Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_1 кошти у розмірі 23 101,90 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_1 15.09.2018 року по вул. Кирилівській в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Опель Корса» д.н.з. НОМЕР_1 , не впевнився в безпечності маневру, здійснюючи поворот ліворуч, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до їх пошкодження.
На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 21.12.2018 року.
Також вказує, що понесено витрати за послуги аварійного комісара у розмірі 700,00 грн.
10 травня 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 22 401,99 грн.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.10.2020 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.
Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання.
Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 15.09.2018 року о 10 год. 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Опель Корса» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Кирилівській, 113 в м. Києві, при зміні напрямку руху, а саме здійснюючи поворот ліворуч, при цьому перетинаючи подвійну горизонтальну лінію дорожньої розмітки, не впевнився з безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда 323» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. п. 10.1 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Позивач зазначає, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується відомостями з Централізованої бази даних МТСБУ.
Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.
17 жовтня 2018 року ОСОБА_3 , як власник автомобіля «Мазда 323» д.н.з. НОМЕР_2 , звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 4).
З матеріалів справи убачається, що договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.
Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин.
Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.
Судом встановлено, що у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 10.05.2019 року згідно наказу № 4373 від 08.05.2019 року здійснило виплату відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «Мазда» д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 22 401,99 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 937746 від 10.05.2019 року (а.с. 25).
Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
За таких обставин, суд вважає, що Моторно (транспортне) страхове бюро України правомірно пред`явило вимоги до ОСОБА_1 , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.09.2018 року, про відшкодування суми сплачених коштів, пов`язаних з виплатою власнику пошкодженого транспортного засобу «Мазда» д.н.з. НОМЕР_2 регламентної виплати в розмірі 22 401,99 грн.
Положеннями частини 1 статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
За заявленими вимогами позивач також просить стягнути з відповідача у відшкодування понесених додаткових витрат на оплату послуг аварійного комісара в порядку регресу кошти у розмірі 700 грн.
За правилами частини 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
При цьому суд враховує наступні обставини.
Пунктом 34.4 ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
Згідно матеріалів справи, позивачем були понесені витрати пов`язані з оплатою послуг робіт по оцінці вартості (розміру) майнової шкоди завданої власнику автомобіля«Мазда 323», д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 700 грн., що підтверджується рахунком № 651 від 14.10.2018 року та актом виконаних робіт № 651 (а.с. 24, 24 зв.).
Разом з тим, положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика (МТСБУ) вимагати відшкодування вартості витрат на проведення оцінки вартості по визначенню розміру шкоди, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на встановлення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню в порядку регресу з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не убачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача ОСОБА_1 витрат на визначення розміру шкоди в сумі 700 грн., тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду надано не було.
З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, у зв`язку із чим з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача сплачена останнім регламентна виплата у розмірі 22 401,99 грн.
Відповідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України також з відповідача на користь МТСБУ слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в дохід держави у розмірі 2 102 грн.
Керуючись ст. ст. 22, 29, 34, 38, 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 11, 16, 22, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 280, 282, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регрессу витрати, пов`язані з регламентною виплатою в сумі 22 401 (двадцять дві тисячі чотириста одна) грн. 99 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, місце знаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ідентифікаційний .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 04 січня 2021 року.

Суддя Л.М.Виниченко