Ухвала

08 листопада 2021 року

місто Київ

справа № 619/911/20

провадження № 61-18024ск21

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріна Вікторія Вікторівна, приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець Олена Миколаївна, про визнання спадкового договору розірваним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 листопада 2021 року звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

І. За правилами частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

За змістом рішення суду апеляційної інстанції його ухвалено 16 вересня 2021 року, повний текст складено 24 вересня 2021 року, касаційна скарга подана 01 листопада 2021 року, відповідно із пропуском строку, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Проте, до касаційної скарги не додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та докази отримання засобами поштового зв`язку рішення суду апеляційної інстанції 02 жовтня 2021 року.

Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку доводів щодо отримання/неотримання заявником копії оскаржуваного рішення, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції.

Заявнику потрібно подати клопотання із наведенням поважних причин пропуску процесуального строку із поданням доказів на підтвердження цих обставин (докази отримання судового рішення зазначеного заявником дня).

ІІ. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених

пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник визначила те, що:

- (1) оскаржувані судові рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права;

- (2) висновки судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтовувалися на підставі недопустимих доказів, поданих стороною відповідача;

- (3) суд першої інстанції безпідставно відхилив подані позивачем докази на підтвердження здійснення нею сплати витрат на поховання ОСОБА_5 .

Аналіз змісту поданої касаційної скарги дає Верховному Суду підстави для висновку, що наведені заявником доводи є неналежно обґрунтованими, оскільки перша з наведених заявником підстав не може слугувати самостійною та достатньою підставою касаційного оскарження рішень суду по суті вимог.

Друга з наведених заявником підстав оскарження викладена ним без наведення обставин, які, на його переконання, суди першої та апеляційної інстанцій встановили на підставі недопустимих доказів, а також які саме докази є недопустимими в розумінні статті 78 ЦПК України.

Третя з викладених заявником підстав касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій повинна доводити безпідставність відхилення судом клопотання сторони позивача про долучення письмових доказів, що в результаті унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що відкриваючи касаційне провадження у справі, Верховний Суд повинен зазначити підстави касаційного оскарження судових рішень, заявник зобов`язаний навести визначену процесуальним законом правову норму (пункт частини другої статті 389 ЦПК України), відповідно до якої заявником здійснено виклад підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій. Тобто, наведені заявником підстави мають відповідати частині другій статті 389 ЦПК України.

Отже, заявник повинен подати виправлену касаційну скаргу, в якій зазначити обґрунтовані підстави подання касаційної скарги, відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України.

ІІІ. Всупереч статті 409 ЦПК України заявником не конкретизована процесуальна вимога касаційної скарги, оскільки не визначено результат за наслідками перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій, зокрема, ухвалення нового рішення або направлення справи на новий розгляд до суду відповідної інстанції.

Таким чином, заявнику у виправленій редакції касаційної скарги необхідно уточнити її процесуальну вимогу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених

статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, що якщо позивач (тут - заявник) не усуне недоліки позовної заяви (касаційної скарги) у строк, встановлений судом, заява (скарга) вважається неподаною і повертається позивачеві (заявникові) (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріна Вікторія Вікторівна, приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець Олена Миколаївна, про визнання спадкового договору розірваним, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний