Справа № 182/5543/21
Провадження № 2/0182/2725/2021
У Х В А Л А

Іменем України

10.11.2021 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Багрова А.Г., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини, визначення способу участі у вихованні дитини,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Служба у справах дітей Нікопольської міської ради та просять суд усунути їм перешкоди у вихованні онуки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити спосіб участі у вихованні дитини.

Ухвалою суду від 11.10.2021 року відкрито провадження по справі, з урахуванням ч. 5 ст.19 СК України зобов`язано орган опіки та піклування виконавчого комітету Нікопольської міської ради надати на адресу суду затверджений висновок щодо розв`язання спору про усунення перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вихованні онуки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначення способу участі у вихованні дитини.

10.11.2021 року від начальника служби у справах дітей Нікопольської міської ради Л.Васіної надійшла заява про неможливість органу опіки та піклування виконати ухвалу суду у зв`язку з тим, що вона не передбачена діючим законодавством та постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаною із захистом прав дитини». Зазначає, що згідно зі ст.ст. 257,263 СК України повноваження щодо усунення перешкод, що чиняться батьками бабі, діду у спілкуванні з внуками, вирішенні спорів щодо їхньої участі у вихованні дітей мають виключно суди. Органи опіки та піклування при залученні для розгляду питання керуються виключно найкращими інтересами дитини та тим, що, відповідно до ст.ст. 150 та 151 СК України саме батьки дитини несуть відповідальність за її виховання і розвиток та мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Крім того, з 23.06.2021 року ОСОБА_3 разом із малолітньою ОСОБА_5 проживає в цілодобовому стаціонарі КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР у м. Дніпрі та в телефонній розмові заперечила проти спілкування доньки із позивачами.

Вказану позицію також озвучила представник органу опіки та піклування у судовому засіданні 10.11.2021 року.

Розглянувши матеріали справи, суддя дійшла наступного.

Згідно з усталеною судовою практикою, будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12 - 15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою).

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у частині восьмій статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

За змістом статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Разом із тим положеннями частини п`ятої статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад у межах їх компетенції. Справами опіки і піклування у селищах і селах безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад (пункт 1.4 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 29 травня 1999 року № 34/166/131/88).

Згідно з роз`ясненнями, наданими судам у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав», висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування повинні бути додані документи, які підтверджують викладені у ньому обставини.

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства України, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби, діда з онукою обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року по справі № 635/2771/17.

Враховуючи, що згідно з чинним законодавством письмовий висновок органу опіки та піклування у цій категорії справ є обов`язковим,суд вважає необхідним повторно витребувати в органі опіки та піклування виконавчого комітету Нікопольської міської ради затверджений висновок щодо розв`язання спору про усунення перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вихованні онуки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначення способу участі у вихованні дитини.

Роз`яснити, що за змістом ч.ч.7,8 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Керуючись ст.19 СК України, ст. 84 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Зобов`язати орган опіки та піклування виконавчого комітету Нікопольської міської ради надати на адресу суду у строк до 26.11.2021 року затверджений висновок щодо розв`язання спору про усунення перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вихованні онуки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначення способу участі у вихованні дитини, який має бути складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб (діда, баби), які бажають брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Попередити, що за неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 713 грн. 70 коп. до 7137 грн. 00 коп. відповідно до п.3 ч.1 ст. 148 ЦПК України.

Суддя: А. Г. Багрова