Ухвала

08 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 569/15281/18

провадження № 61-17878ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укртелеком» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2018 року, додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні та за час затримки видачі трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та затримки видачі трудової книжки.

ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та затримку видачі трудової книжки з 21 грудня 2017 року по 17 липня 2018 року.

Позов мотивовано тим, що постановою Апеляційного суду Рівненської області у справі від 17 липня 2018 року № 569/283/18 було припинено дію безстрокового трудового договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Укртелеком» з 20 грудня 2017 року на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю.

Як наслідок, згідно наказу від 17 липня 2018 року №250-к ОСОБА_1 з 20 грудня 2017 року звільнено із посади начальника відділу правового забезпечення Рівненської філії ПАТ «Укртелеком».

На час звільнення у відповідача, згідно вищезгаданої постанови існувала заборгованість з виплати позивачу вихідної допомоги в сумі 11 678,37 грн, що констатовано нею, оскільки зазначену суму судом було стягнуто із відповідача. Однак, в порушення вимог статті 116 КЗпП України повний розрахунок з виплати вихідної допомоги було проведено не в день звільнення, а лише 17 липня 2018 року.

Вказує, що з метою отримання належної компенсації середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні, а також затримки видачі трудової книжки, він звернувся із проханням видати йому довідку про розмір його середнього заробітку та проведення відповідної виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно з листом від 01 серпня 2018 року № 704/20 ПАТ «Укртелеком» вказав, що заробітна плата ОСОБА_1 за жовтень 2017 року складала 2 953,68 грн, за листопад - 2 116,09 грн.

Як наслідок, відповідач визначив, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці становить (2 953,68 грн + 2 116, 09 грн):(18 днів-10днів)=181,06 грн. При цьому, жодних відомостей про можливість добровільного здійснення розрахунку із позивачем відповідач не вказав, та станом та день подачі цього позову, жодної виплати позивачу середнього заробітку не провів.

Проте, із зазначеним визначенням середньомісячної заробітної плати він не погоджується та вважає, що вона становить 271,59 грн з розрахунку 5 200 грн посадового окладу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у складі судді Панас О. В. від 12 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 25 167,34 грн та судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, встановлені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у складі судді Панас О. В. від 12 листопада 2018 року стягнуто із ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 витрати за правничу допомогу в сумі 500 грн.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Укртелеком» задоволено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2018 року та додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2018 року скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укртелеком» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та затримки видачі трудової книжки закрито. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення та додаткове рішення місцевого суду з закриттям провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Постановою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року постанову Рівненського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Укртелеком» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та затримки видачі трудової книжки за період з 03 березня 2018 року по 17 липня 2018 року скасовано, справу в цій частині направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Рівненського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року залишено без змін.

Постановою Волинського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Укртелеком» задоволено частково. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2018 року змінено. Стягнуто з АТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 16 476,46 грн середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки за період з 03 березня 2018 по 17 липня 2018 року та 309,76 грн судового збору. Додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2018 року залишено без змін. Стягнуто з АТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 73,25 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

АТ «Укртелеком» у листопаді 2021 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2018 року, додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити повність у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових сум визначається сумою, яка стягується.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 37 479,42 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 100 = 227 000,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, яким, за загальним правилом, виключається можливість перегляду ухвалених у ній судових рішень судом касаційної інстанції.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення у цій малозначній справі оскаржуються до суду касаційної інстанції на підставі підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Оцінюючи доводи касаційної скарги про те, що справа має для Запорізького державного медичного університету виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що зазначені поняття є оціночними та потребують належного обґрунтування. Заявником не наведено переконливих доводів та не надано відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа має виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Касаційна скарга не містить інших посилань на винятки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків не встановив, заявник їх наявність не обґрунтував.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укртелеком» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2018 року, додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні та за час затримки видачі трудової книжки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик