Ухвала

08 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 559/758/17

провадження № 61-17949ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, встановлення факту припинення шлюбних відносин до розірвання шлюбу, визнання права особистої приватної власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області

від 10 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, задоволено частково.

Визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будівлю контори млина, будівлю складу млина, будівлю млина та відповідну земельну ділянку для їх обслуговування, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будівлі контори млина, будівлі складу млина, будівлі млина що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будівлі контори млина, будівлі складу млина, будівлі млина що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, встановлення факту припинення шлюбних відносин до розірвання шлюбу, визнання права особистої приватної власності на будівлю млина, контори млина та складу млина, відмовлено за необґрунтованістю.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Дубенського міського суду Рівненської області від 10 грудня

2020 року в частині визнання права власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності кожного на 1/2 частини будівлі контори млина, будівлі складу млина, будівлі млина що розташовані за адресою:

АДРЕСА_1 скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у цій частині відмовлено.

У решті рішення суду залишено без зміни.

02 листопада 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року (надійшла до суду 04 листопада 2021 року), в якій просить скасувати вказане судове рішення в частині визнання права власності на спільне майно подружжя та залишити в цій частини в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що з текстом постанови Рівненського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року вона ознайомилася в Єдиному державному реєстрі судових вирішень 04 жовтня 2021 року.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Рівненського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року зареєстрована - 01 жовтня 2021 року, а оприлюднена - 04 жовтня 2021 року.

За таких підстав строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання щодо вимог майнового характеру (відсутнє визначення вартості об`єктів нерухомого майна), тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову або інші належні докази).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 08 грудня2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць