Дата документу 27.10.2021
Справа № 2-4240/09
Провадження № 6/334/270/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І.М.,

за участі секретаря Єременко А.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення їх до виконання,

В С Т А Н О В И В:

26.08.2021 р. на адресу суду надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-4240/2009 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги представник заявника обґрунтовує тим, що 22.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення по справі 2-4240/2009 про стягнення з боржників, якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № CNL-201/062/2006.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Закрито акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 001 492,25 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Закрито акціонерного товариства «ОТП Банк» судові витрати: судовий збір в розмірі 1 700, 00 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 30 грн.

Згідно довідки від 23.02.2021 року цивільна справа 2-4240/09 за позовом Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки була знищена у зв`язку із закінченням терміну зберігання, відповідно до переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання (розділ 3) затворний Наказом Державної судової адміністрації України від 11.02.2010 року.

Ухвалою від 13.04.2021 р. задоволено заяву представника ТОВ «Вердикт Капітал та замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні, а самеТОВ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

Відповідно до постанови Запорізького апеляційного суду від 01.06.2021 року ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя було залишено без змін.

30.06.2021 року по справі було видано виконавчі листи.

Разом з тим, посилаючись на те, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з об`єктивних причин, зокрема у тому числі через довготривалу процедуру передачі документації від попереднього стягувача, при цьому оригінал виконавчого листа був втрачений під час примусового виконання, представник заявника просить суд поновити цей строк та видати дублікат виконавчого листа.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак зі змісту поданої заяви вбачається, що останній у ній просив суд розглянути заяву за його відсутності.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду 23.09.2021 від представника ОСОБА_2 адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича надійшло заперечення проти заяви про видачу дубліката виконавчого листа № 2-4240/2009 та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання в яких просить суд відмовити ТОВ «Вердикт Капітал»

24.09.2021 року від представника ОСОБА_2 адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення по справі 2-4240/2009 про стягнення з боржників, якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № CNL-201/062/2006.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Закрито акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 001 492,25 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Закрито акціонерного товариства «ОТП Банк» судові витрати: судовий збір в розмірі 1 700, 00 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 30 грн.

Згідно довідки від 23.02.2021 року цивільна справа 2-4240/09 за позовом Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки була знищена у зв`язку із закінченням терміну зберігання, відповідно до переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання (розділ 3) затворний Наказом Державної судової адміністрації України від 11.02.2010 року.

Ухвалою від 13.04.2021 р. задоволено заяву представника ТОВ «Вердикт Капітал та замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні, а самеТОВ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

Відповідно до постанови Запорізького апеляційного суду від 01.06.2021 року ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя було залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суди, при розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

З`ясування вказаних обставин відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20.01.2016 р. в справі № 6-711цс15.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Звертаючись до суду в даною заявою, представник заявника, як на підставу для її задоволення в частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилається на те, що цей строк пропущено з об`єктивних причин, зокрема у тому числі через довготривалу процедуру передачі документації від попереднього стягувача.

Тобто з матеріалів справи не вбачається, що з часу отримання виконавчого листа стягувач вчиняв будь-які дії, спрямовані на його примусове виконання.

Таким чином, суд вважає, що наведені представником заявника у заяві причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є поважними, а отже не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р., яка набрала чинності для України з 11.09.1997 р. та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 р. у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Відповідно до п.17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого листа є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 р. у справі № 2-836/11, провадження № 14-308цс19).

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, що представником заявника не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що свідчить про відсутність правових підстав для видачі його дубліката, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133та ч. ч. 1-3 ст.137 ЦПК Українисудові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, ч. 2ст. 137 ЦПК Українивизначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8ст. 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 30 ч. 3 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 17.03.2021 року, ОСОБА_3 поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2000,00 грн., що підтверджується актом наданих послуг від 23.09.2021 року та рахунком № 2.

Зважаючи на викладене, зважаючи на характер виконаної представником відповідача (боржника) роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони суд вважає за необхідне стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн.

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та понволення строку для його пред`явлення у справі № 2-4240/09, заяву представника відповідача (боржника) адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича про стягнення витрат на правничу допомогу слід задовольнити та стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у розмірі 2000 грн

Керуючись ст. ст.261,262,353,354,433 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення їх до виконання залишити без задоволення.

Стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у розмірі 2000 ривень.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Філіпова І. М.