Дата документу 23.10.2021
ЄУ № 942/1351/20
Провадження №2/942/74/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2021 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Чалого А.В.
за участю секретаря судового засідання Сіренко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,
В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне.
За життя спадкодавець ОСОБА_3 залишив заповіт на ім`я своєї доньки ОСОБА_5 , яка після укладення шлюбу змінила своє прізвище.
Приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу Чернявською І.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем за однією адресою була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 , яка має право на обов`язкову частку в спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, як непрацездатна за віком.
Позивач зазначає, що дійсно, згідно довідки Ганусівської сільської ради на час смерті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована його дружина ОСОБА_2 . Проте, відповідач фактично не проживала за вказаною адресою з 01.10.2017, оскільки постійно мешкає на території Російської Федерації, отже спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняла, та вказана обставина позбавляє останню на обов`язкову частку в спадщині.
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 12.11.2020 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 11.01.2021.
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 11.01.2021 закрито підготовче провадження, у зв`язку із зверненням з судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу Російської Федерації з питання вручення копії позовної заяви та виклику про день та час судового засідання відповідачу, справу призначено до розгляду на 10.09.2021 та на резервну дату 11.10.2021.
10.09.2021 та 11.10.2021 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого по справі у щорічній основній відпустці. Судове засідання відкладено до 23.10.2021.
Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, згідно матеріалів судового доручення, складеного Кантемирівським районним судом Воронезької області, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, просить суд розглянути справу без її участі.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 09.01.2019 Виконавчим комітетом Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області.
27.12.2018 на випадок своєї смерті ОСОБА_4 зробив розпорядження, відповідно до якого вказане вище майно він заповів своїй доньці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується заповітом, посвідченим 27.12.2018 секретарем виконавчого комітету Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, зареєстрованого в реєстрі за №61.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 24.07.2020 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».
Постановою приватного нотаріуса Новопсковського нотаріального округу Чернявської І.В. від 11.09.2020 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та право на земельну частку (пай), які залишились після смерті ОСОБА_4 , оскільки на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем за однією адресою була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 , що має право на обов`язкову частку в спадщині, як непрацездатна за віком, яка протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини не відмовилась від неї.
Згідно довідки №478 від 07.10.2019, виданою Ганусівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_4 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю. На час смерті разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована, але не проживала дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 з 01.10.2017 також підтверджується актом підтвердження не проживання №288 від 14.09.2020, складеним депутатом Ганусівської сільської ради Білокобильською О.П.
21.08.2019 відповідач ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса нотаріального округу Розсошанського району Воронезької області з заявою, в якій зазначила, що вона, як спадкоємець після смерті чоловіка ОСОБА_4 , до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подавала, спадщину не приймала, приймати не буде та на спадщину не претендує, до суду стосовно поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини звертатися не буде.
Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Позивач зазначає, що ОСОБА_2 була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою, але на день смерті не проживала разом з ним, а тому спадщину, що залишилась після ОСОБА_4 не прийняла.
Статтею 29 ЦК України в редакції, чинній на час відкриття спадщини, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції положень Закону, що діяли на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією ( 254к/96-ВР ), законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_2 постійно проживала за адресою, розташованою на території Російської Федерації, хоча місцем її реєстрації є: АДРЕСА_2 .
У визначений законом строк ОСОБА_2 не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, та, крім того, 21.08.2019 подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини.
Державна реєстрація ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 сама по собі не є беззаперечним доказом її постійного проживання на момент смерті чоловіка за цією адресою реєстрації, оскільки спростована належними та допустимими доказами.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_3 .
Представник позивача: Матвєєва Тетяна Сергіївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1633 від 21.05.2019, адреса: вул. Українська, 216, смт Новопсков, Луганська область.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Новопсковського районного суду

Луганської області А.В. Чалий