Справа № 346/4702/19
Провадження № 22-ц/4808/1495/21
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.

секретаря Мельник О.В.

з участю представника ПАТ «Національна акціонерна Страхова Компанія «Оранта» Барана В. В.

представника ОСОБА_1 адвоката Халуса А.Г.

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» Барана Василя Васильовича на рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 серпня 2021 року, ухвалене в складі судді Беркещук Б.Б. у м. Коломия, повний текст рішення складено 20 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої здоров`ю та майну потерпілого в наслідок дорожньо-трагспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої здоров`ю та майну заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги з врахуванням уточнених позовних вимог, мотивовані тим, що 23.12.2015р. близько 19:00 год. в темну пору доби ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Opel Ascona», д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись автодорогою Р-24 сполученням Татарів - Кам`янець-Подільський у напрямку м. Коломия у с. Верхній Вербіж по вул. Шевченка маючи об`єктивну можливість виявити попереду їдучий в попутньому напрямку, частково смугою руху автомобіля ОСОБА_2 та частково правим узбіччям гужовий віз під керуванням ОСОБА_3 , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, проявив неуважність, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення із задньою частиною вказаного возу, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «OpelAscona», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої плечової кістки із зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 07 травня 2016 року відносяться до тілесних ушкоджень середньогоступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я,але не були небезпечними для життя в момент спричинення, закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, синця та садна голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказує, що ДТП мала місце через порушення відповідачем ОСОБА_2 Правил дорожнього руху. На день ДТП цивільно-правовавідповідальність особи-водія відповідача, причетногодо ДТП була застрахованав HACK«Оранта» за Полісом обов`язковогострахування цивільно-правовоївідповідальності №АЕ/3423648, яким забезпечений транспортний засіб марки «OpelAscona», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Повідомлення провищезазначену ДТП було прийняте Коломийським районним відділенням HACK «Оранта» зареєстраційним №27 від 25.12.2015р. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2019 року у справі №346/1348/18 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Унаслідок протиправних дій ОСОБА_2 йому спричинено майнову шкоду в загальному розмірі 41152,85 грн, з яких: 11335,45 грн - витрати на лікування, 650 грн - послуги евакуатора, 1080 грн - зберігання автомобіляне штраф майданчику, 650 грн - оплата за авторознавчу екпертизу автомобіля, 28087, 40 грн - вартість матеріального збитку, заподіяного пошкодженням автомобіля та моральну шкоду у зв`язку з ушкодженням здоров`я у розмірі 30 000 грн. Просив стягнути з ОСОБА_2 41152, 82 грн майнову шкоду та 30 000 грн моральну шкоду на його користь.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 23 липня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про залучення співвідповідача задоволено. Залучено до участі у справі у якості співвідповідача: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА", що знаходиться за адресою вул. Здолбунівська, 7- Д м. Київ , 02081,.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від11 серпня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 41 152 (сорок одна тисяча сто п`ятдесят дві ) грн та на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч )грн.Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" на користь держави судовий збір у розмірі 1921 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду представник Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна Страхова Компанія «Оранта» Баран В. В. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення з апепелянта на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 41 152 грн 85 коп. з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині, вказуючи на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до страховика про відшкодування заподіяної шкоди 23 грудня 2015 року тільки 09 вересня 2019 року, а до суду в 2020 році. В той час, коли кінцевим строком подачі заяви на виплату страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну є 23 грудня 2016 року, тобто річний строк, а за шкоду заподіяна здоров`ю потерпіло 23 грудня 2018 року за спливом трирічного строку. Таким чином були наявні підстави для відмови страховиком у виплаті страхового відшкодування, оскільки заява подано в порушень вимог ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

01 жовтня 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Халус А.Г. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечив. Вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим, так як строк про виплати страхового відшкодування

05 жовтня 2021 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечив. Вказує, що незгода ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" у виплаті страхового відшкодування є незаконною, оскільки своєчасне поданя страховику всіх необхідних документів відбулось за незалежних від ОСОБА_1 обставин, передусім по причині тривалого досудового розслідування кримінального провадження та судового розгляду справи в суді.

У судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» Баран В. В. підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 заперечив доводи апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав. Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що до закінчення судового розгляду кримінального провадження у справі позивач об`єктивно не міг надати страхувальнику заяву про виплату страхового відшкодування з додатком судового рішення щодо винного в ДТП водія. Встановлено, що отримавши ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2019 року у справі №346/1348/18, яка вступила в законну силу 30 серпня 2019 року позивач 06 вересня 2019 року подав до страховика - HACK «Оранта» заяву про виплату страхового відшкодування зі всіма необхідними додатками, у тому числі й ухвалу суду про закриття кримінального провадження. Суд прийшов до висновку про те, що недотримання визначеного статтею 35 Закону № 1961-IV порядку звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не є безумовною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до страховика.Таким чином, вимога позивача про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" на його користь матеріальної шкоди в розмірі 41 152 грн. 85 коп. підлягає задоволенню. Крім того, через негативні переживання та спогади, насторогу та психологічний дискомфорт внаслідок злочинних дій відповідача, втрату часу пов`язаного з діагностикою та лікуванням, а також можливості користуватися своїм автомобілем, позивач поніс моральну шкоду, при визначені розміру якої суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу моральних та фізичних страждань, та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума в розмірі 25 000 грн, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалене судом першої інстанції рішення не повністю відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Рішення суді у цій справі ОСОБА_2 не оскаржує.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 грудня 2015року близько 19:00 год. в темну пору доби, водій автомобіля марки «Opel Ascona», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідач ОСОБА_2 , рухаючись автодорогою Р-24 сполученням Татарів - Кам`янець-Подільський у напрямку м. Коломия, в с. Верхній Вербіж по вул. Шевченка, Коломийського району, маючи об`єктивну можливість виявити попереду їдучий гужовий віз під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, частково смугою руху водія ОСОБА_2 , а частково правим узбіччям, не врахував дорожню обстановку не обрав безпечної швидкості руху, проявив неуважність, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення із задньою частиною цього гужового возу, в подальшому виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «OpelAscona», реєстраційний номер НОМЕР_2 підкперуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи від 07.05.2016 року, а саме: закритий перелом лівої плечової кістки із зміщення уламків, закрита черепно-мозкова травма із струсом головного мозку, синець та садна голови. Закритий перелом лівої плечової кістки із зміщення уламків відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких що спричинили тривалий розлад здоров`я, але не були небезпечними для життя в момент спричинення, закриту черепно-мозкова травму із струсом головного мозку, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2019 року по справі №346/1348/18 відповідача ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в HACK «Оранта», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/3423648 (а.с.31)

ОСОБА_1 звертався HACK «Оранта» з повідомленням про ДТП 25 грудня 2015 року, що підтверджується листом НАСК «Оранта» №09-02-09/1976 від 19 лютого 2016 року(а.с.32).

Також ОСОБА_1 06 вересня 2019 року подав до Страховика - HACK «Оранта» заяву про виплату страхового відшкодування зі всіма необхідними додатками, у тому числі й ухвалу суду про закриття кримінального провадження. (а.с.35)

У заявлених позовних вимогах позивач просив стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну та життю потерпілого.

Щодо Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», то спірні правовідносини між сторонами у цій справі регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

За приписами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку;

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 жовтня 2018 року в справі № 753/5293/16-ц, строк, зазначений у підпункті 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є присічним і поновленню не підлягає.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм права викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19) та Верховним Судом в постановах від 21 березня 2019 року у справі № 758/16132/16-ц (провадження № 61-30263св18), від 01 липня 2019 року у справі № 513/1275/14-ц (провадження № 61-22420св18) та від 05 лютого 2020 року у справі № 748/1893/18 (провадження № 61-11557св19), підстав відступати від яких колегія суддів не вбачає.

Таким чином в спірних правовідносинах порушенням права позивача є момент ДТП, а сам по собі факт неможливості дізнатися результати розгляду справи про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення не дає підстав для висновку, що позивач вчасно та добросовісно скористався своїм правом на звернення до ПАТ «НАСК» «Оранта» про виплату страхового відшкодування.

Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), пункт 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19).

Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди. За загальним правилом, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є страховик у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди як співвідповідач має залучатися до участі у справі.

Установивши, що потерпілий ОСОБА_1 06 вересня 2019 року подав заяву до страховика - HACK «Оранта» про виплату страхового відшкодування заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 23 грудня 2015 року, тобто поза межами річного строку, який є присічним і поновленню не підлягає, суд першої інстанції прийшов помилкового висновку стягнувши з страховика - HACK «Оранта» матеріальну шкоду в розмірі 41 152 (сорок одна тисяча сто п`ятдесят дві ) грн.

Разом з тим, особа, якій завдано шкоду, вправі одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання.

За змістом позовної заяви, ОСОБА_1 просив стягнути матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП з винуватої особи - ОСОБА_2 .

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Установлено, що у зв`зку з ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП, яка мала місце 23 грудня 2015року з вини відповідач ОСОБА_2 , позивач з 23 по 31 грудня перебував на лікуванні у закладі охорони здоров`я та витратив на лікування 11 335, грн., поніс витрати на послуги евакуатора у розмірі 650, 00 грн та 1080 грн за зберігання пошкодженого автомобіля, що підтверджується випискою із стаціонарного хворого №15217, квитанціями про придбання ліків (а.с.158-160), кватинцією про витрати на послуги евакуатора (а.с.161), витрати за зберігання пошкодженого автомобіля (а.с.162).

Згідно звіту №725-08 експертного авто товарознавчого дослідження про визначення матеріального збитку пошкодженого автомобіля станом на 30.04.2018 року, вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля «Опель Аскона с 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в цінах станом на час виконання даного дослідження 23.04.2018 р. становить 28 087,40 грн (а.с.164).

За товарознавче дослідження про визначення матеріального збитку пошкодженого автомобіля позивачем оплачено 650 грн (а.с.163).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи наведене, колегія судді вважає, що з ОСОБА_2 , як винуватої особи у ДТП підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 41 152 (сорок одна тисяча сто п`ятдесят дві ) грн.

ОСОБА_1 та апелянтом не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині стягненні моральної шкоди з ОСОБА_2 , а тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

За таких обставин рішення суду в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 41 152 (сорок одна тисяча сто п`ятдесят дві ) грн. 85 коп підлягає скасуванню та відмовити у задоволенні позову в цій частині з стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 41 152 (сорок одна тисяча сто п`ятдесят дві ) грн 85 коп

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1, 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судових збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судових збір».

Згідно з частиною сьомою статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За подання апеляційної скарги Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"сплачено судовий збір в розмірі 1152 грн, тому у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, понесені відповідачем судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги підлягаютькомпенсації за рахунок держави.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі становить 71152,85 грн яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102 грн*100=210 200 грн).

Отже зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» Барана Василя Васильовича задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 серпня 2021 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 41 152 (сорок одна тисяча сто п`ятдесят дві ) грн 85 коп. скасувати та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна Страхова Компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди й ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 41 152 (сорок одна тисяча сто п`ятдесят дві ) грн 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в користь держави 768,40 грн судового збору.

Компенсувати Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" 1152 ( одну тисячу сто п`ятдесят дві ) грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги в цій справі, за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 08 листопада 2021 року.

Судді: В.Д.Фединяк

І.В.Бойчук

В.А.Девляшевський