Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2021 Справа №607/14699/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Паславської О.І.

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на майно ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визнання права власності на майно квартиру АДРЕСА_1 , а саме:на 1/2 частку в порядку поділу спільного майна подружжя та 1/2 частку в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 . В обґрунтування вимог зазначає, що померлий був власником зазначеної квартири, що стверджується реєстраційним посвідченням виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 12.03.1993 року та довідкою житлово-експлуатаційної контори № 10 ЖБК м. Тернопіль за № 564 від 23.06.1992 року, однак квартира набута за час шлюбу, а тому є об`єктом спільної сумісної власності, тому їй як дружині належить 1/2 частка спірної квартири. Однак, при зверненні до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтв на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з розбіжністю у прізвищі спадкодавця в свідоцтві про смерть ОСОБА_5 та довідці ЖЕК № 10 міста Тернополя від 23 червня 1992 року за № 564 та реєстраційному посвідченні виданому Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 12 березня 1993 року на ім`я ОСОБА_6 , а тому просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задольнити.

Представник Тернопільської міської ради в судовому засіданні не заперечила щодо визнання права власності за позивачем на квартиру в порядку спадкування після смерті чоловіка, відносно визнання права власності на квартиру в порядку поділу майна подружжя заперечила, подано відзив на позов.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази по справі, суд встановив наступні обставини:

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Тернопільським міськрайонним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 12.01.2021 р., ОСОБА_4 чоловік позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , що видане повторно Тернопільським міськрайонним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 18.06.2021 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 07 липня 1970 року зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 536.

Після померлого ОСОБА_4 У Першій Тернопільській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 147/2021, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63815662 від 05.03.2021року.

05.03.2021 року за № 350 ОСОБА_3 до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка та вважається такою, що спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщин, що стверджується довідкою ДП3 ЖЕК 13 ЖБК № 30 від 17.02.2021 року.

На підставі Ордеру № 8 від 24.07.1971 р., виданого виконавчим комітетом Тернопільської міської ради депутатів трудящих ОСОБА_4 , сім`я якого складається із двох осіб, надано право на зайняття квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається із довідки №564 від 23.06.1992 року, виданої члену житлово-будівельного кооперативу ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_2 , станом на 23 червня 1992 року він повністю сплатив свій пайовий внесок за квартиру і згідно п. 2 ст. 7 Закону СРСР Про власність СРСР є її власником.

Згідно реєстраційного посвідчення від 12.03.1993року, Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_4 на праві особистої власності на підставі довідки житлово-експлуатаційної контори № 10 ЖБК м. Тернопіль від 23.06.1992 за № 564 та записано в реєстрову книгу за № 846.

На квартиру АДРЕСА_1 ТзОВ «МБТІ» 20.07.2021року виданий технічний паспорт.

Відповідно до довідки ТзОВ «МБТІ» №1019 від 20.07.2021рокузгідно обліку технічної інвентаризації загальна площа квартири становить 44.5 кв.м., житлова площа 26.5 кв.м. За рахунок до рахування площі балкону загальна площа квартири збільшилась на 0,8 кв.м., що не належить до самочинного згідно Наказу Міністрерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09.08.2012року за 3404. Виявлені зміни не являються реконструкцією нерухомого майна та не потребують введення в експлуатацію. В довідці житлово-експлуатаційної контори № 10 ЖБК м.Тернопіль від 23.06.1992 за № 564 вказані площі на основі проектної документації, без виготовлення інвентарної справи.

Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем першої черги спадкового майна, відмови від прийняття спадщини не заявляла, а звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори № 2245/02-31 від 03.08.2021 року, позивачу ОСОБА_3 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кооперативну квартиру АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку із розбіжністю у прізвищі спадкодавця, у свідоцтві про смерть зазначено ОСОБА_8 , а у реєстраційному посвідченні від 12.03.1993року та довідці житлово-експлуатаційної контори № 10 ЖБК м. Тернопіль від 23.06.1992 за № 564 зазначено ОСОБА_9 .

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення правовідносин, у члена ЖБК виникає право на надану йому квартиру при повному внесенні внеску за неї.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5-1 постанови № 9 від 18.09.1987 року (із доповненням від 25.12.92 та 25.05.1998) «Про практику застосування судами законодавства про житлово - будівельні кооперативи», судам слід мати на увазі, що згідно зі ст.15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на жиле приміщення у будинку державного або громадянського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Таким чином судом встановлено, що померлий ОСОБА_10 був власником квартири АДРЕСА_1 , що стверджується реєстраційним посвідченням від 12.03.1993року та довідкою житлово-експлуатаційної контори № 10 ЖБК м. Тернопіль від 23.06.1992 за № 564, однак оформленню права власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю перешкоджають розбіжності у написанні прізвища спадкодавця у зазначених документах, де воно зазначено ОСОБА_9 .

Водночас позивач вважає, що оскільки квартира АДРЕСА_1 була набута за час шлюбу, то вона є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а відповідно їй, як дружині померлого, належить 1/2 частка спірної квартири, посилаючись на наступне.

Спірне майно придбано до 2004 року, тобто до набрання чинності СК України, а тому підлягають застосуванню положення Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно до ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно ст. 28 КпШС України вразі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Згідно до ст.22 КпШС України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Також позивач зазначила, що між ОСОБА_4 та нею ОСОБА_3 не укладався шлюбний договір, не було здійснено поділу спільного майна подружжя чи визначення частки у праві спільної сумісної власності подружжя.

Досліджуючи матеріали справи та зокрема копію спадкової справи №147/2021, що заведена після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , судом встановлено, що ОСОБА_3 05.03.2021 року за №1445 до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори подала заяву відповідно до якої повідомила, що її чоловік помер, а на день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 , яке вона прийняла та просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст.71 Закону України «Про нотаріат» уразі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя (колишнього з подружжя), що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті другого з подружжя видається за умови подання документів, що підтверджують право власності на таке майно, або за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При видачі свідоцтва нотаріус перевіряє факт належності майна подружжю (колишньому подружжю) на праві спільної сумісної власності.

Таким чином судом встановлено, що під час перебування у шлюбі спору щодо поділу майна між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (до дня його смерті) не існувало, після відкриття спадщини ОСОБА_3 звернулася до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка складається (як вона сама зазначала) із квартири АДРЕСА_1 , тим самим підтверджуючи, що власником зазначеної квартири був саме її померлий чоловік, інших заяв, зокрема про видачу свідоцтва про право власності на частку в їхньому спільному майні, нотаріусу подано не було.

Виходячи із наведеного суд приходить до переконання, що позовна вимога позивача про визнання права власності на 1/2 частку квартиру АДРЕСА_1 , в порядку поділу спільного майна подружжя до задоволення не підлягає, оскільки для цього відсутні правові підстави, водночас враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки мають місце розбіжності у написанні прізвища спадкодавця у документах, що посвідчують право особистої власності на квартиру АДРЕСА_1 , суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_3 права власності на майно квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44.5 кв.м., житловою площею 26.5 кв.м. порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити її права та інтереси.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 263, 265, 273, 352, 354 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44.5 кв.м., житловою площею 26.5 кв.м. порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Тернопільська міська рада, м.Тернопіль, вул.Листопадова, 5, .

Головуючий суддяВ. М. Братасюк