Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/624/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2021 р. Чаплинський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Собчук М.В.,

прокурора Джаноян А.А.,

представника ФГ «Інкас» Гриценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом керівника Каховської окружної прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі позивачів: Асканія-Нова селищної ради, Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е.Фальц-Фейна Національної академії аграрних наук до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Інкас» про внесення змін до договору оренди та суборенди землі

ВСТАНОВИВ:

Прокурор - керівник Каховської окружної прокуратури Херсонської області діючи в інтересах держави в особі Асканія-Нова селищної ради та Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е.Фальц-Фейна Національної академії аграрних наук звернувся до Чаплинського районного суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Інкас», в якому просить суд внести зміни до договору оренди землі, укладеному між Асканія-Нова селищною радою та ОСОБА_1 , право оренди за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №№29741701, 29741246, 29740950, 29738390, 29738960, 29739837, 29740154, та договору суборенди землі від 26.09.2019 року укладеному між ОСОБА_1 та ФГ «Інкас», право суборенди за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №30517652 шляхом викладення змісту п.26 у відповідній редакції, що міститься в прохальній частині.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що договір оренди земельних ділянок, загальною площею 514.9965 га,, укладений між Чаплинською РДА, який в подальшому подовжено Асканія-Нова селищною радою та ОСОБА_1 , не відповідають вимогам чинного природоохоронного та земельного законодавства, у зв`язку з чим потребує внесення змін в частині визначення обмежень у користуванні земельними ділянками.

Прокурор зазначає, що попри те, що земельні ділянки, площею 56.9373 га, кадастровий номер :13:038:0001 та площею 87.3365 га, з кадастровим номером :13:037:0001, що межують із заповідною зоною Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна, знаходяться в межах буферної зони, однак обмеження щодо їх використання, що передбачені чинним законодавством та Положенням, у договорі оренди землі, укладеного з ОСОБА_1 та відповідно у Договорі суборенди, укладеному останній з ФГ «Інкас», відсутні. Аналогічно відсутня інформація про наявність обмежень в Державному земельному кадастрі.

Враховуючи, що на момент укладення договору оренди обмеження щодо використання земельної ділянки були істотними умовами договору, а відсутність вказаних обмежень при використанні земель сільськогосподарського призначення спричиняє негативний вплив на заповідну зону, прокурор звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 у своєму відзиві на позовну заяву просив суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що до нього та ФГ «Інкас» ніхто не звертався із пропозиціями щодо внесення змін до договору оренди землі, а позивачем у свою чергу не надано доказів того, що земельні ділянки, площею 56.9373 га, кадастровий номер :13:038:0001 та площею 87.3365 га, з кадастровим номером :13:037:0001, перебувають в буферній зоні біосферного заповідника Асканія-Нова імені Ф.Е. Фальц-Фейна. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують встановлення меж буферної зони Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна та докази знаходження вищевказаних орендованих земельних ділянок в межах такої буферної зони.

Вказує, що в матеріалах справи міститься лист-відповідь Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна № 245-12/14.04.2021, як додаток до якого містяться копії Картосхеми землекористування на території Асканія-Нова селищної ради, проте дана картосхема ніким не підписана та не затверджена, з неї неможливо встановити належність орендованих земельних ділянок до меж буферної зони. Цим же листом керівник Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна зазначає, що встановлення буферної зони передбачається ст.18 Закону Про природно-заповідний фонд України, та Проектом організації території та охорони природних комплексів, остання редакція якої є не затвердженою.

Ще однією підставою для відмови у позову, ОСОБА_1 вказує відсутність підстав у прокурора для звернення до суду з даним позовом, так як останній не може замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Крім того разом з відзивом на позовну заяву відповідачем подано також заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності до позовних вимог, оскільки договір оренди укладено у 2010 році та саме з цього часу орендодавець знав про відсутність обмежень щодо земельних ділянок, а позов подано прокурором лише у 2021 році, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

У своїй відповіді на відзив, представник Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна в особі директора Гавриленко В.Є. просив суд позов задовольнити повністю та вказував на необґрунтованість доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказував, що буферна зона заповідник встановлена постановою ради міністрів УРСР у 1972 році та спірні земельні ділянки повністю знаходяться у межах буферної зони, а проект організації території та охорони природних комплексів Біосферного заповідника «Асканія-Нова» імені Ф.Е. Фальц-Фейна тривалий час перебуває на погодженні через проти епідеміологічні заходи застосовані на території України. Відсутність же діючого проекту зумовлена значним обсягом сторінок цього документу та наявністю у позивача лише одного затвердженого екземпляру цього проекту.

Вважає, що матеріалами справи належним чином доведено належність земельних ділянок, якими на праві оренди та суборенди користуються відповідача до буферної зони заповідника, тому відповідно до вимог Закону України «Про природо-заповідний фонд України» до використання цих ділянок необхідні встановлені законом обмеження.

Що стосується доводів відповідача з приводу пропуску строку позовної давності, вказує, що трирічний строк в даному випадку слід відраховувати з часу коли прокурор дізнався про порушення інтересів держави та відповідно до відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» останній наділений правом звернення до суду в інтересах держави.

Представник позивача Каховської окружної прокуратури у своїй відповіді на відзив з цих же підстав вказував на необґрунтованість заперечень ОСОБА_1 та просив суд позов задовольнити

У судовому засіданні прокурор Джаноян А.А. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представники Асканія-Нова селищної ради, Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е.Фальц-Фейна Національної академії аграрних наук в судове засідання не з`явилися, подавши заяви про підтримання позовних вимог прокурора та розгляд справи за відсутності їхніх представників.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Представник відповідача ФГ «Інкас» Гриценко В.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Каховською окружною прокуратурою Херсонської області постійно вивчається стан законності у сфері використання земель, у зв`язку з чим, опрацьовується інформація Державного земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Встановлено, що у 2010 році між Чаплинською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Асканія-Нова селищної ради, Чаплинського району Херсонської області (п.1. договору).

В оренду передається земельна ділянка площею 514.9965 га., у тому числі ріллі 514.9965 га із земель запасу Асканія-Нова селищної ради, Чаплинського району, Херсонської області (п.2. договору).

Сторони погодили, що договір укладено на 10 років (п.8. договору).

Відповідно до п.15. п.17. договору земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства, з метою вирощування сільськогосподарської продукції. Цільове призначення земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Умови збереження стану об`єкта оренди забезпечуються шляхом дотримання та використання орендарем технологій, що не наносять шкоди земельній ділянці, та згідно до вимог ст. 96 Земельного Кодексу України.

Згідно п.26 договору на орендовану земельну ділянку не встановлено обмежень (обтяжень) та інші права третіх осіб. А відповідно до п. 27 цього ж Договору земельна ділянка може передаватися в суборенду орендарем самостійно, на його власний розсуд та без будь-яких додаткових письмових узгоджень з орендодавцем, якщо це не призведе до погіршення стану земельної ділянки.

Договір зареєстрований у Чаплинському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що вчинено запис 26.11.2010 №4АА73000006.

За актом про передачу та прийом земельної ділянки в натурі складеним між селищною радою та відповідачем було передано ОСОБА_1 в натурі земельну ділянку в розмірі 514.9965 га, в тому числі рілля 514.9965 га.

18 грудня 2018 року між Асканія Нова селищною радою та ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду про поновлення договору №1 до договору оренди землі зареєстрованого у Чаплинському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що вчинено запис 26.11.2010 №4АА73000006.

Вказаною додатковою угодою сторони погодили серед іншого, викласти п.8 договору у новій редакції та тим самим поновити договір оренди на десять років до 31.12.2030.

У свою чергу 26.02.2019 року між ОСОБА_1 з однієї сторони (орендар) та ФГ «Інкас» з іншої (суборендар) укладено договори суборенди землі строком до 31.12.2030 року.

Відповідно до п.п.1, 2 вказаних договорів в суборенду передано земельні ділянки, площею 56.9373 га з кадастровим номером :13:038:0001 та площею 87.3365 га з кадастровим номером :13:037:0001 із земель запасу Асканія-Нова селищної ради для ведення фермерського господарства.

Відповідно до п.26 Договорів суборенди від 26.02.2019 року на орендовану земельну ділянку не встановлено обмежень (обтяжень) та інші права третіх осіб, окрім обмеження використання земельної ділянки на умовах договору оренди земельної ділянки що зазначено в п. 8 цього Договору.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка площею 56.9373 га з кадастровим номером :13:038:0001 і земельна ділянка площею 87.3365 га з кадастровим номером :13:038:0001 на праві власності належить Асканія Нова селищній раді.

У свою чергу з матеріалів справи вбачається, що наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 04.01.2021 №1 було затверджено положення про Біосферний заповідник "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна.

Як вказує прокурор у своєму позові, договір оренди землі, укладений між Асканія-Нова селищною радою та ОСОБА_1 , право оренди за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №№29741701, 29741246, 29740950, 29738390, 29738960, 29739837, 29740154, та договір суборенди землі від 26.09.2019 року укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Інкас», право суборенди за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №30517652 всупереч вимогам положення про Біосферний заповідник "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна не містить обмежень щодо використання земельних ділянок, які знаходяться у буферній зоні заповідника, що і стало підставою позову.

Як вбачається з умов Договору оренди, зокрема п. 28, орендар зобов`язується використовувати земельну ділянку дотримуючись екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів способами, що не суперечать екологічним вимогам; дотримуватись режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються.

За умовами п. 26 Договору оренди, на орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження та інші права третіх осіб.

Як зазначено судом вище, 26.02.2019 року орендарем ОСОБА_1 з однієї сторони та ФГ «Інкас» з іншої було укладено договір суборенди земельної ділянки, площею 56.9373 га з кадастровим номером :13:038:0001 та площею 87.3365 га з кадастровим номером :13:037:0001.

Пунктом 28 Договору суборенди від 26.02.2019 року визначено обов`язки суборендаря, які є тотожними пункту 28 Договору оренди

У подальшому 23.06.2018 державним реєстратором Асканія-Нова селищної ради на підставі актів приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, складеного між ГУ Держгеокадастром у Херсонській області та Асканія-Нова селищна рада, зареєстровано право комунальної власності Асканія-Нова селищної ради на земельну ділянку площею 56.9373 га з кадастровим номером :13:038:0001 (запис про право власності № 26819914), земельну ділянку площею 87.3365 га з кадастровим номером :13:037:0001 (запис про право власності № 26820294); земельну ділянку площею 38.9583 га з кадастровим номером :13:036:0001 (запис про право власності № 26853174); земельну ділянку площею 180.4903 га з кадастровим номером :13:006:0001 (запис про право власності № 26724815); земельну ділянку площею 54.8379 га з кадастровим номером :13:033:0001 (запис про право власності № 26725771); земельну ділянку площею 56.0725 га з кадастровим номером :13:034:0001 (запис про право власності № 26726565); земельну ділянку площею 40.3637 га з кадастровим номером :13:035:0001 (запис про право власності № 26725086); земельну ділянку площею 2094.7362 га з кадастровим номером :06:001:0321 (запис про право власності № 27098571); земельну ділянку площею 6591.573 га з кадастровим номером :06:001:0322 (запис про право власності № 27102142); земельну ділянку площею 2612.4908 га з кадастровим номером :06:001:0323 (запис про право власності № 27101833).

У подальшому, згідно додаткової угоди №1 від 18 грудня 2018 року, змінено сторони по договору оренди з Чаплинської РДА на Асканія-Нова селищну раду. Окрім цього, сторонами продовжено термін дії договору оренди землі до 31.12.2030 року, з правом пролонгації. Вищевказані відомості внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.12.2018 року державним реєстратором Музиківської сільської ради Білозерського району.

Як вбачається з матеріалів справи, Каховською окружною прокуратурою встановлено, що зміст договору оренди земельної ділянки від 2010 року, що укладений між Асканія-Нова селищною радою та ОСОБА_1 не відповідає вимогам чинного природоохоронного та земельного законодавства, у зв`язку з чим потребує внесення змін в частині визначення обмежень у користуванні земельною ділянкою, оскільки земельні ділянки з кадастровими номерами :13:037:0001 та :13:038:0001 є частиною буферної зони Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна.

Відповідно до Положення про Біосферний заповідник "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна, затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 04.01.2021 №1 (далі - Положення) та аналогічних попередніх положень про заповідник, Біосферний заповідник "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна (далі - Біосферний заповідник) створено відповідно до Указу Президента України від 26.11.1993 № 563 "Про біосферні заповідники в Україні" і наказу Української академії аграрних наук від 24.05.1995 № 70 "Про приведення статусу Біосферного заповідника "Асканія-Нова" у відповідність з чинним законодавством України» на базі приватного з 1898 року заповідника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та заснованого Декретами Ради Народних Комісарів УРСР від 01.04.1919 і 08.02.1921 Державного степового заповідника "Чаплі" та реорганізованого Постановою Президії Південного відділення ВАСГНІЛ від 13.04.1983 в Біосферний заповідник.

У грудні 1984 року VIII сесією координаційної ради ЮНЕСКО з програми "Людина і біосфера" ухвалено включення Біосферного заповідника до міжнародної мережі біосферних резерватів (Сертифікат ЮНЕСКО від 15.02.1985).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 № 213 "Про присвоєння імені Ф.Е. Фальц-Фейна Біосферному заповіднику "Асканія-Нова" назву Біосферного заповідника визначено як Біосферний заповідник "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна.

Біосферний заповідник перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України (далі - Академія).

Біосферний заповідник є природоохоронною, науково-дослідною установою міжнародного значення і входить до складу природно-заповідного фонду України.

За Біосферним заповідником також закріплені земельні ділянки, які надані йому на праві постійного користування землею, що посвідчується державним актом та витягами з державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Встановлено, що за Біосферним заповідником "Асканія-Нова" імені Ф.Е.Фальц-Фейна на праві постійного користування належать земельні ділянки загальною площею 11298,8 га, що віднесені до заповідної зони (п.1.13 Положення), а саме: площею 2612,4908 га з кадастровим номером :06:001:0323; площею 6591,573 га з кадастровим номером :06:001:0322 (безпосередньо межує із земельними ділянками, що надані в оренду ОСОБА_1 , площею 56.9373 га з кадастровим номером :13:038:0001 та площею 87.3365 га з кадастровим номером :13:037:0001.

Відповідно до ст.43 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно ст.44 Земельного кодексу України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Відповідно до ч.2 ст.45 Земельного кодексу України порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Законом, що визначає порядок використання земель природно-заповідного фонду є Закон України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 № 2456-ХІІ.

Цей Закон визначає правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів.

Природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об`єкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища.

У зв`язку з цим законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України» завданням законодавства України про природно-заповідний фонд України є регулювання суспільних відносин щодо організації, охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення їх природних комплексів, управління у цій галузі.

Згідно ст.3 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" До природно-заповідного фонду України належать природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.

Згідно ст.4 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" території природних заповідників, заповідні зони біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, надані національним природним паркам, є власністю Українського народу.

Регіональні ландшафтні парки, зони - буферна, антропогенних ландшафтів, регульованого заповідного режиму біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, включені до складу, але не надані національним природним паркам, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва можуть перебувати як у власності Українського народу, так і в інших формах власності, передбачених законодавством України.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" завдання, науковий профіль, характер функціонування і режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначаються у положеннях про них, які розробляються відповідно до цього Закону, і затверджуються: центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища - щодо територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення; обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища - щодо територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.

Згідно ст.7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

На використання земельної ділянки або її частини в межах природно-заповідного фонду може бути встановлено обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором. Обмеження (обтяження) підлягає державній реєстрації і діє протягом строку, встановленого законом або договором.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду забезпечується шляхом: встановлення заповідного режиму; додержання вимог щодо охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду під час здійснення господарської, управлінської та іншої діяльності, розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування, здійснення оцінки впливу на довкілля.

Згідно ст.17 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" біосферні заповідники є природоохоронними, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що утворюються з метою збереження у природному стані найбільш типових природних комплексів біосфери, здійснення фонового екологічного моніторингу, вивчення навколишнього природного середовища, його змін під дією антропогенних факторів.

Біосферні заповідники включаються в установленому порядку до Всесвітньої мережі біосферних резерватів у рамках програми ЮНЕСКО "Людина і біосфера" та набувають міжнародного статусу.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" для біосферних заповідників установлюється диференційований режим охорони, відтворення та використання природних комплексів згідно з функціональним зонуванням:

- заповідна зона - включає території, призначені для збереження і відновлення найбільш цінних природних та мінімально порушених антропогенними факторами природних комплексів, генофонду рослинного і тваринного світу; її режим визначається відповідно до вимог, встановлених для природних заповідників;

- буферна зона - включає території, виділені з метою запобігання негативного впливу на заповідну зону господарської діяльності на прилеглих територіях; її режим визначається відповідно до вимог, встановлених для охоронних зон природних заповідників;

- зона антропогенних ландшафтів - включає території традиційного землекористування, лісокористування, водокористування, місць поселення, рекреації та інших видів господарської діяльності; в ній забороняється мисливство.

Відповідно до Указу Президента України №563/93 від 26.11.1993 "Про біосферні заповідники", затверджено Перелік біосферних заповідників в Україні, що включені Бюро Міжнародної координаційної ради з програми ЮНЕСКО "Людина та біосфера" до міжнародної мережі біосферних заповідників, створеної з метою збереження природи і проведення наукових досліджень у найцінніших екосистемах Землі.

До вказаного переліку включено заповідник "Асканія-Нова" із площею 33307 га, у тому числі 11054 га заповідної зони.

Відповідно до п.1.13. Положення загальна площа заповідника становить 33307 га (у т.ч. заповідна зона 11054 га, буферна зона 6909 га, зона антропогенних ландшафтів 15344 га) складається з земель, наданих йому к постійне користування площею 11298,8 га, та земель інших землекористувачів площею 22008,2 га (зони буферна та антропогенних ландшафтів), на яких здійснюється діяльність згідно Законом України "Про природно-заповідний фонд України", проектом організації території Біосферного заповідника і охорони його природних комплексів та відповідно до цього Положення.

Відповідно до п.4.5. Положення буферна зона площею 6909 га включає території, виділені з метою запобігання негативному впливу на заповідну зону господарської діяльності на прилеглих територіях, її режим визначається відповідно до вимог, встановлених для охоронних зон природних заповідників.

Згідно п.4.6. Положення використання буферної зони поза межами землекористування заповідника передбачає організацію території і сівозміни, обробіток ґрунту, внесення добрив наземним способом на полях, проведення лісомеліоративних, протипожежних, рекреаційних крім тих, що пов`язані безпосередньо з виконанням завдань заповідника, передбачених цим Положенням, та санітарно-оздоровчих заходів відповідно до законодавства.

Відповідно до п.4.7. Положення в буферній зоні забороняється:

- будівництво промислових та інших об`єктів;

- розвиток господарської діяльності, яка може призвести до негативного впливу;

- прокладання доріг і трубопроводів, розміщення нових населених пунктів, промислових підприємств і господарських об`єктів;

- штучне зрошення полів ближче 1000 м від заповідної зони; застосування мінеральних добрив та хімічних засобів захисту рослин літальними апаратами;

мисливство та полювання, відстрілювання і відловлювання тварин; влаштування місць для масового відпочинку населення; випалювання стерні, бур`янів, інших видів господарської діяльності, які можуть спричинити негативний вплив на заповідну зону.

Відповідно до п.4.17. Положенням землекористувачі, території яких входять до буферної зони та зони антропогенних ландшафтів, здійснюють господарську діяльність з дотриманням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища та вказаних вище обмежень.

Таким чином, встановлено, що попри те, що земельні ділянки площею 56.9373 га з кадастровим номером :13:038:0001 та площею 87.3365 га з кадастровим номером :13:037:0001, що межують із заповідною зоною Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна, знаходяться в межах буферної зони, однак обмеження щодо їх використання, що передбачені чинним законодавством та Положенням, у договорі оренди землі, укладеного з ОСОБА_1 відсутні. Відповідно відсутні такі обмеження і в договорі суборенди землі від 26.02.2019 року. Аналогічно відсутня інформація про наявність обмежень в Державному земельному кадастрі.

При цьому буферна зона навколо природного ядра (заповідної зони) заповідника встановлена відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР №544 від 29 грудня 1972 року. Межі буферної зони винесені на офіційно затвердженій карті сучасного функціонального зонування території біосферного заповідника, оприлюдненій у офіційному документі - "Проекті організації території та охорони природних комплексів Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна НААН" (затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27 січня 2004 р. №24).

Зазначена земельна ділянка площею 56.9373 га з кадастровим номером :13:038:0001 та площею 87.3365 га з кадастровим номером :13:037:0001 знаходиться у межах буферної зони заповідника, що показано на узагальненій схемі функціонального зонування території Біосферного заповідника "Асканія-Нова" НААН та землекористування у межах Асканія-Нова селищної ради станом на 01.01.2021 р., погодженій спеціальною адміністрацією Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна НААН та затвердженій головою Асканія-Нова селищної, що доведено в ході розгляду справи.

Також суд бере до уваги доводи представника Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна НААН, який спростовує доводи відповідача про те, що остання редакція Проекту організації території та охорони природних комплексів Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна НААН перебуває на погодженні (через несприятливу епідеміологічну ситуацію з СOVID-19), тому, фактично, не може вважатись офіційним документом та прийматись до уваги у розгляді даного питання.

Однак як вказує директор Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна НААН до моменту затвердження нового проекту організації території установа природно-заповідного фонду у своїй діяльності керується попереднім проектом організації. На даний час у розпорядженні спеціальної адміністрації Біосферного заповідника "Асканія-Нова" знаходяться офіційно затверджені "Положення про Біосферний заповідник "Асканія-Новам імені Ф.Е. Фальц-Фейна НААН" та кадастрова документація (картка первинного обліку територій та об`єктів природно-заповідного фонду України (за формою 1ДКПЗФ), де визначене функціональне зонування території заповідника. Тому, відсутність проекту організації території та охорони природних комплексів Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна НААН у матеріалах справи, про що наголошує відповідач, пояснюється значним обсягом сторінок документу (675 стор. з додатками), а також тим, що у розпорядженні спеціальної адміністрації заповідника знаходиться єдиний офіційно затверджений екземпляр проекту.

Щодо обраного прокурором способом захисту порушених прав, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Підставами для внесення змін до договору, передбаченими законом, є істотне порушення договору його стороною, істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, інші випадки, встановлені договором або законом (ст.ст. 651, 652 ЦК України).

За частинами першою та другою ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч.3 ст.653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Отже, чинним законодавством та пунктом 34 Договору оренди землі передбачена можливість внесення змін до договору, у тому числі за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.110 Земельного кодексу України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження.

Згідно ч.2 ст.111 Земельного кодексу України законом, прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, договором, рішенням суду можуть бути встановлені такі обмеження у використанні земель:

а) умова розпочати і завершити забудову або освоєння земельної ділянки

протягом встановлених строків;

б) заборона на провадження окремих видів діяльності;

в) заборона на зміну цільового призначення земельної ділянки, ландшафту;

г) умова здійснити будівництво, ремонт або утримання дороги, ділянки

дороги;

ґ) умова додержання природоохоронних вимог або виконання визначених робіт;

д) умови надавати право полювання, вилову риби, збирання дикорослих рослин на своїй земельній ділянці в установлений час і в установленому порядку;

є) обов`язок щодо утримання та збереження полезахисних лісових смуг.

Згідно ч.4-5 ст.111 Земельного кодексу України обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації.

Обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені.

Відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічних обґрунтуваннях використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру. Відповідно до п.102 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 до Державного земельного кадастру вносяться відомості (зміни до них) про обмеження у використанні земель, зазначені у пункті 23 цього Порядку, на підставі, зокрема:

- договору;

- рішення суду.

Таким чином, із урахуванням норм Закону України "Про природно-заповідний фонд". Положення про Біосферний заповідник "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна, затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 04.01.2021 №1, встановлено необхідність у внесенні змін до договору оренди землі, що укладений між Асканія-Нова селищною радою та ОСОБА_1 в частині встановлення обмежень у використанні земельної ділянки сільськогосподарського призначення з метою запобігання негативному впливу на заповідну зону, у тому числі на представників тварин та птахів, що занесені до Червоної книги України. Відповідно необхідно внести зміни й до договору суборенди, що укладений між орендарем ОСОБА_4 та суборендарем ФГ «Інкас».

Оцінюючи подані докази та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому на думку суду прокурором доведено обґрунтованість свого звернення із позовом виходячи із наступного.

Статтею 131-1 Конституції України, закріплено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про прокуратуру" прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (п.2 ч.1 ст.2 Закону).

Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rес (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам - учасникам "Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції", прийнятій 19.09.2012 на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. рішення від 15.01.2009 у справі "Менчинська проти Росії".

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абз.1 і 2 ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абз.1-3 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Вказаним приписам кореспондують відповідні приписи ЦПК України (ст.56 ЦПК України).

Системне тлумачення положень указаних норм дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах;

2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 закріплено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора щодо захисту суспільно значущих інтересів там, де це справді потрібно таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17).

Таким чином, наведені вище норми законів та Рішення Конституційного Суду України, надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

Відповідно до ст.16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про Червону книгу України" завданням законодавства про Червону книгу України є регулювання суспільних відносин у сфері охорони, використання та відтворення рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, з метою попередження зникнення таких видів із природи, забезпечення збереження їх генофонду.

Статтею 3 вказаного Закону передбачено. Червона книга України є офіційним державним документом, який містить перелік рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також узагальнені відомості про сучасний стан цих видів тваринного і рослинного світу та заходи щодо їх збереження і відтворення.

Червона книга України є основою для розроблення та реалізації програм (планів дій), спрямованих на охорону та відтворення рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, занесених до неї.

Об`єктами Червоної книги України є рідкісні і такі, що перебувають під загрозою зникнення, види тваринного і рослинного світу, які постійно або тимчасово перебувають (зростають) у природних чи штучно створених умовах у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони.

До Червоної книги України (рослинний світ) включаються рослини, гриби, водорості та непатогенні мікроорганізми, що не належать до тваринного світу.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про Червону книгу України" охорона та відтворення об`єктів Червоної книги України забезпечуються органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами, що є суб`єктами використання тваринного і рослинного світу, власниками об`єктів Червоної книги України, власниками та користувачами земельних ділянок, у межах яких перебувають рідкісні і такі, що знаходяться під загрозою зникнення, види тваринного і рослинного світу, занесені до Червоної книги України.

Охорона об`єктів Червоної книги України забезпечується шляхом, зокрема: пріоритетного створення заповідників, інших територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також екологічної мережі на територіях, де перебувають (зростають) об`єкти Червоної книги України, та на шляхах міграції рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного світу.

Таким чином, інтереси держави у даній справі полягають у забезпеченні екологічної мережі та належних умов життя та безпеки на територіях розповсюдження та проживання тварин, що занесені до Червоної книги України, та на шляхах міграції рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного світу, що є надбанням не тільки українського народу та і всього Європейського співтовариства.

Каховською окружною прокуратурою за результатами моніторингу ЗМІ та матеріалів кримінальних проваджень, зареєстрованих за ч.2 ст.239 КК України, фіксуються кричущі факти масової загибелі сірих журавлів та інших видів пернатих на території Каховського району з початку 2021.

Вказані факти є загальнодоступними та підтверджуються наступними публікаціями в інтернет-виданнях та телеканалах Окрім цього, питання щодо масової загибелі червонокнижних птахів упродовж 2021 року на території Каховського району, було предметом обговорення та рішень регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (протоколи додаються). Ймовірною причиною масової загибелі птахів є використання сільськогосподарськими підприємствами препаратів із діючою речовиною бродифакуму, що використовується для боротьби з гризунами.

Таким чином, необхідно прийти до обґрунтованого висновку про те, що масова загибель червонокнижних видів птахів на території Каховського району безпосередньо пов`язана із неконтрольованою сільськогосподарською діяльністю сільськогосподарських підприємств в межах буферної зони Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна без врахування обмежень у здійсненні господарської діяльності, що передбачені чинним законодавством.

Верховним Судом у рішенні № 924/1237/17 від 20.09.2018 зазначено, що аналіз ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження та у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий-відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Так, відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства.

Таким чином, Асканія-Нова селищною радою, з моменту оформлення права комунальної власності на земельні ділянки, що перебувають у користування ОСОБА_1 згідно договору оренди та продовження терміну дії договору оренди з останнім, достовірно знаючи про наявність іншого землекористувача у вигляді біосферного заповідника і особливим режимом використання земель, маючи об`єктивну можливість встановити відсутність обмежень у використанні земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не вжито заходів щодо їх встановлення та закріплення в умовах договору оренди землі з подальшою державною реєстрацією.

У даному випадку в діях власника земельних ділянок, прокурором вбачається бездіяльність щодо здійснення наданих законом повноважень щодо забезпечення додержання вимог земельного та екологічного законодавства при використанні земельних ділянок комунальної власності.

Каховською окружною прокуратурою 13.04.2021 на адресу Асканія-Нова селищної ради направлено запит про надання інформації щодо вжиття заходів до встановлення та реєстрації обмежень на використання земельних ділянок, що знаходяться в буферній зоні Біосферного заповідника.

Листом від 14.04.2021 за № 634/02-11 селищною радою повідомлено прокурора про те, що після реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки селищною радою не було ініційовано питання щодо реєстрації обмежень на їх використання через їх місце розташування в буферній зоні Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е.Фальц-Фейна.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається

Вказане свідчить про не здійснення захисту державних інтересів суб`єктом владних повноважень, а саме Асканія-Нова селищною радою.

Окрім цього, згідно п.1.5. Положення біосферний заповідник є юридичною особою. Він має відокремлене майно, самостійний баланс, реєстраційні рахунки у відділеннях Держказначейства, може від свого імені набувати права та обов`язки, бути позивачем і відповідачем в судах. Згідно листа Біосферного заповідника "Асканія-Нова" №145-12 від 25.02.2021, адресованого до Херсонської обласної прокуратури встановлено, що заповіднику достовірно відомо щодо відсутності встановлених обмежень у використанні земельних ділянок сільськогосподарського призначення інших землекористувачів.

Відповідно до ст.64 Закону України "Про природно-заповідний фонд" порушення законодавства України про природно-заповідний фонд тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у нецільовому використанні територій та об`єктів природно-заповідного фонду, порушенні вимог проектів створення та організації територій природно-заповідного фонду.

Каховською окружною прокуратурою на адресу біосферного заповідника направлено запит від 13.04.2021 щодо надання інформації про те, чи узгоджувались з заповідником проекти із землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок в межах буферної зони, у тому числі земельні ділянки, що надані в оренду ОСОБА_1 чи ініціювалось заповідником питання щодо внесення змін до договору оренди в частині встановлення обмежень у використанні земельних ділянок.

Листом від 14.04.2021 № 245-12 Біосферним заповідником повідомлено прокурора про те, що орендовані землі ОСОБА_1 (земельна ділянка площею 87.3365 га з кадастровим номером :13:037:0001 повністю та половина земельної ділянки площею 56.9373 га з кадастровим номером :13:038:0001) потрапляють в буферну зону заповідника. Окрім цього, обмеження сільськогосподарської діяльності, які передбачені в буферній зоні, зазначені в Положенні про Біосферний заповідник "Асканія-Нова" та у проекті організації території та охорони природних комплексів біосферного заповідника.

З 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України №580 "Про деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геології, картографії та кадастру" відповідні проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що межують з землями Біосферного заповіднику, останнім не погоджуються.

Щодо кількості загиблих птахів повідомлено, що станом на 13.04.2021 вона складала 2237 особин із загальними збитками природі 9907140,140 грн. Вказана цифра постійно зростає, оскільки на територію переселилися і тримаються 237 сірих журавлів, серед яких є уражені препаратами, які поступово гинуть.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається

Вказане свідчить про не здійснення захисту державних інтересів уповноваженим суб`єктом, а саме Біосферним заповідником "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна.

Дана позовна заява пред`явлена як захід прокурорського реагування в інтересах держави в особі Асканія-Нова селищної ради та Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна, з підстав того, що уповноваженими органами, не здійснюється захист законних інтересів держави у цій сфері, що призвело до порушення інтересів Держави та масової загибелі птахів, що занесені до Червоної книги України.

Таким чином, керівник Каховської окружної прокуратури Херсонської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі Асканія-Нова селищної ради та Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна з метою реалізації представницької функції прокуратури щодо захисту екологічної безпеки держави, охорони землі як національного багатства, та суспільних інтересів держави (порушення вимог законодавства), з підстав того, що уповноважені органи, не здійснюють належний захист законних інтересів держави у цій сфері, що призвело до загибелі червонокнижних птахів, що викликало суспільний резонанс та може призвести до зникнення або значного зменшення популяції вказаних видів тварин.

У рішенні Великої палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц зазначено, що оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом juranovitcuria ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади, у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Тобто виходячи, із повноважень уповноваженого органу можна дійти висновку чи здійснює даний орган захист інтересів держави з досліджуваних питань, засобами, наданими їм законодавством.

Разом з тим, суб`єкт владних повноважень з моменту повідомлення прокурора про порушення інтересів держави та до часу звернення прокурора з позовом, не дивлячись на те, що прокурором інформовано про наявні порушення вимог законодавства при укладенні договорів оренди землі та застосування заходів представницького характеру шляхом пред`явлення позову з указаних питань, не вжито належних заходів до усунення зазначених порушень, що призводить до порушення інтересів держави, необхідність захисту яких відповідно до положень ст.131-1 Конституції України покладено на прокуратуру.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Виключність у даному випадку, чому саме прокурор звертається до суду обґрунтовується тим, що позивачі, як суб`єкти владних повноважень, з моменту укладення договорів оренди землі та до часу звернення прокурора з позовом, не дивлячись на те, що прокурором інформовано про порушення та застосування заходів представницького характеру шляхом пред`явлення зазначених порушень, що призводить до порушення екологічних, суспільних інтересів держави, необхідність захисту яких відповідно до положень ст.131-1 Конституції України покладено на прокуратуру.

Отже, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор у даному випадку виконує субсидіарну роль, оскільки позивачами всупереч вимог закону не здійснено захисту таких інтересів.

Із огляду на викладене, суд вважає позов прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Що стосується доводів ОСОБА_1 з приводу пропуску строків позовної давності, то вданому випадку суд також погоджується з доводами представника Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна та прокурора, що зазначені ними у відповіді на відзив.

Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи Асканія-Нова селищна рада набула право власності на земельні ділянки, що є предметом договору оренди землі з підстав невідповідності умов якого законодавству України, виник даний спір, у 2018 році, а Біосферний заповідник "Асканія-Нова" імені Ф.Е. Фальц-Фейна не є стороною вказаного правочину, що свідчить про дотримання строків давності звернення до суду в даному випадку та невідповідність висновків відповідача, щодо пропуску строку давності. Доказів, щодо обізнаності позивачів про відсутність обмежень на вказані земельні ділянки відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з платіжного доручення №681 від 22.04.2021 року, при зверненні до суду прокуратурою Херсонської області сплачено судовий збір в загальному розмірі 6810 грн., тобто по 2270 грн. за кожною з вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення, судові витрати позивача по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів в рівних частках і становитимуть по 3405 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 133, 135, 137, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов керівника Каховської окружної прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі позивачів: Асканія-Нова селищної ради, Біосферного заповідника "Асканія-Нова" імені Ф.Е.Фальц-Фейна Національної академії аграрних наук - задовольнити.

Внести зміни до договору оренди землі, укладеному між Асканія-Нова селищною радою () та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право оренди за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №№29741701, 29741246, 29740950, 29738390, 29738960, 29739837, 29740154, шляхом викладення змісту до п.п.26 договору у наступній редакції:

"На орендовану земельну ділянку не встановлено обтяжень та інші права третіх осіб. Організація території і сівозміни, обробіток ґрунту, внесення добрив та використання засобів захисту рослин наземним способом на полях, проведення лісомеліоративних, протипожежних, рекреаційних, санітарно-оздоровчих заходів здійснювати відповідно до законодавства за погодженням із адміністрацією Біосферного заповідника «Асканія-Нова» імені Ф.Е. Фальц-Фейна.

На земельну ділянку встановлено обмеження у вигляді заборон:

- будівництва промислових та інших об`єктів;

- розвитку господарської діяльності, яка може призвести до негативного впливу;

- прокладання доріг і трубопроводів, розміщення нових населених пунктів, промислових підприємств і господарських об`єктів;

- штучного зрошення полів ближче 1000 м від заповідної зони;

- застосування мінеральних добрив та хімічних засобів захисту рослин літальними апаратами;

- мисливства та полювання, відстрілювання і відловлювання тварин;

- влаштування місць для масового відпочинку населення; випалювання стерні, бур`янів, інших видів господарської діяльності, які можуть спричинити негативний вплив на заповідну зону".

Внести зміни до договору суборенди землі від 26.02.2019 року, укладеному між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ФГ «Інкас», право суборенди за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №30517652, шляхом викладення змісту п. 26 договору суборенди у наступній редакції:

«Використання земельної ділянки обмежується умовами договору оренди земельної ділянки, що вказані у п.8 цього Договору. Організація території і сівозміни, обробіток ґрунту, внесення добрив та використання засобів захисту рослин наземним способом на полях, проведення лісомеліоративних, протипожежних, рекреаційних, санітарно-оздоровчих заходів здійснювати відповідно до законодавства за погодженням із адміністрацією Біосферного заповідника «Асканія-Нова» імені Ф.Е. Фальц-Фейна.

На земельну ділянку встановлено обмеження у вигляді заборон:

- будівництва промислових та інших об`єктів;

- розвитку господарської діяльності, яка може призвести до негативного впливу;

- прокладання доріг і трубопроводів, розміщення нових населених пунктів, промислових підприємств і господарських об`єктів;

- штучного зрошення полів ближче 1000 м від заповідної зони;

- застосування мінеральних добрив та хімічних засобів захисту рослин літальними апаратами;

- мисливства та полювання, відстрілювання і відловлювання тварин;

- влаштування місць для масового відпочинку населення; випалювання стерні, бур`янів, інших видів господарської діяльності, які можуть спричинити негативний вплив на заповідну зону".

Внести зміни до договору суборенди землі від 26.02.2019 року, укладеному між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ФГ`Інкас», право суборенди за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №30517652, шляхом викладення змісту п. 26 договору суборенди у наступній редакції:

«Використання земельної ділянки обмежується умовами договору оренди земельної ділянки, що вказані у п.8 цього Договору. Організація території і сівозміни, обробіток ґрунту, внесення добрив та використання засобів захисту рослин наземним способом на полях, проведення лісомеліоративних, протипожежних, рекреаційних, санітарно-оздоровчих заходів здійснювати відповідно до законодавства за погодженням із адміністрацією Біосферного заповідника «Асканія-Нова» імені Ф.Е. Фальц-Фейна.

На земельну ділянку встановлено обмеження у вигляді заборон:

- будівництва промислових та інших об`єктів;

- розвитку господарської діяльності, яка може призвести до негативного впливу;

- прокладання доріг і трубопроводів, розміщення нових населених пунктів, промислових підприємств і господарських об`єктів;

- штучного зрошення полів ближче 1000 м від заповідної зони;

- застосування мінеральних добрив та хімічних засобів захисту рослин літальними апаратами;

- мисливства та полювання, відстрілювання і відловлювання тварин;

- влаштування місць для масового відпочинку населення; випалювання стерні, бур`янів, інших видів господарської діяльності, які можуть спричинити негативний вплив на заповідну зону".

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ФГ «Інкас» () на користь Херсонської обласної прокуратури (вул. Михайлівська, 33, м. Херсон, 73000, , р/р НОМЕР_1 , МФО 820172 в УДКСУ м. Києва) судовий збір в загальному розмірі 6810 (шість тисяч вісімсот десять) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков