Справа № 509/5567/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Степанової Н.С.

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 509/5567/21 за позовом за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року позивач звернулася до суду з зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки, площею 2,65 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Надлиманська сільська рада, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 ; земельної ділянки, площею 1,00 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Надлиманська сільська рада, масив № НОМЕР_3 , ділянка № НОМЕР_2 ; НОМЕР_4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері вона звернулася до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округа Панченко О.О. із заявою про прийняття зазначеної вище спадщини і нотаріус видала їй свідоцтва про право на спадщину на вказані вище земельні ділянки. Стосовно вказаної вище частини житлового будинку, нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на це майно мають недоліки, які неможливо виправити у позасудовому порядку і порекомендувала звернутися до суду.

З наведених підстав позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на зазначену вище частину житлового будинку.

19.10.2021 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 08.11.2021 року.

В судове засідання позивач не з`явилася, при цьому надала суду заяву, якою повідомила, що свій позов підтримує та просить проводити розгляд справи у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, також надала суду заяву, якою повідомила, що позов визнає повністю та просить розглядати справу у її відсутність.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була матір`ю позивача та відповідача.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки, площею 2,65 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Надлиманська сільська рада, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 ; земельної ділянки, площею 1,00 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Надлиманська сільська рада, масив № НОМЕР_3 , ділянка № НОМЕР_2 ; НОМЕР_4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті матері, позивач звернулася до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округа Панченко О.О. із заявою про прийняття зазначеної вище спадщини. 18.10.2013 року нотаріус видала їй свідоцтва про право на спадщину на вказані вище земельні ділянки.

Стосовно вказаної вище частини житлового будинку, нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на це майно мають недоліки, які неможливо виправити у позасудовому порядку і порекомендувала звернутися до суду.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 30 серпня 1994 року, 61/100 частини будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належало в рівних частках по Ѕ частині: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (батькам сторін у справі) і відповідно частка кожного становила 61/200 (61/100 : 2 = 61/200).

Згідно рішення Надлиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 913-V від 10.06.2008 р. вулицю Леніна в селі Надлиманське Овідіопольського району Одеської області перейменовано на вулицю Б.Хмельницького.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.06.2006 р., виданого державним нотаріусом Овідіопольської ДНК, відповідачка ОСОБА_2 успадкувала 61/200 частини будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч.1,2 ст.1223ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

ОСОБА_1 є спадкоємицею майна ОСОБА_3 за заповітом, а тому має право на одержання у спадок 61/200 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який в цілому складається з житлового будинку, зазначеного на плані під літ. «А», загальною площею 175,7 кв.м., житловою площею 71,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте зазначене право не може бути реалізоване ОСОБА_1 , оскільки нотаріусом в правовстановлюючих документах було виявлено недоліки.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

При цьому суд враховує, що позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, в силу розбіжностей в написанні прізвища матері, отримала відмову в оформленні спадщини, що унеможливлює реалізацію нею своїх прав, у тому числі й на отримання свідоцтва про право на спадщину, тому її право є невизнаним і підлягає судовому захисту відповідно до ст.ст.5,19 ЦПК України.

З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні судових витрат, суд такі витрати не стягує.

Керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 18, 76-83, 95, 200, 258, 259, 263-268, 272-273 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно у вигляді 61/200 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який в цілому складається з житлового будинку, зазначеного на плані під літ. «А», загальною площею 175,7 кв.м., житловою площею 71,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є. М. Панасенко