справа № 691/1030/21
провадження № 2/691/607/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

за участю учасника справи

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом,-

встановив :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Маслівка Миронівського району Київської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 . ОСОБА_3 була її матір`ю, відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_2 , згідно якого у графі батьки зазначено: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . 02 грудня 2003 року уклала шлюб з ОСОБА_5 , в зв`язку з чим відбулася заміна прізвища на ОСОБА_6 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07 жовтня 2021 року № 6. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну їй на праві власності земельну ділянку площею 3,0355 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0477, що розташована в адміністративних межах Петриківської сільської ради. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю Серія II - ЧР № 018119, згідно листа Відділу 4 Управління у Черкаському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаської області від 08 жовтня 2021 року № 29-23-0.230- 314/335-21 та архівною копією Державного Акту на право приватної приватної власності на землю. Вказаний Державний Акт втрачено, про що нею подано оголошення до газети «Вісник Городищини» від 11 червня 2021 року № 24. Заповіту ОСОБА_3 не залишила, згідно постанови державного нотаріуса Бідної М.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 жовтня 2020 року, за замістом якої спадщину приймає за законом, а не за заповітом. 10 жовтня 2020 року, державний нотаріус Городищенської державної нотаріальної контори Бідна М.О., розглянула подану заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_3 на земельну ділянку, але оглянувши надані документи у вчиненні нотаріальної дії відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, участь взяв її представник ОСОБА_1 , який позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, але надав суду лист від 03 листопада 2021 року за вхідним №4960/21, в якому зазначив на можливість слухання справи у його відсутності та прийняття рішення на розсуд суду.

Неявка позивача, представника відповідача не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши представника позивача, вивчивши зміст листа представника відповідача, враховуючи належне його повідомлення та відсутність заперечень щодо задоволення позовної заяви та дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права.

Відповідно до ст. ст.1216, 1218, 1220 Цивільного Кодексу України спадкування перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.З. ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Право власності, згідно ст. 328 ч.І ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ч.2 ст. 328 ЦК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 125 Земельного Кодексу України, визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В судовому засіданні встановлено і підтверджується доказами у справі, що позивач є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 (а.с.10). Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові Серії НОМЕР_4 , відбулася заміна прізвища та по батькові позивачки з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 (а.с.11). Зміна прізвища позивача, повторно, відбулась 02 грудня 2003 року, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, внаслідок чого вона набула прізвище ОСОБА_6 , згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07 жовтня 2021 року № 6 (а.с.12). Із свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с.9). Згідно листа Відділу 4 Управління у Черкаському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаської області від 08 жовтня 2021 року № 29-23-0.230- 314/335-21, ОСОБА_3 видавався Державний Акт на право приватної власності на земельну ділянку Серії II - ЧР № 018119 (а.с.13). Відповідно до вище вказаного Державного Акту, ОСОБА_3 , на підставі рішення виконавчого комітету Петриківської сільської ради від 17 січня 2002 року №5, для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва, передана земельна ділянка площею 3,0355 га, кадастровий номер :02:001:0477 (а.с.14), що підтверджується і Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02 червня 2020 року №НВ-020 (а.с.15-17). Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29 вересня 2021 року, вартість вказаної земельної ділянки становить 38235,57 грн. (а.с.18). Як зазначив представник позивача, правовстановлюючий документ на земельну ділянку втрачений, що змусило позивача подати оголошення в газету «Вісник Городищини» від 11 червня 2021 року № 24 (а.с.19). Позивач, звернувшись із відповідною заявою до державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 жовтня 2020 року по причині відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.23). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №59260695 від 04 лютого 2020 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59260684 від 04 лютого 2020 року та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59279226 від 04 лютого 2020 року в Городищенській державній нотаріальній конторі, після смерті ОСОБА_3 відкрито спадкову справу (а.с.20-22).

Враховуючи наведене, суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права на спадкування, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.

В силу ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, якщо він в установлений строк, ст.1270 ЦК України, не заявив відмову від неї. Перешкод для прийняття спадщини після померлої, судом не встановлено. З метою узаконення спадщини, за наявності правових підстав для того, суд, вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, розташовану на території Петриківської сільської ради Городищенського району Черкаської області в порядку спадкування за законом.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , яка має право та виявила бажання юридично оформити право на майно спадкодавця, тобто, на земельну ділянку.

Позов підтверджується: копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 ; копією свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові Серії НОМЕР_4 ; копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07 жовтня 2021 року № 6; копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 вбачається; копією листа Відділу 4 Управління у Черкаському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаської області від 08 жовтня 2021 року № 29-23-0.230- 314/335-21; копією Державного Акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії II - ЧР № 018119; копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02 червня 2020 року №НВ-020; копією Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29 вересня 2021 року; копією газети «Вісник Городищини» від 11 червня 2021 року № 24; копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 жовтня 2020 року; копією Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №59260695 від 04 лютого 2020 року; копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59260684 від 04 лютого 2020 року; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59279226 від 04 лютого 2020 року; квитанцією про спрату судового збору №0.0..1 від 22 жовтня 2021 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 263, 264, 265, 273,293, 315,352, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1225,1261,1268 ЦК України, суд, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,0355 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0477 в адміністративних межах Петриківської сільської ради Городищенського району Черкаської області, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-ЧР №018119.

Копію рішення суду направити позивачу, відповідачу, для відому.

Рішення суду набирає законної сили напротязі тридцяти днів та може бути оскаржене.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко