У Х В А Л А

08 листопада 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сідун Олеся Степанівна, про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 308/14721/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Семен Юрій Юрійович, про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 05.11.2021 надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сідун О.С., третя особа приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю., про визнання заповіту недійсним.

Одночасно з позовною заявою позивач звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку з присвоєним кадастровим номером :10:013:0057; а також на все майно, яке належало на день смерті спадкодавцю ОСОБА_3 .

Зазначена заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову судом встановлено, що така заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Суд також зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Заява ОСОБА_1 не містить жодного обґрунтування яким чином невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, самі лише твердження позивача про те, що він «позбавлений права захистити своє майно іншим способом; оскаржуваний заповіт уже складено на іншу особу; ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду від 01.10.2021 відкрито провадження у справі № 308/8933/21 про визнання осіб такими, що втратили права користування житловим приміщення, його хочуть позбавити єдиного житла» не є достатнім обґрунтуванням заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Окрім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що відповідач прийняв спадщину, отримав у встановленому порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрував право власності на спадкове майно, має можливість ним володіти, користуватися, розпоряджатися одноособово, ним вчиняються будь які дії щодо відчуження спадкового майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що заява позивача про забезпечення позову подана з порушенням ст. 151 ЦПК України, а також з урахуванням положень ч. 10 ст.153 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову повернути заявнику.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

У зв`язку з поверненням заявнику заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 454 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 151-154, 260, 262 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сідун Олеся Степанівна, про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 308/14721/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Семен Юрій Юрійович, про визнання заповіту недійсним - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за заяву про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., сплачений за квитанцією № 0.0..1 від 04.11.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олена ГОЛЯНА