Ухвала

08 листопада2021 року

м. Київ

справа № 522/4392/15-ц

провадження № 61-17824ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2016 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ ПриватБанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 19 січня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0D30AE00000025, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 8 003,00 дол. США, зі сплатою 10,08 процентів річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення кредиту до 18 січня 2012 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 19 січня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 укладено договори поруки, за умовами яких поручителі поручились перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором від 19 січня 2007 року в повному обсязі.

У зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 23 грудня 2014 року становила 19 684,73 дол. США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) еквівалентно 308 262,87 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 3 965,96 дол. США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 4 530,63 дол. США, заборгованість зі сплати комісії - 330,72 дол. США, пеня - 10 857,42 дол. США.

ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у зазначеному розмірі.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 19 січня 2007 року № OD30AE00000025 у розмірі 19 684,73 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23 грудня 2014 року еквівалентно 308 262,87 грн, з яких: заборгованість за кредитом за період з 05 серпня 2009 року по 23 грудня 2014 року - 3 965,96 дол. США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом за період з 19 січня 2007 року по 23 грудня 2014 року - 4 530,63 дол. США, заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом за період з 01 листопада 2008 року по 23 грудня 2014 року - 330,72 дол. США, пеня за період з 13 березня 2008 року по 23 грудня 2014 року - 10 857,42 дол. США.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2015 року заяву представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2015 року задоволено, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2015 року скасовано, призначено цивільну справу до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 19 січня 2007 року № OD30AE00000025 у розмірі 19 684,73 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23 грудня 2014 року еквівалентно 308 262,87 грн, з яких: заборгованість за кредитом за період з 05 серпня 2009 року по 23 грудня 2014 року - 3 965,96 дол. США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом за період з 19 січня 2007 року по 23 грудня 2014 року - 4 530,63 дол. США, заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом за період з 01 листопада 2008 року по 23 грудня 2014 року - 330,72 дол. США, пеня за період з 13 березня 2008 року по 23 грудня 2014 року - 10 857,42 дол. США.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 19 січня 2007 року № OD30AE00000025 у розмірі 19 684,73 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23 грудня 2014 року еквівалентно 308 262,87 грн, з яких: заборгованість за кредитом за період з 05 серпня 2009 року по 23 грудня 2014 року - 3 965,96 дол. США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом за період з 19 січня 2007 року по 23 грудня 2014 року - 4 530,63 дол. США, заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом за період з 01 листопада 2008 року по 23 грудня 2014 року - 330,72 дол. США, пеня за період з 13 березня 2008 року по 23 грудня 2014 року - 10 857,42 дол. США.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2016 року залишено без змін.

У жовтні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2016 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Отже, позивач визначає ціну позову на момент звернення до суду із таким позовом, яка є незмінною, крім випадків збільшення позовних вимог та зміни предмета позову, для розрахунку судових витрат, зокрема під час звернення до судів апеляційної та касаційної інстанцій.

Ціна позову, яка визначається в іноземній валюті, розраховується у національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

З урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день подання ПАТ «ПриватБанк» позовної заяви (станом на 04 березня 2015 року 1 долар США дорівнював 23,77 грн) ціна позову еквівалентна 467 906,03 грн.

Таким чином, ціна позову у цій справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 250 = 567 500,00 грн), а тому рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2016 року та постанова Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року, відповідно до вимог ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню.

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Посилання заявника на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження не заслуговують на увагу, оскільки з указаних підстав підлягають оскарженню рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, зокрема, у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто такі доводи є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Верховний Суд зауважує, що обґрунтування касаційної скарги підставами, передбаченими частиною другою статті 389 ЦПК України, не звільняє заявника від обов`язку, у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, обґрунтувати підстави перегляду в касаційному порядку судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.

Верховний Суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), який вказував, що умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2016 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик