Справа № 536/10/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 січня 2021 року cуддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліна Ж.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

5 січня 2021 року ОСОБА_1 , звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя.

Одночасно з подачею вказаного вище позову, ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною відчуження на транспортний засіб - автобус Mersedes-Benz Sprinter 313 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , середньою ринковою вартістю 587 337, 24 грн., а також на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, площею 0,13 га, на якій розташований зазначений вище будинок.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно положень частини 6 статті 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подачу до суду фізичною особою заяви про забезпечення позов у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає (2270 Х 0,2=454)454 грн.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, заявник просить відстрочити сплату нею судового збору на підставі положень пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», вказуючи про те, що сума судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову разом перевищує 5 % розміру її доходу за минулий рік.

При цьому, як вбачається з наданої ОСОБА_1 довідки про доходи, виданої 23 грудня 2020 року, остання працює на посаді помічника вихователя у ДНЗ № 12 м.Кременчука та отримала загальний дохід за 2019 рік в сумі 54 836 грн. 99 коп.

Таким чином, 5 % від суми загального річного доходу ОСОБА_1 складає 54837 Х 5 % = 2741,85 грн.

При цьому, сума судового збору, яка сплачується за подачу заяви про забезпечення позову та складає 454 грн. не перевищує 5 % від суми загального річного доходу ОСОБА_1 , яка становить 2741,85 грн., отже посилання заявниці на положення пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» щодо відстрочення сплати судового збору за подачу до суду заяви про забезпечення позову, є безпідставними.

Доводи заявниці ОСОБА_1 про те, що загальна сума судового збору, яка підлягає сплаті за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову перевищує розмір у 5 відсотків її річного доходу за минулий календарний рік, є необгрунтованими, оскільки, виходячи зі змісту Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір», позовна заява та заява про забезпечення позову є різними об`єктами справляння судового збору та повинні оплачуватись судовим збором окремо одна від одної, вирішення ж питання про наявність чи відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору за подання до суду саме позовної заяви не є предметом розгляду у даній справі.

Отже, з врахуванням викладеного, а також те, що відсутні підстави для відстрочення сплати ОСОБА_1 суми судового збору за подачу до суду заяви про забезпечення позову, оскільки розмір ставки судового збору не перевищує встановлений законом поріг у 5 % загального річного доходу заявниці, заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору слід залишити без задоволення.

Згідно вимог частини 10 статті 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, з урахуванням того, що ОСОБА_1 не сплачено судовий збір за подачу до суду заяви про забезпечення позову та, як встановлено суддею, відсутні підстави для відстрочення сплати такого судового збору, отже заява не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, у зв`язку з чим суддя вважає необхідним повернути заяву про забезпечення позову заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150, 151 153 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною відчуження - повернути заявникові.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяЖ. О. Даніліна