Справа № 194/16/21
Номер провадження 2-з/194/1/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2021 року суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Солодовник І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

05.01.2021 р. ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 510 від 03.09.2020 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., яким стягнуто з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 52255,83 грн..

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що угрудні 2020 року за місцем своєї роботи вона отримала постанову приватного виконавця Русецької О.О. від 02.10.2020 р. ВП № 63137303 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З даної постанови вона дізналася про наявність виконавчого напису № 510 від 03.09.2020 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. про стягнення з неї на користь ТОВ «Кредит Капітал» заборгованості в сумі 52255,83 грн..

Також, заявник зазначає, що з постанови приватного виконавця вона взагалі не зрозуміла по якому кредитному договору у неї існує заборгованість, оскільки будь-які кредитні договори з відповідачем вона не укладала. Крім того, даний виконавчий напис, вона вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки сумою заборгованості, наданою ТОВ «Вердикт Капітал» без надання її математичного обґрунтування, що не може бути доказом безспірності грошових вимог до неї.

Заявник вказує, що на даний час нею подана заява до приватного виконавця та приватного нотаріуса щодо надання їй документів, які підтверджують наявність кредитного договору та безспірне стягнення з неї невідомої заборгованості з урахуванням строків позовної давності, та на даний час вона відповіді не отримала.

Про факт існування заборгованості у розмірі 52255,83 грн. та про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження № 63137303 від 02.10.2020 р. про стягнення з неї вищезазначеної заборгованості їй стало відомо, коли з її заробітної плати були утриманні кошти. До цього, вона була впевнена, що не перед ким боргів не має, та ніяких непогашених кредитних договорів перед банками у неї не має.

Окрім цього, заявник зазначає, що вона має намір подати до суду позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому вважає, що невжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 510 від 03.09.2020 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення її порушених прав або інтересів.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтю 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві про забезпечення позову заявником зазначено як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, що передбачено ст. 151 ЦПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову має запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке вона заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Пунктом 4 вищезазначеної Постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи із вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Враховуючи докази надані ОСОБА_1 на підтвердження свої заяви, наявності спору між сторонами та наявність відкритого виконавчого провадження № 63137303 від 02.10.2020 р. з примусового виконання виконавчого напису № 510 від 03.09.2020 р., а також те, що в разі не вжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання майбутнього рішення суду, та загроза перешкоди ефективного захисту прав заявника, а саме: стягнення заборгованості з заробітної плати до ухвалення судом рішення, з`ясувавши обсяг майбутніх позовних вимог, а також відповідність і співмірність способу забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 , суд суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-151, 153, 259-260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 510 від 03.09.2020 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість у сумі 52255,83 грн., по виконавчому провадженню № 63137303, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 06 січня 2024 року.

Ухвалу суду про забезпечення позову негайно направити для виконання сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя І.С. Солодовник