У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2021 Справа №2-8985/11

21 жовтня 2021 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

-Головуючого судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Скала В.І.

-сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №2-8985/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі Товариство, ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулось до суду із заявою про заміну стягувача Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у справі №2-8985/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, видачу дубліката виконавча листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

В обґрунтування заяви Товариство вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2011 року у справі №2-8985/11 задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за №225/2007-МК від 04 квітня 2007 в сумі 117 730,43 грн., що згідно офіційного курсу НБУ становить 14 746,72 доларів США, а також понесених судових витрат в сумі 1177,30 грн.

05 серпня 2020 року ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» уклали договір про відступлення прав вимоги за №GL48N718070_blank, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ «КБ «Надра», в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №225/2007-МК від 04 квітня 2007 року.

18 грудня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» уклали договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank_04, згідно умов якого ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №225/2007-МК від 04 квітня 2007 року.

Посилаючись на наведене, просило замінити стягувача у справі №2-8985/11.

Крім цього, зазначає, що згідно даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, жодні виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ КБ «Надра» вісудтні. В кредитній справі, яку передано заявнику, відсутній оригінал виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №2-8985/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. Товариство не могло раніше знати про відсутність оригіналу виконавчого листа та завершення виконавчого провадження.

Посилаючись на наведене та те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений не з їх вини, заявник просить видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для пред`явлення його до виконання.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2021 року заяву прийнято до розгляду.

У судове засідання представник заявника не з`явився, хоча про час та дату був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо у поданій заяві представник заявника просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представники ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату судового засідання були належним чином повідомлені. Про причини неявки суд не повідомили.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення даного питання.

Судом встановлено, що заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2011 року у справі №2-8985/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра», в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Тернопільське регіональне управління, заборгованість за кредитним договором за №225/2007-МК від 04 травня 2007 року в сумі 117 730,43 грн., що згідно офіційого курсу НБУ становить 14 746,72 доларів США та 1177,30 грн. судового збору.

Вказаним рішенням суду встановлено, що 04 квітня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за №225/2007-МК, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6000 доларів США на задоволення споживчих потреб, а відповідач зобов`язався повернути кредит в строк до 03 квітня 2009 року та зі сплатою 24% річних відповідно до графіку повернення кредиту.

На підставі вказаного рішення 17 лютого 2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №2-8985/2011.

04 серпня 2016 року державним виконавчем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного теритоірального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51826517 щодо виконання виконавчого листа №2-8985/11 від 17 лютого 2012 року.

21 серпня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, зазначено що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до виконання в строк до 21 серпня 2020 року.

З реєстру виконавчих проваджень встановлено, що будь-які виконавчі провадження стосовно боржника ОСОБА_1 відсутні, а виконавче провадження №АСВП 51826517, відкрите 04 серпня 2016 року, де стягувачем зазначено ПАТ КБ «Надра» та боржником ОСОБА_2 завершене.

05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами, зазначеними у Додатку за №1 до цього договору.

Згідно витягу з Додатку за №1 до договору за №GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 року про відступлення права вимоги встановлено, що до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 згідно договору від 04 квітня 2007 року за №225/2007-МК.

18 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank_04, відповідно до умов якого ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами, зазначеними у Додатку за №1 до цього договору.

Згідно витягу з Додатку за №1 до договору за №GL48N718070_blank_04 від 18 грудня 2020 року про відступлення права вимоги встановлено, що до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 згідно договору від 04 квітня 2007 року за №225/2007-МК.

Ухвалою Тернопільського міськраойнного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року, яка набарала законної сили, замінено сторону позивача з ПАТ КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у цивільній справі №2-8985/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором за №225/2007-МК від 04 квітня 2007 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положеннями даної статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Отже, відповідно до вимог п. п. 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) відбувається вибуття кредитора на стадії виконання судового рішення.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог ч. 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статтей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13).

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що від первісного стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшли права вимоги до боржника ОСОБА_1 згідно кредитного договору за №225/2007-МК від 04 травня 2007 року, на підставі договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank від 05.08.2020 року та додатку №1 до договору за №GL48N718070_blank.

18 грудня 2020 року від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до заявника ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_3 згідно кредитного договору за №225/2007-МК від 04 травня 2007 року, на підставі договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank_04 від 18 грудня 2020 року та додатку №1 до договору за №GL48N718070_blank_04.

Разом з тим, судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільськеої області від 30 вересня 2021 року задоволення заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача. Замінено сторону позивача з ПАТ КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у цивільній справі №2-8985/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором за №225/2007-МК від 04 квітня 2007 року. Вказана ухвала суду набрала законної сили.

Таким чином, заява ТОВ «Брайт Інвестмент» в частині вимог про заміну стягувача не підлягає до задоволення, оскільки ухвалою суду від 30 вересня 2021 року вже замінено стягувача.

Щодо вимог заявника про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання вказаних виконавчих листів слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як слідує із змісту поданої заяви, заявник обгрунтовуючи заяву зазначає, що Товариство не могло раніше знати про відсутність оригіналу виконавчого листа та завершення виконавчого провадження, а тому просить поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та видати його дублікат.

Проте, заявником не викладено причини та не наведено відповідних доказів, які перешкоджали первісному кредитору, правонаступником якого є заявник, ініціювати вирішення питання про поновлення пропущеного строку у період, що передував переуступці права вимоги.

Встановлено, що у 2016 році виконавчий лист був пред`явлений до виконання. Постановою держдавного виконавця від 21 серпня 2017 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підстпві п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» з можливістю повторного пред`явлення до виконання до 21 серпня 2020 року. Первісний стягувач починаючи з 2017 року по серпень 2020 року жодних дій щодо пред`явлення виконавчого листа не вчиняв.

Отже, із встановлених обставин вбачається, що первісний кредитор в повній мірі вчинив дії щодо пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та після спливу строку пред`явлення його до виконання із заявою про його поновлення до суду не звертався.

Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, та інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України), новий кредитор погодився із діями попередніх кредиторів щодо звернення вказаного виконавчого листа до виконання.

Натомість, заявником не наведено жодних обставин, які б свідчили про перешкоди в зверненні виконавчого документа до примусового виконання у визначений законом строк первісному кредитору.

Таким чином та обставина, що заявник не знав про відсутність оригіналу виконавчого листа, завершення виконавчого провадження та пропуск строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання, сама по собі не може бути підставою для поновлення такого строку.

Пред`явлення виконавчого документа до виконання є правом стягувача, а не його обов`язком, а отже він керуючись власним розсудом приймає рішення про необхідність розпочинати примусову процедуру виконання судового рішення.

Законодавцем не визначено граничного строку поза межами якого рішення вже не може бути звернуто до виконання, однак при ухваленні рішення про поновлення відповідного строку суд має керуватися безсумнівними та вичерпними доказами, які свідчитимуть про необхідність поновлення стягувача у праві вимагати подальшого виконання ухваленого на його користь рішення суду.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, зважаючи на недоведеність заявником поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, у задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Відповідно до вимог п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положець ЦПК у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив та суд не вбачає підстав для його поновлення, у задоволенні заяви в частині видачі дублікату виконавчого листа слід відмовити.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що у задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №2-8985/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353-355, 442 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №2-8985/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 21 жовтня 2021 року.

Головуюча І.М. Черніцька