провадження № 2/243/24/2021
справа № 243/137/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Долженко В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про встановлення нікчемності заповіту та застосування наслідків його недійсності, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним.

У судовому засіданні 08 листопада 2021 року відповідачка ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву про допит приватного нотаріуса ОСОБА_4 , яка посвідчила заповіт від 16 вересня 2017 року, як свідка та погодилася на розкриття нотаріусом дій посвідчення заповіта.

Представник відповідачки ОСОБА_5 заяву своєї довірительки підтримав.

Представник позивача ОСОБА_6 у вирішенні цього питання поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з огляду на такі встановлені судом обставини та відповдіні ним норми чинного законодавства.

Як з`ясовано у судовому засіданні приватний нотаріус ОСОБА_4. Краматорського районного нотаріального округу Донецької області, повідомила суд, що відповідно до п.2 ч.1 ст.70 ЦПК України, не можуть бути допитані як свідки, особи, які за законом зобов`язані зберігати в таємниці відомості, що були довірені їм у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги. Виконуючи обов`язки покладені на неї згідно ст. 8 ЗУ "Про нотаріат", вона як нотаріус зобов`язана зберігати нотаріальну таємницю, навіть у тому разі, якщо її діяльність обмежувалась надаванням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія не вчинялась, "Нотаріус не має права давати свідчення в якості свідка щодо відомостей, які становлять нотаріальну таємницю, крім випадків, коли цього вимагають особи, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії". Крім того нагадує, що відповідно до ч.4 ст. 147 ЦПК України по відношенню до неї примусовий привід застосовувати заборонено. Враховуючи викладене, на підставі ч.4 ст.230 ЦПК України просить суд винести ухвалу про її відмову від давання показань як свідка.

Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 70 ЦПК України не можуть бути допитані як свідки: особи, які за законом зобов`язані зберігати в таємниці відомості, що були довірені їм у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги або послуг посередництва (медіації) під час проведення позасудового врегулювання спору, - про такі відомості.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, показань свідків.

Нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про нотаріат»).

На нотаріусів покладено обов`язок зберігати нотаріальну таємницю (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не має права давати свідчення як свідок щодо відомостей, які становлять нотаріальну таємницю, крім випадків, коли цього вимагають особи, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії.

При цьому, згода заінтересованої особи на розголошення нотаріальної таємниці повинна бути формально вираженою, такі твердження базуються на змісті п. 4 Правил професійної етики нотаріусів України, де зазначено, що конфіденційність певної інформації, яка охороняється згідно з правилами цього пункту, може бути відмінена тільки особою, зацікавленою в її дотриманні (або спадкоємцями такої фізичної особи чи правонаступниками юридичної особи), в письмовій або іншій зафіксованій формі.

Відповідно до правил принципу змагальності суд у цивільних справах не збирає доказів зі своєї ініціативи, свідки притягуються до участі у цивільній справі виключно з ініціативи осіб, що беруть участь у справі.

Отже, формулюючи клопотання про допит свідка, заінтересована особа одночасно погоджується на звільнення нотаріуса від обов`язку зберігати нотаріальну таємницю, адже у заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Визначаючи такі обставини, заінтересована особа вже сама піддає їх розголосу, а визначення нотаріуса як особи, що здатна ці обставини підтвердити, неминуче звільняє нотаріуса від обов`язку утримувати такі обставини у таємниці. Саме виходячи з таких обставин, можна стверджувати, що заява (клопотання) заінтересованої особи про залучення (виклик) нотаріуса як свідка у справі і є тим самим формальним закріпленням або формальним виразом дозволу нотаріусу розголошувати відомості, що є нотаріальною таємницею.

Положення, закріплені у ч. 5 та 6 ст. 8 Закону, означають, що обставини нотаріального посвідчення чи засвідчення, пов`язані з виконанням нотаріусом загальних та спеціальних правил вчинення нотаріальних дій, не можуть становити нотаріальну таємницю у випадку існування судового спору, адже заінтересовані особи, складаючи позовну заяву або заперечуючи проти позову, вже самі розголошують таку інформацію, що звільняє нотаріуса від необхідності дотримуватися нотаріальної таємниці. Нотаріальну таємницю складають такі отримані нотаріусом від заінтересованих осіб відомості, що не пов`язані з реалізацією їхнього обов`язку довести обставини нотаріальної справи.

У справі, що розглядається, предметом спору є складання заповіту.

На сьогодні, спадщина вже відкрита, отже зміст заповіту відкритий заінтересованим сторонам, і позивач, як спадкоємець першої черги з його змістом ознайомлений, і не погоджуючись з ним, подав до суду позовну заяву, де вказав підстави за якими він вважає, що укладання заповіту відбулося із суттєвими порушеннями. Відповідачка та її представник не погоджуючись із доводами позивача подали до суду клопотання про виклик нотаріуса для допиту. Зважаючи на норми чинного ЦК України, а також наявність спору між заінтересованими особами, суд приходить до висновку про те, що після відкриття спадщини та оголошення заповіту, він не є нотаріальною таємницею. Вказаний висновок, окрім того, грунтується на тому, що обставини складання заповіту, його зміст наведені у позовній заяві та в запереченнях проти позову самими заінтересованими особами.

Разом з тим, з огляду на позицію нотаріуса, викладену в минулому судовому засіданні безпосередньо суду та письмово у листі до суду, за наявності письмової заяви відповідачки, як спадкоємиці за заповітом, зважаючи на суддівську практику у питанні допиту нотаріусів, суд вважає за можливе зазначити, що нотаріус звільняється від обов`язку зберігати нотаріальну таємницю та має право дати покази як свідок у цій справі.

Суд зауважує, що залучення нотаріуса як свідка вібувається лише з ініціативи будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, і якщо суд таке клопотання задовольнив, немає необхідності запитувати згоди усіх інших учасників спірної нотаріальної дії, адже очевидно, що їх матеріальні та процесуальні інтереси у справі можуть бути протилежні. Обумовлення можливості нотаріуса свідчити за згодою усіх осіб зводить нанівець значення нотаріату як інституту, що забезпечує систему правових гарантій належної реалізації цивільних прав, адже завдання нотаріату - надання офіційної сили та доказовості правам, фактам і документам.

Як з`ясовано у судовому засіданні приватний нотаріус ОСОБА_4. Краматорського районного нотаріального округу Донецької області 16 вересня 2017 року посвідчила заповіт.

Відповідачем ОСОБА_2 суду надано письмову заяву від 08 листопада 2021 року, в якій вона просить допитати нотаріуса, як свідка та надає згоду на розкриття нотаріальної таємниці, оскільки вважає показання вказаної особи важливими доказами по справі.

З огляду на викладене, з врахуванням того що ніхто, крім нотаріуса (за винятком випадків участі свідків у нотаріальній справі), не зможе довести правомірність його власних дій або дій інших суб`єктів під час вчинення нотаріальної дії, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. ЦПК 12, 69, 76, ст. 8 Закону України «Про нотаріат» суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідачки ОСОБА_2 та представника відповідачки ОСОБА_5 задовольнити.

Викликати як свідка приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу ОСОБА_4, місце знаходження: (АДРЕСА_1, електрона адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1) у справі цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про встановлення нікчемності заповіту та застосування наслідків його недійсності на 16 год. 00 хв. 24 листопада 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя О. В. Ільяшевич