Справа 688/1708/21
№ 2/688/581/21
Рішення

Іменем України

(заочне)

02 листопада 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Марчук І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Мельника Станіслава Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором позики,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача.

08 червня 2021 року адвокат Мельник С.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.01.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошових коштів у сумі 65000 грн., за яким ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 вищевказані грошові кошти. Під час укладання договору сторонами було встановлено строк повернення позики до 10.02.2021 року. Проте до вказаного строку ОСОБА_2 не виконав зобов`язання, у зв`язку з чим позивач неодноразово звертався з вимогою про повернення боргу. Тому, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 07.01.2021 року в розмірі 65000 грн., проценти на рівні облікової ставки НБУ за договором позики від 07.01.2021 року за використання грошових коштів після спливу строку договору позики у розмірі 1391 грн. 13 коп., 3% річних від простроченої суми заборгованості за договором позики від 07.01.2021 року в розмірі 617 грн. 58 коп. та понесені судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мельник С.В. у судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав письмове повідомлення, в якому зазначив, що на підставі договору про надання правової допомоги від 11.05.2021 року здійснював представництво інтересів ОСОБА_1 в даній справі, однак 01.11.2021 року припинено (розірвано) вказаний договір за взаємною згодою сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2021 позовну заяву залишено без руху на надано позивачу та його представнику пятиденний строк для усунення недоліків. У визначений судом строк недоліки було усунуто.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2021 року відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження на 10 год. 00 хв. 13 вересня 2021 року, який через неявку учасників справи відкладався на 10 год. 00 хв. 06.10.2021 року, а в подальшому за клопотанням представника позивача на 11 год. 00 хв. 06.11.2021 року.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

02 листопада 2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст.178 ЦПК України.

З`ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на наступне.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 07 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики.

Згідно п.п. 1-3 умов вказаного Договору позики ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 у власність грошові кошти в розмірі 65000 грн. для задоволення особистих потреб.

Відповідно до п.п. 4-5 Договору позики договір укладається строком на 1 місяць, позичальник зобов`язується повернути суму позики 10 лютого 2021 року шляхом надання грошових коштів особисто позикодавцеві.

У вказаному договорі сторонами не зазначено розмір процентів.

Згідно п. 6 Договору позики підписанням цього Договору позичальником підтверджує факт отримання останнім суми позики.

Отже, позивач ОСОБА_1 виконала умови договору та надала відповідачу ОСОБА_2 суму позики в розмірі 65000 грн., а останній її отримав, що підтверджується підписанням вказаного договору.

4. Застосовані норми права.

За змістом положень статтей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.

З метою забезпечення правильного застосування статтей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Такі правові висновки про застосування статтей 1046, 1047 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17 й підтримані Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц, провадження № 14-465цс18.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5. Мотиви та висновки суду.

Як вбачається з умов Договору позики від 07.01.2021 року відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути ОСОБА_1 суму позики в розмірі 65000 грн. 10.02.2021 року. Однак взяті на себе зобов`язання відповідач у визначений строк не виконав.

Згідно п. 7 Договору позики від 07.01.2021 року після повернення суми позики позикодавцем видається позичальнику розписка, якою підтверджується факт отримання грошових коштів. Без цієї розписки сума позики вважається не повернутою.

Отже, оригінал договору позики від 07.01.2021 року знаходиться у позивача ОСОБА_1 , засвідчену належним чином копію якого остання надала суду, в матеріалах справи відсутня розписка про отримання позивачем ОСОБА_1 грошових коштів за Договором позики від 07.01.2021 року, а також відсутні докази оспорення Демчуком С.М. вказаного Договору позики чи надання суду розписки про повернення позивачу отриманих коштів, а тому суд вважає доведеним той факт, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися зобов`язання із договору позики, і що останній свої зобов`язання за ним не виконав.

Оскільки відповідач не повернув позивачу грошові кошти у сумі 65000 грн., тому вимога ОСОБА_1 про стягнення 65000 грн. заборгованості за договором позики від 07.01.2021 року є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Підлягає також задоволенню вимога позивача про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 617 грн. 58 коп., нараховані за період з 11.02.2021 року по 07.06.2021 року, оскільки є обґрунтованими.

Окрім того позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості та процентів за договором позики від 07.01.2021 року просив стягнути 1391 грн. 13 коп. процентів на рівні облікової ставки НБУ. Суд вважає за необхідне в цій частині позову відмовити з огляду на наступне.

Облікова ставка НБУ є основною процентною ставкою, одним із монетарних інструментів за допомогою якого НБУ встановлює для суб`єктів грошово-кредитного ринку України орієнтир за вартістю коштів на відповідний період, не є сталою величиною, змінюється рішенням правління НБУ та встановлюється виключно для національної валюти України - гривні.

Враховуючи, що частиною першою статті 1048 ЦК України визначено єдиний розмір процентів, якщо такі договором позики не передбачені, - на рівні облікової ставки НБУ, яка встановлюється виключно для національної валюти України, тому вказана норма та, як наслідок, право позикодавця вимагати сплати процентів від суми позики, може бути надане та реалізоване лише у разі, якщо позика отримана у гривні.

Під час вирішення питання про можливість нарахування та стягнення процентів від суми позики у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України, необхідно мати на увазі, що такі проценти нараховуються у разі: 1) якщо у договорі позики не зазначені проценти або не вказано, що він безпроцентний; 2) предметом договору позики є грошові кошти у національній валюті України - гривні; 3) період нарахування процентів від суми позики - є період дії договору позики в межах строку, протягом якого позичальник може правомірно не сплачувати кредитору борг (що відбувається у разі повернення боргу періодичними платежами), оскільки на період після закінчення цього строку позика не надавалась.

Такі висновки щодо періоду стягнення процентів Велика Палата Верховного Суду зробила у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) та у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), й підтримані Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 522/11047/17-ц (провадження № 61-4053св20).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, розмір процентів за обліковою ставкою НБУ за користування коштами у розмірі 65000 грн. становить 1391 грн. 13 коп., з яких за період з 11.02.2021 року по 04.03.2021 року розмір процентів за обліковою ставкою НБУ на рівні 6% річних становить 223 грн. 86 коп., за період з 05.03.2021 року по 15.04.2021 року - на рівні 6,5% річних становить 474 грн. 37 коп. та за період з 16..04.2021 року по 07.06.2021 року - на рівні 7,5% річних становить 692 грн. 90 коп.

Оскільки позивачем нараховано проценти від суми позики за період з 11.02.2021 року по 07.06.2021 року, а не в межах строку дії договору з 07.01.2021 року по 10.02.2021 року, вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки на період з 11.02.2021 року по 07.06.2021 року, тобто після закінчення строку дії вказаного договору, позика відповідачу не надавалась.

Таким чином позов адвоката Мельника С.В. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором позики підлягає до часткового задоволення.

6.Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

А тому, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 889 грн. 11 коп.

На підставі ст.ст. 526, 545, 610-612, 625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов адвоката Мельника Станіслава Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 07 січня 2021 року в розмірі 65000 (шістдесят п`ять тисяч) гривень та три проценти річних за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 617 (шістсот сімнадцять) гривень 58 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 11 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 19 січня 2012 року Прилуцьким МВ УМВС України в Чернігівській області.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 01 листопада 2013 року Шепетівським МВ УДМС України в Хмельницькій області.

Повне заочне рішення складено 08 листопада 2021 року.

Суддя: С.В. Козачук