рішення суду першої інстанції ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права з наступних підстав.

Згідно з оскаржуваним рішенням, судом першої інстанції було розглянуто позовні вимоги уточненої позовної заяви поданої 21.02.2020 року, відповідно до якої позивач просив: визнати незаконними дії посадових осіб комунального підприємства бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради по факту видачі дублікату реєстраційного посвідчення на домоволодіння, який складено 26.02.2003 року про те, що домоволодіння 20.05.1994 року зареєстроване в цілому за заводом «Продмаш» по вул. Миколаївська дорога, 168 в м. Одесі, на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 року за № 234.

У своїй позовній заяві, позивач визначив відповідачем по справі КП «БТІ» Одеської міської ради до якого і пред`явлена позовна вимога, будь позовних вимог не заявлялось. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час слухання справи представниками третіх осіб - ТОВ «Темп плюс сервіс», Одеський орден «Знак Пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» було заявлене клопотання про закриття провадження по справі, на підставі ст. 255 ЦПК України.

Апелянти вважають, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання дій КП «БТІ ОМР» незаконними відповідає вимогам ст. 19 КАС України, та свідчить про те, що зазначений позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

10.11.2020 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси в задоволенні заявленого клопотання було відмовлено, на тих підставах, що "фактично між сторонами склалися цивільно-правові відносини, оскільки позивач оспорює належність на праві власності третім особам будинку АДРЕСА_2 . Отже відсутні підстави для закриття провадження по справі, на підставі п. 1 ч. ст. 255 ЦПК України". Крім того у вказаній ухвалі суд вважав за потрібне роз`яснити учасникам судового процесу їх процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а саме: «Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у справі співвідповідача. Враховуючи характер спірних правовідносин, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу про можливість подачі клопотання про залучення інших осіб».

В подальшому під час розгляду справи до ухвалення судом рішення по суті, позивач роз`ясненнями суду, які були зроблені судом для нього 10.11.2020 року, не скористався. В оскаржуваному рішенні, суд дійшов до наступних висновків, «що фактично позивач оспорює право власності Одеського ордена «Знак Пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», а також останнього власника ТОВ «Темп плюс сервіс» на будинок за адресою: АДРЕСА_2 .»

Тобто, всупереч ст. 13 ЦПК України, суд при розгляді справи за позовом Возного до КП «БТІ», розглядав іншу справу, в якій позовні вимоги заявлено до Заводу «Продмаш» та ТОВ «Темп плюс сервіс», так як діючим ЦПК України не передбачено можливості розглядати позовні вимоги стосовно третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Згідно з ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 265 ЦПК України, у мотивувальній частині рішення зазначаються фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посиланням на докази, на підставі яких встановлені обставини.

Оскаржуваним рішенням встановлено, що «між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні зобов`язання», проте, ані матеріали справи, ані обґрунтування позову, не містять жодного посилання на наявність якихось договірних зобов`язань, однак містить повноцінне обґрунтування акту, прийнятого комунальним підприємством органу місцевого самоврядування.

Всупереч ст. 264, 265 ЦПК України, які встановлюють вимоги до судового рішення та питання, які суд вирішує при прийнятті рішення, оскаржуване рішення не містить ніякого обґрунтування спірних правовідносин між позивачем та відповідачем, підстав відмови у позові, та інших обставин по справі, які стосуються предмету спору та сторін по справі.

Однак, всупереч ч. 2 ст. 264 ЦПК України, судом було встановлено інші правовідносини, а саме між позивачем та третіми особами, та обставини, які не стосуються спірних правовідносин, які розглядалися в межах справи № 523/16978/19, а саме: «судом також встановлено, що між позивачем та ТОВ «Темп плюс сервіс», Одеським Орденом «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» існують спірні правовідносини, оскільки сторони не визнають право власності один одного на об`єкти нерухомості».

З огляну на викладене в апеляційній скарзі, апелянти вважають, що судом порушено правило юрисдикції загальних судів, визначених статтями 9-22 ЦПК України, що є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.03.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану через представника - адвоката - Хайнак Валерія Даниловича на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Суворовська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської Ради, Одеський Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», про визнання незаконними дій - залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп плюс сервіс" та Одеського Ордену "Знак Пошани" завод продовольчого машинобудування підприємства з колективною власністю завод "Продмаш" на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Суворовська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської Ради, Одеський Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», про визнання незаконними дій.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2021 року у складі колегії суддів: головуючого Князюка О.В., суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О. справу було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду на 28.10.2021 року на 12:00 год.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.06.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану через представника - адвоката - Хайнак Валерія Даниловича на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Суворовська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської Ради, Одеський Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», про визнання незаконними дій.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2021 року у складі колегії суддів: головуючого Князюка О.В., суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О. справу було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду на 28.10.2021 року на 12:00 год.

В судове засідання 21.10.2021 року з`явилися ОСОБА_1 та його представник адвокат Хайнак В.Д., представник Одеського Орден «Знак Пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» - Попроцький Д.М. та представник ТОВ «Темп Плюс Сервіс».

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити та заперечували щодо задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп плюс сервіс" та Одеського Ордену "Знак Пошани" завод продовольчого машинобудування підприємства з колективною власністю завод "Продмаш" Зубов С.Г..

Представник Одеського Орден «Знак Пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» - Попроцький Д.М. та представник ТОВ «Темп Плюс Сервіс» - Зубов С.Г. заперечували щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та просили свою апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Представник КП «БТІ» Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до суду не подавав.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за вищевказаною явкою її учасників.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 10.10.1994 р..

Судом також встановлено, що право власності на будинок АДРЕСА_2 (коліш. назва «дорога Котовського») в цілому було зареєстровано за Одеським Ордена «Знак пошани» завод продовольчого машинобудування «Продмаш» на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів № 234 від 19.04.1991р. (Т.1, а.с. 15)

Рішенням виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів № 49 від 22.01.1993р. «Про скасування рішення виконкому №234 від 19.04.1991р. «Про правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «Продмаш» та перереєстрації будинку за «СПТУ-8» було скасовано рішення № 234 від 19.04.1991р. «про правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «Продмаш», а також вирішено вважати гуртожиток по АДРЕСА_9 власністю СПТУ 8 з реєстрацію в ОМБТІ. (Т.1, а.с.13)

Судом також було встановлено, рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів №49 від 22.01.1993 р. було прийнято після розгляду матеріалів наданих СПТУ-8 і на підставі постанови Одеського обласного Арбітражного суду 5/363 від 15.10.1992 р., постанови Ради Міністрів УРСР від 26.05.1965 р. №396, доручення Кабінету Міністрів України від 29.05.1992 р. №7935/33, вказане рішення №234 було скасовано, вирішено вважати гуртожиток по АДРЕСА_11 та зареєструвати в ОМБТІ.

26.02.2003 р. Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості було видано дублікат реєстраційного посвідчення, згідно якого будинок АДРЕСА_2 зареєстрований в цілому за заводом «Продмаш», на підставі рішення виконкому Суворовської райради № 234 від 19.04.1991р., зареєстровано в реєстраційну книгу за №1655- стр. 58-кн.12 м/с, датовано 20.05.1994 р. (Т.1, а.с. 18)

Судом також встановлено, що на виконання протоколу № 68 Загальних зборів учасників Одеського ордена «Знак пошани» завод продовольчого машинобудування, підприємство з колективною власністю завод «Продмаш» від 25 квітня 2014 року, та протоколу №1 Загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс» від 20.06.2014 року для створення статутного капіталу, у жовтні 2014 року у відповідності з актом приймання-передачі від 01.10.2014 року Одеський ордена «Знак пошани» завод продовольчого машинобудування, підприємство з колективною власністю Завод «Продмаш» передав, а ТОВ «Темп Плюс Сервіс» прийняв до Статутного капіталу Товариства домоволодіння в цілому, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , крім приміщень відчужених раніше.

На рогляді в суді знаходяться такі спори:

Справа № 523/16568/17 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Одеський ордена «ЗНАК ПОШАНИ» завод продовольчого машинобудування - підприємства з колективною власністю (Завод «Продмаш») про скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним рішення загальних зборів, а також за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про зобов`язання звільнення з нежитлових приміщень.

Справа №522/22156/18 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод «Продмаш», Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання недійсним реєстраційного посвідчення та скасування запису.

Справа №523/5581/19 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС», Одеський Ордена "Знак Пошани" заводу Продовольчого машинобудування - підприємство з колективною власністю (завод "Продмаш"), за участю третіх осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про скасування державної реєстрації права власності та визнання недійсним рішення загальних зборів.

Справа №523/15157/19 за позовом ОСОБА_12 , ОСОБА_1 до Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємства з колективною власністю завод «Продмаш», про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна запис в відомостях про право власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 - власник Завод «Продмаш» реєстраційний номер майна: 14945842, дата внесення запису 12.04.2004 року.

Справа №523/17546/19 за позовом ОСОБА_1 до Одеського ордена «Знак Пошани» заводу продовольчого машинобудування підприємства з колективною власністю завод «Продмаш» про визнання дій незаконними.

Справа №523/15572/16-ц за позовом Одеського Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» до ОСОБА_1 та Департаменту міського господарства Одеської міської ради, треті особи товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС», комунальне підприємство "Міське агентство з приватизації житла", про скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності, відновлення права власності на нерухоме майно шляхом визнання недійсним договору дарування, скасування реєстрації права власності та відновлення реєстрації права власності.

Справа № 523/17867/19 ОСОБА_1 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс +», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеський орден «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод «Продмаш», про зобов`язання вчинити певні дії.

Справа №522/22156/18 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до Одеського ордена «Знак Пошани» заводу продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю заводу «Продмаш», Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, за участю третіх осіб без самостійних вимог Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс» про визнання недійсним дублікату реєстраційного посвідчення, скасування запису.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо визнання незаконними дій КП МБТІ Одеської міської ради

Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту (частина перша статті 3 ЦПК України в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом, та статей 15, 16 ЦК України).

Суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб у межах заявлених ними вимог.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України, з-поміж яким є, зокрема, визнання права, визнання правочину недійсним.

За змістом частин другої, третьої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Зазначеними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 не звертався до КП «БТІ» м. Одеси із заявою про здійснення реєстрації права власності щодо будинку АДРЕСА_2 , відповідно до рішення виконкому Суворовської райради № 234 від 19.04.1991р., а також щодо видачі дублікату реєстраційного посвідчення.

Отже між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні зобов`язання.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що фактично позивач оспорює право власності Одеського Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», а також останнього власника Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» на будинок АДРЕСА_2 .

В процесі розгляду справи позивач не заявляв позовні вимоги щодо визнання недійсним дублікату реєстраційного посвідчення, на підставі якого будинок АДРЕСА_2 , зареєстрований в цілому за заводом «Продмаш», на підставі рішення виконкому Суворовської райради № 234 від 19.04.1991р., зареєстровано в реєстраційну книгу за №1655- стр. 58-кн.12 м/с, датовано 20.05.1994р..

В зв`язку із чим, судом першої інстанції не залучились до участі в справі в якості співвідповідачів - Одеський Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС».

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Chahal v. the United Kingdom" (заява N 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом.

Статтею 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування, хоча держави-учасниці мають певну свободу розсуду щодо способу, у який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05 квітня 2005 року (заява N 38722/02)).

Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет норм міжнародного права за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права задля вирішення конкретного спору.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Предметом позову у справі, яка переглядається, є заявлені вимоги про визнання незаконними дій посадових осіб комунального підприємства бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради по факту видачі дублікату реєстраційного посвідчення на домоволодіння, який складено 26.02.2003 р. про те, що домоволодіння 20.05.1994 р. зареєстроване в цілому за заводом «Продмаш» по АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234.

Вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо видачі дублікату спрямовані на встановлення обставин, які є підставою для вирішення спору та підлягають з`ясуванню судом та стосуються прав та інтересів третіх осіб щодо їх права власності.

Звертаючись з позовом про визнання незаконними дій посадових осіб комунального підприємства бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради по факту видачі дублікату реєстраційного посвідчення на домоволодіння, який складено 26.02.2003 р., позивач не заявляє будь-яких інших вимоги.

З огляду на наведене та враховуючи, що сама по собі вимога про визнання незаконними дій посадових осіб спрямована на встановлення обставин, які є підставою для вирішення спору, а такий спір у цій справі відсутній, колегія суддів дійшла висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту його порушених прав або законних інтересів не є ефективним та самостійним, оскільки вказані обставини повинні встановлюватися разом з вимогами щодо оспорення права власності.

Судом також встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Одеським Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» існує спірні правові відносини, оскільки сторони не визнають право власності один одного на об`єкти нерухомості.

Так Суворовським районним судом м. Одеси розглядалась справа №523/15572/16 за позовом Одеського Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» до ОСОБА_1 та Департаменту міського господарства Одеської міської ради, треті особи товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС», комунальне підприємство "Міське агентство з приватизації житла", про скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності, відновлення права власності на нерухоме майно шляхом визнання недійсним договору дарування, скасування реєстрації права власності та відновлення реєстрації права власності. У вищевказаних позовних вимогах позивач просив скасувати розпорядження органу приватизації № 48707 від 10 жовтня 1994 року зі змінами внесеними розпорядженням № 677 від 11.10.2006 року, визнати недійсним свідоцтво про право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане 10 жовтня 1994 року , витребувати майно з незаконного володіння, шляхом визнання недійсним договору дарування від 29.11.2006 року, скасування реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_12 та відновлення прав заводу шляхом реєстрації права власності на квартиру. (Т.1, а.с. 240-242)

Окрім того, з даних ЄДСР вбачається, що Суворовським районним судом м.Одеси розглядається цивільна справа №523/15157/19 за позовом ОСОБА_12 , ОСОБА_1 до Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємства з колективною власністю завод «Продмаш», про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна запис в відомостях про право власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 - власник Завод «Продмаш» реєстраційний номер майна: 14945842, дата внесення запису 12.04.2004 року.

На розгляді в суді апеляційної інстанції знаходиться також справа № 522/22156/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 подану через представника - адвоката Хайнак Валерія Даниловича на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22.03.2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до Одеського ордена «Знак Пошани» заводу продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю заводу «Продмаш», Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, за участю третіх осіб без самостійних вимог Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс» про визнання недійсним дублікату реєстраційного посвідчення, скасування запису та справа

Якщо позивач вважає, що відповідач, який діяв в умовах правової невизначеності, у минулому порушив позивача, то для останнього ефективним способом захисту буде той, який спрямований на захист порушеного права, а не на превентивний захист інтересу. Тобто звернення з позовом для усунення правової невизначеності, яка існувала у минулому, в означеній ситуації не є ефективним способом захисту.

Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на важливість дотримання принципу процесуальної економії (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 січня 2020 року в справі № 50/311-б, провадження № 12-143гс19), відповідно до якого штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки визнання незаконними дій посадових осіб комунального підприємства бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради по факту видачі дублікату реєстраційного посвідчення на домоволодіння, який складено 26.02.2003 р. про те, що домоволодіння 20.05.1994 р. зареєстроване в цілому за заводом «Продмаш» по АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234, можливо розглядати тільки спільно з вимогами про оспорювання права власності.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія не суддів як і суд першої інстанції не надає юридичної оцінки обставинам щодо законності чи незаконності дій КП «БТІ» по факту видачі дублікату реєстраційного посвідчення на домоволодіння, який складено 26.02.2003 р. про те, що домоволодіння 20.05.1994 р. зареєстроване в цілому за заводом «Продмаш» по АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234., щоб не створити преюдиційне значення висновків суду, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 на підставі неефективного способу захисту з яким звернувся позивач.

Щодо юрисдикції спору

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено в статті 15 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення до суду): суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічну норму закріплено й у частині першій статті 19 ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України у редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої інстанції, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України у вказаній редакції).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, спір про визнання незаконним дій КП «БТІ», пов`язаний зі спором про захист речового (цивільного) права на це майно позивача, з приводу чого і звертається позивач, є приватноправовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про необхідність розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

Разом із тим у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №420/288/20 зазначено, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією особою майнових прав або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень суб`єкта владних повноважень є способом захисту цивільних прав цієї особи.

Колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що позивач не знаходиться з відповідачами у відносинах, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а правові наслідки, до яких може призвести задоволення позову, виникають для третьої особи в справі особи, яка зареєструвала право власності.

Також позивач не є учасником публічно-правових відносин, що склались між відповідачами та третьою особою. Позовні вимоги про скасування права третьої особи на видачу дубліката є похідними і можуть бути розглянуті при вирішенні цивільним судом питання щодо законності видачі такого дублікату та наявності у зв`язку з цим порушень прав позивача.

Апеляційний суд звертає увагу, що захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових відносин, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 травня 2021 року у справі № 420/3168/20, постанові Верховного Суду у справі № 522/2429/21.

Отже, не є публічно-правовим спір щодо управлінських дій суб`єкта владних повноважень, які були спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав третьої особи. Такий спір є спором про цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного й адміністративного права.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 подану через представника - адвоката - Хайнак Валерія Даниловича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп плюс сервіс" та Одеського Ордену "Знак Пошани" завод продовольчого машинобудування підприємства з колективною власністю завод "Продмаш" залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04.11.2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова