Справа №443/1001/21
Провадження №2/443/1137/21
РІШЕННЯ

іменем України

01 листопада 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Сугрів в особі Ходорівської міської ради Львівської області про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

за участю:

представника позивача адвоката Яременка І.О.

встановив:

Позивачка, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Сугрів в особі Ходорівської міської ради Львівської області, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що вона є онукою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сугрів Жидачівського району Львівської області, встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,9733 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЛВ №068263 від 20.01.2003, виданого на підставі рішення Вербицької сільської ради №15 від 19.10.2001 та зареєстрованого в книзі реєстрації Державних актів по Вербицькій сільській раді за № 462..

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування позовної заяви позивачка покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , після смерті котрої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради, загальною площею 1,9733 га, що належали померлій, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №068263 від 20.01.2003. ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з нею проживала без реєстрації внучка ОСОБА_1 . Від імені ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Вербицької сільської ради посвідчено заповіт за № 52 від 02.10.1995 в користь правнучки ОСОБА_4 , яка після смерті прабабусі ОСОБА_3 не прийняла спадщину, у жоден із способів, передбачених законом. Спадкоємцем першої черги за законом, була дочка покійної ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 не прийняла спадщину, оскільки не проживала із матір`ю на час відкриття спадщини та не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Натомість позивачка постійно проживала із бабусею на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила. 05.04.2021 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки на території Вербицької сільської ради. Окрім того, позивачка не має можливості метричними документами підтвердити факт родинних відносин між нею та бабусею ОСОБА_3 . Також позивачка не може документально підтвердити факт її постійного проживання із бабусею на час відкриття спадщини. Відтак, позивачка не може оформити прийняту нею спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю, через його втрату. За таких обставин позивачка змушена звертатися до суду із вимогами про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Вважаючи, що її спадкові права порушено, позивачка звернулася із даним позовом до суду.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 04.08.2021 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 05.10.2021. /а.с.31-32/

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 05.10.2021 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду на 01.11.2021./а.с.52-53/

Розгляд справи по суті відбувся 01.11.2021 за участю представника позивачки.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи територіальної громади села Сугрів в особі Ходорівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій розгляд справи просить здійснювати за його відсутності за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 та зазначили, що позивачка проживала разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сугрів Жидачівського району Львівської області.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частинами 1та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.03.2005, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сугрів Жидачівського району у віці 93 роки /а. с.14/.

Відповідно до заповіту від 02.10.1995 року, посвідченого секретарем виконкому Вербицької сільської Ради народних депутатів Неїжмак С.С. та зареєстрованого в реєстрі за №52, ОСОБА_3 заповіла належний їй житловий будинок, надвірні будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 і все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право ОСОБА_4 /а. с.16/.

Відповідно до витягу зі спадкового реєстру від 05.04.2021 № 64219497, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася /а. с.17/.

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_2 від 18.12.1979, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстровано шлюб 11.09.1947 в с. Сугрів Жидачівського району Львівської області, а після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » /а. с.11/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Сугрів, Жидачівського району, Львівської області. /а.с.21/

ОСОБА_5 на випадок своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 склала заповіт, яким належний їй житловий будинок, надвірні будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 і все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 /а.с.22/

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 04.07.1963, ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Сугрів Жидачівського району Львівської області, а її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_13 /а. с.12/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 від 18.05.1985, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 уклали шлюб 18.05.1985 у Вербицькій сільській раді Жидачівського району, а після одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_14 /а. с.13/.

Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 08.11.2017 ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_5 успадкувала земельні ділянки площею 0,1615 га та 1,2413 га. /а.с.22-23/

Згідно довідки виконавчого комітету Ходорівської міської ради №396 від 27.08.2020, ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з нею проживала без реєстрації внучка ОСОБА_1 . Від імені ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Вербицької сільської ради посвідчено заповіт за № 52 від 02.10.1995 в користь правнучки ОСОБА_4 /а. с.15/.

Згідно довідки Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.04.2021, у книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення ХIV сесії ІІІ дем. скликання Вербицької сільської ради від 19.1.2001 року №15, на гр. ОСОБА_3 зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЛВ №068263 від 20.01.2003. Реєстраційний номер 462. Площа земельної ділянки 1,9733 га. Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. /а.с.19/.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу №25/02-31 від 05.04.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , через відсутність правовстановлюючого документа на земельні ділянки на території Вербицької сільської ради, що належали померлій, а також через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем /а.с.25/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів./

Згідно з ч. 1ст. 13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивачки за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , також факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_3 разом і з спадкоємцем ОСОБА_1 підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, а також поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Встановлення вищевказаних юридичних фактів має для позивачки юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 .

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 приходиться онукою ОСОБА_3 та що вона проживала із бабусею в с. Сугрів на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак будучи спадкоємцем п`ятої черги прийняла спадщину у вигляді спірних земельних ділянок.

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідачка проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа територіальна громада села Сугрів в особі Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є онукою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сугрів Жидачівського району Львівської області.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із ОСОБА_3 в с. Сугрів Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,9733 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №068263 від 20.01.2003 року, виданого на підставі рішення Вербицької сільської ради №15 від 19.10.2001 року та зареєстрованого в книзі реєстрації Державних актів по Вербицькій сільській раді за № 462.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.11.2021 року.

Суддя Р.Г. Равлінко