Справа № 577/3611/21
Провадження № 2/577/1144/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2021 року м. Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області
у складі: головуючого судді Потій Н.В.,
за участю секретаря Подейко Т.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Мусієнко О.В.,
третьої особи ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
І. Стислий виклад позиції.
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . Вимоги обґрунтовує тим, що він є власником кв. АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 10.04.2020 р. У даному житлі зареєстровані його мати ОСОБА_2 , сестра ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Останній не проживає в вищевказані квартирі більше року. Не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла, особисті речі ОСОБА_3 в будинку відсутні. Він взагалі не цікавиться квартирою. У зв`язку з реєстрацією відповідача в квартирі, позивач позбавлений можливості оформити субсидію та пільги, що і змусило звернутися до суду.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні дії.
27 серпня 2021 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження; позивача звільнено від сплати судового збору.
30 вересня 2021 року до участі в справі залучено третю особу ОСОБА_2 , закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.
27 жовтня 2021 року судом постановлено ухвалу із занесенням до журналу судового засідання про розгляд справи у заочному порядку.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Мусієнко О.В. позов підтримали. Представник позивача суду пояснила, що відповідач з 24.08.2020 року, без поважних причин, не проживає у кв. АДРЕСА_1 і не приймає участі в утриманні житла, квартирою взагалі не цікавиться. Особисті речі ОСОБА_3 в квартирі відсутні. Позивач не має змоги оформити субсидію та пільги в зв`язку з тим, що останній зареєстрований в даному житлі.
Третя особа ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечувала. Суду пояснила, що перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 , який було розірвано 23.09.2020 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , 2016 року народження. Відповідач їздив на заробітки та має іншу дружину. За місцем реєстрації, у квартирі її сина, відповідач не проживає більше року без поважних на те причин, з ними не спілкується.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що проживає по АДРЕСА_2 та працює адміністратором в спортзалі. З ОСОБА_2 перебуває в дружніх стосунках, познайомилась в дитячій лікарні, у ОСОБА_2 хворіє донька на лейкоз, вони їздили в Туреччину на лікування. ОСОБА_3 не допомагав їй грошима, з меншою дитиною була бабуся, мати ОСОБА_7 . Їй також відомо, що ОСОБА_3 зареєстрований з ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , але виїхав звідти 24.08.2020 року, забравши своїх речі.
Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим, повторно в судове засідання не з`явився.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимого ч.1 ст. 234 ЦПК України, третя особа ОСОБА_2 , за її згодою була допитана в якості свідка. Зокрема, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_3 у 2017 році стосунки погіршилися. У неї захворіла донька, потрібні були кошти на лікування, але чоловік матеріально він не допомагав. У 2017 р. звернулася до суду з заявою про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. У травні 2020 року ОСОБА_3 зареєструвався в квартирі її сина по АДРЕСА_3 , у вересні 2020 року шлюб між ними розірвано. З 24.08.2020 р. відповідач не проживає за цією адресою, він забрав з квартири всі свої речі. Місце його знаходження їй невідоме.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до копії договору купівлі продажу від 10.04.2020 р. ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).
З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №206564322 від 10.04.2020 року вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 10.04.2020 р. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . (а.с. 6).
Згідно із відміткою в копії паспорта ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_4 (а.с.8,9).
Як вбачається з довідки кварткому №39 Виконавчого комітету Конотопської міської ради від 08.10.2021 року та довідки виконавчого комітету Конотопської міської ради №39 від 05.01.2020 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , але є власником будинку за адресою: АДРЕСА_3 . За вказаною адресою зареєстровані та проживають: ОСОБА_2 - мати, ОСОБА_8 сестра. Зареєстрований, але не проживає з 24.08.2020 року ОСОБА_3 - колишній чоловік матері (а.с. 5, 38, 40).
Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 23 вересня 2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 , 1978 року народження, та ОСОБА_3 , 1987 року народження, зареєстрований 21 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотоп реєстраційної служби Конотопського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 264 (а.с. 39).

Відповідно до акту державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Романчук Ірини Анатоліївни від 27 листопада 2020 р., при примусовому виконанні виконавчого листа №21577/381/13 виданого 11 березня 2013 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 , 1987 року народження аліментів встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований, але фактично не проживає протягом 6 місяців. Місце його фактичного проживання встановити не вдалося (а.с.37).

Згідно акту не проживання від 19.10.2021 р., складеного головою кварткому ОСОБА_9 , та сусідами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з травня місяця 2020 р. та по кінець серпня 2020 р., з кінця серпня 2020 р. та по 19 жовтня 2021 р. ОСОБА_3 , 1987 року народження, не проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.41).

ІV. Норми права.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина 1 ст.16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2 ст. 405 ЦК України).

Окрім того, положеннями глави 32 ЦК України визначають поняття сервітуту як права обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язаного з позбавленням власника нерухомого майна права володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Згідно із п.4 ч.1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Частиною другою статті 406 ЦК України визначено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 734/387/15-ц, постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 320/6081/16, від 16 січня 2019 року у справі № 243/7004/17, від 06 березня 2019 року у справі № 319/1589/17, від 16 жовтня 2019 року у справі № 243/9627/16-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 472/1123/19

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

V. Оцінка суду.

Вислухавши позивача, представника позивача, третю особу, покази свідків, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , 1987 року народження, зареєструвався у квартирі позивача як член сім`ї, а саме чоловік матері позивача ОСОБА_2 і набув право користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Рішенням суду від 23.09.2020 року шлюб між відповідачем у справі і третьою особою ОСОБА_2 було розірвано. З 24 серпня 2020 року, відповідач забрав свої речі і не проживає в квартирі позивача без поважних на те причин. Таким чином, право користування ОСОБА_3 чужим майном квартирою ОСОБА_1 припинилось, а тому існують підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 908 грн. судового збору, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 273,279, 280-284, 354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 908 грн. судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня виготовлення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду складено 08 листопада 2021 року, враховуючи, що в період з 01.11.2021 року по 05.11.2020 року головуюча суддя перебувала на лікарняному.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_3 )

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_3 )

Третя особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_3 ).

Суддя Потій Н. В.