Провадження №2/760/9371/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Оксюти Т.Г.

при секретарі - Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив зняти арешт зі всього майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), який значиться в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно як обтяження №7055229 від 19.09.2014р., що зареєстровано Мироненко Д.О. , державним реєстратором Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві, м. Київ в межах виконавчого провадження №32523995 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.09.2014р., яку виніс державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м.Києві Дякон Н.М.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходився виконавчий лист №2-321/11 виданий Подільським районним судом м. Києва 03.02.2012р. про стягнення з ОСОБА_1 та інших боржників на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості по кредитному договору.

05.06.2012 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Пацуріною О.В. в межах ВП №32523995 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Даною постановою було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

19.09.2014 року державний реєстратор Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві зареєстрував обтяження №7055229 у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.09.2014р., яку виніс державний виконавець Дякон Н.М. Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві по виконавчому провадженню №32523995. Таким чином, в межах ВП №32523995 було винесено дві однакові постанови про арешт всього майна ОСОБА_1

19.07.2018р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Лозовою А.І. на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

06.08.2018р. у зв`язку з тим, що виконавче провадження фактично було завершене, все майно боржника реалізовано та ОСОБА_1 більше не мав статус боржника по ВП №32523995, позивачем на адресу відповідача було направлено заяву про зняття арешту зі всього майна.

Листом від 15.08.2018р. за вих.№12119/2.1/28 в.о. начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві С.Г.Магда повідомлено, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено підстав для зняття арешту з майна у випадку завершення виконавчого провадження на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» та зазначив, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Не погодившись з позицією відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020р. по справі №758/15929/18-ц позов ОСОБА_1 було задоволено та знято арешт з майна ОСОБА_1 накладений, що був накладений 5.06.2012р постановою Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

19.08.2020р. позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту зі всього майна ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 27.05.2020р. На підставі даної заяви відповідачем було надано відповідь від 03.09.2020р. за вих..№117/5, якою відповідач повідомив, що було припинено обтяження №10703600 в ДР речових прав на нерухоме майно.

05.02.2021р. позивач дізнався від нотаріуса, що в нього досі є арешт на все майно, який було повторно накладено в межах виконавчого провадження №32523995, але іншим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Номер запису про обтяження: 7055229 (спеціальний розділ).

12.02.2021р. позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту зі всього майна ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 27.05.2020р. та в телефонному режимі отримав відповідь про неможливість зняття арешту, оскільки згідно рішення суду було знято лише арешт, накладений постановою від 05.06.2012р. Письмову відповідь позивач не отримував.

Позивач зазначає, що після завершення виконавчого провадження 19.07.2018 року та повернення виконавчого документа стягувачу, після виконання рішення Печерського районного суду м.Києва від 27.05.2020р. про зняття арешту по справі №758/15929/18-ц, не всі арешти з майна ОСОБА_1 було знято відповідачем.

Вважає, що станом на день звернення до суду підстави для продовження чинності арешту відносно всього майна ОСОБА_1 відпали і обтяження підлягає звільненню з-під арешту.

Крім того, позивач зазначив про те, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.02.2021р. по справі №2-321/11 було замінено сторону вищевказаного виконавчого провадження - замість ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було залучено його правонаступника - ОСОБА_2 . Новий кредитор жодних майнових вимог або претензій до ОСОБА_1 не має, проти зняття арешту не заперечує.

З урахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.06.2021 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.08.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов.

Від третьої особи пояснення не надійшли.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.02.2012р. Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-321/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 142 672,83 дол. США заборгованості по основному боргу, 42288,39 дол. США заборгованості по відсоткам та пені у сумі 620 081,53грн. за кредитним договором від 26.04.2007 №108-07-Ип/09; стягнення заборгованості по основному боргу в сумі 189 592,38 дол. США, заборгованості по відсоткам на суму 54 775,22 дол. США та пені на сумі 1 080 236,09 грн. за кредитним договором №67-06-И/09 від 03.08.2006р.; стягнення 850грн. державного мита та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

05.06.2012р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Пацуріною О.В. було винесено постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню №32523995. Даною постановою було накладено арешт на все майно, що належало боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми звернення стягнення 6 616 214,61 грн.

19.09.2014 року державний реєстратор Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві зареєстрував обтяження №7055229 у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.09.2014р., яку виніс державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві Дякон Н.М. по виконавчому провадженню №32523995.

19.07.2018р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Лозовою А.І. на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Після завершення виконавчого провадження №32523995 позивач направив на адресу відповідача заяву про зняття арешту зі всього майна від 06.08.2018р.

Листом від 15.08.2018р. за вих.№12119/2.1/28 відповідач повідомив, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено підстав для зняття арешту з майна у випадку завершення виконавчого провадження на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» та зазначив, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Не погодившись з позицією відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020р. по справі №758/15929/18-ц позов ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії щодо зняття арешту з майна та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна було задоволено.

Знято арешт з майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), накладений 5.06.2012р постановою Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві».

19.08.2020р. позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту зі всього майна ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 27.05.2020р. На підставі даної заяви відповідачем було надано відповідь від 03.09.2020р. за вих.№117/5, якою відповідач повідомив, що було припинено обтяження №10703600 в ДР речових прав на нерухоме майно.

05.02.2021р. позивачу стало відомо від нотаріуса, що в нього досі є арешт на все майно, який було повторно накладено в межах виконавчого провадження №32523995, але іншим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Номер запису про обтяження: 7055229 (спеціальний розділ).

12.02.2021р. позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту зі всього майна ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 27.05.2020р., однак письмову відповідь не отримав.

Відповідно до ст. 59 Закону роз`яснено, що особа може звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 19.02.2021р. по справі №643/12369/19 «арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.»

Таким чином, враховуючи відсутність виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в межах якого було накладено арешт на все належне йому майно, наявність вказаного в позовній заяві арешту порушує його право власності та позбавляє його можливості вільно розпоряджатися майном.

Крім того, слід зазначити, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.02.2021р. по справі №2-321/11 було замінено сторону (кредитора) вищевказаного виконавчого провадження - замість ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було залучено його правонаступника - ОСОБА_2 . Третя особа як новий кредитор жодних вимог або претензій до ОСОБА_1 не заявляла.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові, які складаються з суми судового збору 908,00 грн.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту зі всього майна задовольнити.

Зняти арешт, що був накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на підставі постанови, серія та номер: 32523995, видана: 09.09.2014 року, видавник: Дякон Назарій Миколайович , Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, м. Київ, зареєстрований державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, м. Київ Мироненко Дмитром Олександровичем в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером обтяження №7055229 від 19.09.2014р. 11:58:11 (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15913467 від 19.09.2014 року 11:59:37).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, м. Київ, вул. Виборзька, 32) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя