Ухвала

05 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 456/3963/17

провадження № 61-3271ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 25 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у грудні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок смерті ОСОБА_4 , 1973 року народження при дорожньо-транспортній пригоді.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 липня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 40 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду у сумі 36 079,50 грн, відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 40 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 40 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 25 січня 2021 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 липня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 25 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку подали до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 25 січня 2021 року, у якій просили скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме - вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.

23 березня 2021 року ухвала про залишення касаційної скарги без руху від 15 березня 2021 року була направлена на адресу для листування ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вказаною заявниками в касаційній скарзі ( АДРЕСА_1 ).

24 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшов лист-повернення з копією ухвали Верховного Суду від 15 березня 2021 року. Згідно з довідкою АТ «Укрпошта» причиною повернення листа є закінчення встановленого строку зберігання.

19 травня 2021 року ухвала про залишення касаційної скарги без руху від 15 березня 2021 року була повторно направлена на адресу для листування ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вказаною заявниками в касаційній скарзі ( АДРЕСА_1 ).

22 червня 2021 року до Верховного Суду надійшов лист-повернення з копією ухвали Верховного Суду від 15 березня 2021 року. Згідно з довідкою АТ «Укрпошта» причиною повернення листа є закінчення встановленого строку зберігання.

19 липня 2021 року до Верховного Суду надійшов лист-повернення з копією ухвали Верховного Суду від 15 березня 2021 року. Згідно з довідкою АТ «Укрпошта» причиною повернення листа є закінчення встановленого строку зберігання.

Згідно номерів листів-повернень 079, 947, 630) поштові відправлення не були отримані адресатом.

27 вересня 2021 року в приміщенні Верховного Суду представником ОСОБА_5 отримано копію ухвали Верховного Суду від 15 березня 2021 року.

У жовтні 2021 року на виконання ухвали Верховного Суду від 15 березня 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подали уточнену касаційну скаргу, у якій просили скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Уточнена касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Тлумачення вказаних норм ЦПК України дозволяє зробити висновок, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 394 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).

Аналіз уточненої касаційної скарги свідчить, що ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не наводять передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підставкасаційного оскарження судових рішень. Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права без обґрунтування випадків (випадку), передбачених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження. Тому ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не виконали вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, і згідно пункту 4 частини четвертої статті 394 ЦПК України, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 25 січня 2021 року повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар