328/2287/21
02.11.2021
02 листопада 2021 року м.Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Гавілей М.М.,
при секретарі судового засідання Королькової К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард» за участі третіх осіб приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овсієнко Алли Вікторівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Ухвалою суду від 31.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Представник відповідача на розгляд справи не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлено. Відзив на позов не надано.
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. на розгляд справи не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомлено.
Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. на розгляд справи не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомлено.
На адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. направлена ухвала суду від 29.09.2021 року про витребування доказів (матеріалів вчиненого виконавчого напису), але нотаріусом вимоги ухвали виконано не було, матеріали до суду не надано.
Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 10.11.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК РУССКИЙ СТАНДАРТ» було укладено кредитний договір №10141700.
Зі змісту виконавчого напису вбачається, що правонаступником ПАТ «БАНК РУССКИЙ СТАНДАРТ» усіх прав та обов`язків за кредитним договором стало АТ «Банк Форвард».
На підставі виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко Аллою Вікторівною 18.06.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65855851. Відповідно до постанови приватного виконавця від 18.06.2021 року розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №65855851, визначених для боржника, складає 500,00 грн.
18.06.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 1509,45 грн.
18.06.2021 року приватним виконавцем було постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, що належать боржнику, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.
Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.
Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.
З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.
Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 ЗаконуУкраїни «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».
Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі.
Також спірний виконавчий напис вчинено на користь АТ «Банк Форвард» як правонаступника ПАТ «БАНК РУССКИЙ СТАНДАРТ», але позивач не отримував жодного документу про правонаступництво АТ «Банк Форвард» та відповідно нових реквізитів для сплати грошового зобов`язання.
Ч. 2 ст. 516 ЦК України визначено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Приписами ч.2 ст. 518 ЦК України встановлено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.
Отже, в даному випадку, приватний нотаріус перед вчиненням виконавчого напису повинен був пересвідчитися чи повідомлений належним чином боржник про заміну кредитора внаслідок правонаступництва, в результаті чого перевірити і наявність/відсутність у боржника заперечень проти вимог нового кредитора, чим встановити факт безспірності заборгованості.
Також кредитним договором №10141700 від 10.11.2012 року, а не 12.11.2012 року як вказано у виконавчому написі, позивачу було надано кредит в розмірі 3642,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,001% річних з 11.11.2012 року по 12.11.2013 року, 59% річних з 13.11.2013 року по 12.12.2013 року, сроком на 397 днів з 11.11.2012 року по 12.12.2012 року. Проте виконавчим написом стягнуто з позивача заборгованість за кредитним договором за період з 28.06.2018 року по 28.07.2018 року, тобто відповідачем нарахована заборгованість за відсотками за межами строку дії кредитного договору, що суперечить правовим позиціям ВС у постановах від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, від 06.02.2019 року у справі №175/4753/15-ц. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.
Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Так, відповідно до умов кредитного договору сторони домовились, що позичальник зобовязується повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання, встановлені договором, не пізніше 12.12.2013 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі зазначених в графіку платежів. Позовна давність щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентах, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Приватний нотаріус вчиняючи спірний виконавчий напис не пересвідчився у тому, що з дня виникнення права вимоги по вказаному кредитному договору минуло більше трьох років.
Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечинним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально.
Укладення кредитного договору №101417000 від 10.11.2012 року між ПАТ «БАНК РУССКИЙ СТАНДАРТ» та ОСОБА_1 відбулося у простій письмовій формі без нотаріального оформлення договору, а отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття.
Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги ОСОБА_1 - такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволеню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1362,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.11-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141,158, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард» за участі третіх осіб приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овсієнко Алли Вікторівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.
Застосовані ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 31.08.2021 року заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлений 08.11.2021 року.
Учасники справи:
Позивач: з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя: