Провадження № 2/643/413/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Гюлалієвої Ф.Р. кизи, позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Кундіус Г.В., відповідача ОСОБА_2 , представників відповідача адвокатів Саніна А.С., Содоль А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просить відібрати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у особи, яка незаконно його утримує ОСОБА_2 (далі відповідач).

В обґрунтування позову зазначила, що з червня 2008 року проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. З вересня 2015 року по листопад 2018 року їх спільна дитина відвідувала ДНЗ № 375 у м. Харкові. Через конфлікти з грудня 2018 року сторони припинили проживати разом та з того часу проживають окремо. Після фактичного припинення шлюбних відносин, дитина з грудня 2018 року до 30.07.2019 року проживала з позивачем, окремо від відповідача. Відповідач працював у м. Києві. 24.07.2019 року рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради № 554 визначено місце проживання дитини з позивачем. Відповідач був обізнаний про вказане рішення. 30.07.2019 року під час прогулянки дитини у дворі будинку, де він проживав разом з позивачем, відповідач викрав дитину, і остання з 30.07.2019 року по даний час проживає з відповідачем в порушення рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради № 554.

Відповідач та його представники позов не визнали.

Представником відповідача 21.04.2021 року подано клопотання, в якому він просить призначити у справі судово-психологічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- Яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , їх мотиваційні чинники, виховна поведінка здійснюваного ними процесу впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини ОСОБА_3 ?

- Яким чином можуть вплинути умови виховання кожного з батьків на психологічний стан та розвиток дитини ОСОБА_3 ?

- Чи має оцінка сімейної ситуації дитиною ( ОСОБА_3 ) залежність від впливу з боку батьків та інших дорослих ?

- Яким чином може вплинути різка зміна (відібрання) місця проживання (переїзд від батька до матері) на дитину ОСОБА_3 ?

- Які психологічні особливості якості та провідні мотиваційні чинники поведінки має ОСОБА_3 ? У якому зв`язку вони знаходяться з обставинами, що досліджуються в справі ?

- Чи має ОСОБА_3 зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості і виникли внаслідок впливу таких обставин, як проживання з батьком ?

На час проведення експертизи представник відповідача просить зупинити провадження у справі.

Враховуючи думку учасників справи, зазначене клопотання розглядається після дослідження сукупності забраних у справі доказів.

Вирішуючи вказане клопотання, суд керується таким.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумні строки розгляду справи судом також є однією з конституційних засад судочинства (п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Право позивача на розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і нормами ЦПК України (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України своєчасність розгляду і вирішення цивільних справ є завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Європейський суд з прав людини в п. 70 остаточного рішення у справі «Рисовський проти України» від 20.01.2012 року підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Положеннями ЦПК України не передбачено право суду розглядати вказану категорію справ в негайному порядку, тобто без повідомлення та виклику відповідача та без дотримання загальної процедури, встановленої ЦПК України (без проведення підготовчого судового засідання, надання строку для подання заяв по суті справи тощо).

Разом з тим вказане вище формулювання щодо негайного постановлення рішення про відібрання дитини свідчить, що розгляд зазначеної категорії справи має проводитись в найкоротші строки.

До суду з даним позовом позивач звернулась 16.09.2019 року.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 20.09.2019 року (головуючий суддя Афанасьєв В.О.) відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

20.12.2019 року відповідач подав апеляційну скаргу на вказану вище ухвалу від 20.09.2019 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.01.2020 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.06.2020 року апеляційну скаргу відповідача визнано неподаною та повернуто.

07.07.2020 року справу перерозподілено в провадження судді Крівцова Д.А.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням відповідача та його представників.

Таким чином, зазначена справа перебуває в провадженні суду понад 2 роки.

Призначення експертизи призведе до необхідності подальшого відкладення розгляду справи на невизначений строк, а відтак позначиться на дотриманні розумних строків розгляду справи.

Крім того, в матеріалах справи наявні три висновки психологів з питань, що стосуються взаємовідносин позивача та відповідача з дитиною, а також одна рецензія на висновок психолога. Два висновки психолога та рецензія надані суду відповідачем та підготовлені за його замовленням.

Таким чином, відповідачем вже надано суду декілька висновків психологів з питань, щодо яких він просить призначити експертизу.

Згідно ч. 2 ст. 222 ЦПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 СК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Підготовче провадження у справі було закрито 02.03.2021 року.

Клопотання про призначення судово-психологічної експертизи заявлено представником відповідача 21.04.2021 року, тобто після закінчення підготовчого провадження.

На наявність поважних причин, які унеможливлювали подання вказаного клопотання протягом майже 1 року 6 місяців, які пройшли з моменту відкриття провадження у справі до закриття підготовчого судового засідання, відповідач та його представники не посилались, обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним клопотанням не навели.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем та його представниками всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не обґрунтовано та не доведено наявність поважних причин, з яких клопотання про призначення експертизи не було заявлено в підготовчому провадженні.

Враховуючи наведене, суд на підставі ч. 2 ст. 222 ЦПК України залишає клопотання про призначення експертизи без розгляду.

Керуючись ст. 2, 222, 258-261, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Саніна Арсенія Олександровича про призначення судової психологічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов