ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/317/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/11790/21 між суддями від 14 червня 2021 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В.

Ухвалою суду від 20 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 30 вересня 2021 року о 12 год.00 хв.

У підготовче засідання 30 вересня 2021 року з`явився позивач, відповідач не з`явилась, підготовче засідання було відкладено на 16 листопада 2021 року.

27 жовтня 2021 року до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28 жовтня 2021 року заяву про забезпечення позову передано судді Шаповаловій К.В. Фактично заяву передано судді 1 листопада 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просив вжити таких заходів шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме - квартиру АДРЕСА_1 , земельну ділянку на території Галицинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, та земельну ділянку на території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, позивач вказав, що відповідачка має борг перед ним в розмірі 46837,68 грн, який добровільно не повертає, не відповідає на телефонні дзвінки, смс-повідомлення, не з`явилась у судове засідання за викликом суду, що свідчить проте, що відповідачка буде ухилятись також і від виконання рішення суду у майбутньому, що унеможливить виконання рішення суду. Крім того, позивач зазначає, що нестабільна економічна ситуація в країні створює додаткові передумови неплатоспроможності необмеженого кола осіб та відповідачка може продати своє майно, з метою уникнення виконання майбутнього рішення суду.

Вивчивши доводи заяви та подані до неї матеріали, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом зазначених норм процесуального законодавства забезпечення позову має на меті запобігти ускладненню чи неможливості виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору та відшкодування збитків. Так у позовній заяві зазначено, що між сторонами був укладений усний договір на виконання юридичних послуг, за надання яких відповідачка отримала від позивача грошові кошти в розмірі 1600 доларів США та 3330 грн. Оскільки відповідачкою послуг надано не було, позивач звернувся до неї з вимогою про повернення отриманих коштів, проте відповідачка на спілкування з позивачем не йде, кошти не повертає, що стало підставою для звернення із вказаним позовом до суду.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача, позивач, на підтвердження наявності такого майна у відповідача ОСОБА_2 долучив до заяви витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, з Державного земельного кадастру та копію державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до цього витягу за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру та копії державного акту на право власності на земельну дялнку, за відповідачкою зареєстроване право власності на 2 земельні ділянк у Миколаївській області.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

В кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Зауваження позивача про те, що відповідачка не з`явилась у перше підготовче засідання до суду, не повідомила про причини неявки, не відповідає на телефонні дзвінки свідчить про неможливість в майбутньому виконання рішення суду, суд оцінює критично та вважає, що такі дії відповідача не можуть бути підставою для накладення арешту на майно.

Позивачем до заяви про забезпечення позову не надано належних доказів того, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову як і не надано доказів того, що відповідачка вживає якихось дій, що спрямовані на продаж належного їй майна та можуть свідчити про те, що нею вживаються активні заходи для уникнення виконання майбутнього рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості особи користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Варто зазначити, що позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідачки збитків в розмірі 46837,68 грн.

Отже, з урахуванням суми позову, заявлена вимога позивача про накладення арешту на нерухоме майно - квартиру в місті Києві та 2 земельні ділянки є явно неспівмірною.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; зважаючи на те, що позивачем не надано належного обґрунтування та достатніх доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зважаючи на не співмірність обраного позивачем засобу забезпечення позову із ціною позову, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та відшкодування збитків - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Шаповалова К.В.