Справа № 428/5999/20
Провадження № 2-с/428/31/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Посохов І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду із заявою про скасування судового наказу.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить скасувати судовий наказ Сєвєродонецького міського суду від 05.08.2020 по справі № 428/5999/20, яким стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказана заява мотивована тим, що на момент звернення ОСОБА_3 до суду вже були стягнуті аліменти з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина та на її утримання, а тому ОСОБА_3 не мала права звертатися до суду із заявою про видачу судового наказу, а мала звернутися із позовної заявою, оскільки, на думку заявника, у цьому випадку наявний спір про право.

Дослідивши подану заяву про скасування судового наказу, суд вважає за необхідне повернути зазначену заяву без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

З поданої заяви та матеріалів справи вбачається, що 05.08.2020 року Сєвєродонецький міський суд Луганської області видав судовий наказ по справі № 428/5999/20, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.07.2020 і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Боржником по справі є ОСОБА_2 , а стягувачем ОСОБА_3 .

Натомість заява про скасування судового наказу подана ОСОБА_1 , яка не є боржником по справі або органом чи особою, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Отже, всупереч вимогам ч. 1 ст. 170 ЦПК України, заяву про скасування судового наказу подано особою, яка не має права на її подання.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

З аналізу наведених вище норм ЦПК, суд доходить висновку про те, що судовий наказ на підставі вимоги, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК, може бути видано, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, тобто саме вимога про стягнення аліментів має бути пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства, що і становило би перешкоду для розгляду такої вимоги у наказному провадженні одночасно із вимогою про встановлення чи оспорювання батьківства.

Крім того, частинами 1, 7 та 8 ст. 170 ЦПК України передбачено заборону скасування судового наказу у випадках його видачі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу та зазначений вичерпний перелік процесуальних можливостей, за яких судовий наказ може бути переглянутий судом.

За таких обставин, суд вважає, що подана ОСОБА_1 заява про скасування судового наказу не відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, а тому, відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України, підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст. 161, 170, 171, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. С. Посохов