Єдиний унікальний номер 725/4104/20
Номер провадження 2/725/726/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.

при секретарі: Сумарюк М.О.,

за участю

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

законний представник відповідача ОСОБА_3 ,

представника законного представника відповідача: ОСОБА_4 ,

третя особа: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого звернувся адвокат Новіков Олександр Павлович до ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Інспекція Державного архітектурно будівельного контролю Чернівецької міської ради про зобов`язання привести несучу конструкцію будинку до попереднього стану та зустрічним позовом ОСОБА_3 яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , треті особи відділ архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, ОСОБА_5 про визнання права власності на самовільно реконструйовану, шляхом добудови, частину житлового будинку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах якого звернувся адвокат Новіков О.П. звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ОСОБА_7 третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Інспекція Державного архітектурно будівельного контролю Чернівецької міської ради про зобов`язання привести несучу конструкцію будинку до попереднього стану.

В обґрунтування якого посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , натомість відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 в цьому ж будинку. Наприкінці 2016 року сусід з квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_6 без отримання згоди сусідів (співвласників спільного майна багатоквартирного будинку) здійснив втручання у опорну конструкцію (несучу стіну) будинку, влаштував віконний проріз.

Зазначив, що Державна архітектурно-будівельної інспекція декларації про початок виконання будівельних робіт (реконструкції несучої стіни будинку) відповідачу не надавала та за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження судовий експерт дійшов до висновку У зовнішній стіні будинку, по АДРЕСА_4 , з північної сторони (зі сторони прибудови літ.А3), яка в матеріалах технічної інвентаризації відображена як зовнішня стіна приміщення № 2-4 (без вікна), наявний встановлений віконний блок. Зовнішня стіна будинку з північної сторони (зі сторони прибудови літ. A3), яка в матеріалах технічної інвентаризації відображена як зовнішня стіна приміщення № 2-4 (без вікна), та в якій за результатами обстеження виявлено наявність встановленого віконного блоку, є несучою стіною».

Враховуючи те, що несучі стіни будинку належать до спільного майна всіх власників квартир з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив зобов`язати ОСОБА_6 за власний рахунок привести (відновити) зовнішню несучу стіну будинку (з північної сторони, зі сторони прибудови літ.А3) АДРЕСА_4 , яка в матеріалах технічної інвентаризації відображена як зовнішня стіна приміщення №2-4, до попереднього (яке існувало до порушення) стану та стягнути судові витрати.

Крім того ОСОБА_3 , яка є опікуном недієздатного ОСОБА_6 подала зустрічну позовну заяву про визнання права власності на самовільно реконструйовану, шляхом добудови, частину житлового будинку.

В обґрунтування якого посилалась на те, що ОСОБА_6 є інвалідом 2 групи загального захворювання, яке пов`язане з хронічним психічним захворюванням. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.11.2017 року по справі за № 725/3868/17 його визнано недієздатним та рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці її призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_6 ..

Поданий ОСОБА_1 позов не визнається нею, як опікуном ОСОБА_6 , тому що зовнішня стіна будинку з північної сторони в матеріалах технічної інвентаризації відображається як зовнішня стіна приміщення № 2-4, тобто це є зовнішня частина житловою кімнати яка входить до складу 43/100 частин будинку АДРЕСА_4 , які належать на праві власності ОСОБА_6 .. Вважає, що твердження позивача, що дана стіна, як несуча конструкція будинку належить йому, як власнику квартири АДРЕСА_5 , разом з відповідачем на праві спільної сумісної власності не відповідає дійсності і таке його твердження є незаконним.

Зазначила, що будинок АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності трьом власникам: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , але в технічному паспорті будинку зазначається три квартири і по внутрішньому плануванню вбачається, що житлові приміщення, які належать позивачу, відповідачу та третій особі є відокремленими один від одного частинами будинку. Позивачу на праві власності на підставі договору дарування від 02 липня 1993 року належить 32/100 частин житлового будинку АДРЕСА_4 (в технічному паспорті на житловий будинок дана частина будинку зазначається як квартира АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 належить 43/100 частин будинку в технічному плані ця частина зазначена, як квартира АДРЕСА_2 і в кімнаті 2-4 було облаштовано віконний отвір і встановлено дерев`яне вікно в 2000 році , а в 2016 році було проведено заміну вікна на металопластикове, щоб зберегти тепло та покращити умови проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .. Вважає, що дане приміщення не має жодного відношення до 32/100 частин житлового будинку власником якої є ОСОБА_1 ..

Крім того вказала, що до проведення добудови загальна площа квартири АДРЕСА_2 складала 39.5 кв.м., житлова площа 24.0 кв.м., допоміжні приміщення квартири складали 15.5 кв.м., кількість житлових кімнат 2. Після проведення реконструкції квартири з добудовою, загальна площа квартири складає 74.1 кв.м., житлова площа квартири складає 37.6 кв.м., площа допоміжних приміщень складає 36.5 кв.м. кількість житлових кімнат 3.

Всі роботи щодо реконструкції квартири були виконані без порушення будівельних правил та нормативів, без порушення правил пожежної безпеки, що підтверджується висновком проектної організації Гранд проект. Прибудова може експлуатуватися і немає перешкод для її узаконення. ОСОБА_6 було рекомендовано закінчити всі оздоблювальні роботи.

Власники квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 надавали нотаріальні посвідчені заяви про свою згоду на здійснення реконструкції та добудову до квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до рішення 47 сесії VI скликання Чернівецької міської ради від 06.03.2014 року №1126 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 передано в орендне користування земельну ділянку площею 0.0930 га, кадастровий номер :36:001:0197 за адресою АДРЕСА_4 , цільове призначення для обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 не вдалось раніше здати в експлуатацію реконструйовані 43/100 частин житлового будинку, а також те, що реконструкція житлового будинку не порушує права інших співвласників і вона була проведена для покращення житлових умов, а наданий ОСОБА_1 , суду висновок №ЕД-1704-1-1439.19 не підтверджує, що встановлення віконного простору порушило несучу здатність будинку, просила визнати за ОСОБА_6 право власності на 43/10 частин житлового будинку літ.А АДРЕСА_4 , загальною площею 73,40 кв.м., житловою площею 37,60 кв.м. підсобною площею 35,80 кв.м., що складається із підвалу Пд IV 10.60 кв.м., коридору 2-1 площею 9.60 кв.м., вбиральні 2-2 площею 1.30 кв.м., ванни 2-3 площею 4.20 кв.м., кухні 2-4 площею 10.10 кв.м., кімнати 2-5 площею 9.00 кв.м., кімнати 2-6 площею 15.00 кв.м., кімнати 2-7 площею. 13.60 кв.м. та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Крім того ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 було надано відзив на позовну заяву згідно якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав викладених у зустрічній позовній заяві.

В судовому засіданні Позивач та його представник позов підтримали та просили його задовільнити. У зустрічному позові просили відмовити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 заперечували та просили задовольнити зустрічний позов.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що є власником квартири АДРЕСА_7 , з приводу спору пояснив, що йому лише відомо про конфлікт між власниками квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_2 щодо стіни з іншого боку будинку.

Представник третьої особи Інспекції Державного архітектурно будівельного контролю Чернівецької міської ради в судове засідання не прибув. Згідно поданих заяв просили провести розгляд справи без їх участі та вирішення спору залишили на розсуд суду.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст.382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_4 перебуває у спільній часткові власності ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та складається із трьох окремих квартир.

Земельну ділянку по АДРЕСА_4 , Чернівецькою міською радою рішенням №1126 від 06.03.2014 року було передано в оренду на 49 років ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.122-124).

З метою покращення своїх житлових умов ОСОБА_6 звернувся із письмовою заявою до начальника управління містобудівного комплексу та архітектури і отримав резолюцію на заяві , про те що управління містобудування та архітектури не заперечує проти добудови (а.с.117).

Згідно нотаріально посвідчених заяв власника квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_1 та власника квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_5 вони не заперечували, щодо проведення реконструкції та добудови до квартири АДРЕСА_3 (а.с.118-119).

Відповідачам було здійснено добудову до квартири АДРЕСА_3 внаслідок чого площа його квартири збільшилась з 39,50 кв.м. до 73,40 кв.м..

Після здійснення будівельних робіт на замовлення ОСОБА_6 було виготовлено у 2009 році ТОВ «Гранд-Проект» технічний висновок про відповідність збудованого об`єкту містобудування вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, міцність, стійкість і необхідну довговічність.

Згідно наведеного Висновку прибудова до квартири АДРЕСА_8 на час обстеження знаходиться в задовільному стані. Збудований об`єкт містобудування відповідає вимогам діючих держаних стандартів, будівельних норм і правил, включаючи вимоги міцності, стійкості та необхідної довговічності. Прибудова до житлового будинку може в подальшому експлуатуватись і немає перешкод для узаконення чи прийняття в експлуатацію.

Крім того встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/3868/17 від 20.11.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним та рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/1701/18 від 10.05.2018 року ОСОБА_3 призначено опікуном над недієздатним чоловіком ОСОБА_6 (а.с.87-89).

Відповідно до ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.39 ЦК України Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною передбачені ст. 41 ЦК України.

Як було встановлено факт визнання ОСОБА_6 недієздатним позивачу було відомо ще до подання позову (із змісту листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 23.08.2018 року Вих. №С-256/18-01/11) та позовних вимог він не змінював та не уточнював.

Враховуючи, зміст права за захистом якого звернувся до суду позивач характер його порушення суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 заявивши позовні вимоги до недієздатного ОСОБА_6 про зобов`язання привести несучу конструкцію будинку до попереднього стану обрав неефективний спосіб судового захисту, оскільки його застосування не буде мати наслідком повне припинення порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача та їх відновлення.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що у позові ОСОБА_1 слід відмовити саме з цих підстав.

При цьому суд не робить висновків щодо доведеності та обґрунтованості позову, оскільки такі висновки повинні бути зроблені в мотивувальній частині судового рішення в разі звернення позивача до суду щодо застосування належного способу захисту.

Щодо зустрічних позовних вимог суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки технічний висновок про відповідність збудованого об`єкту містобудування вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, міцність, стійкість і необхідну довговічність виготовлений у 2009 році ТОВ «Гранд-Проект» на який посилається ОСОБА_3 як на підставу задоволення своїх вимог, стосувався виключно добудови до квартири АДРЕСА_3 , та не містив обстеження та відповідних висновків щодо влаштування віконного отвору у вже існуючій стіні будинку. Крім того суд звертає увагу, що жодного документу що ці облаштування віконного отвору у несучій стіні будинку не призведе до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку суду надано не було, а наявний у матеріалах справи Висновок №980/02-02 на проект будівництва від 11.09.2009 року, який вже втратив чинність, стосувався лише прибудови до квартири.

Крім того обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст.30, 39, 41, 317,319,383 ЦК України, ст.ст.4-6, 76-81, 95, 258-259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах якого звернувся адвокат Новіков Олександр Павлович до ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Інспекція Державного архітектурно будівельного контролю Чернівецької міської ради про зобов`язання привести несучу конструкцію будинку до попереднього стану відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , треті особи відділ архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, ОСОБА_5 про визнання права власності на самовільно реконструйовану, шляхом добудови, частину житлового будинку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун