Справа № 522/3289/19
Провадження № 6/522/941/21
УХВАЛА

03 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси з заявою про заміну сторони виконавчого провадження звернувся приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Єгор Олексійович, в якій просить замінити сторону боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , її правонаступником - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №52, виданого 14.01.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю.

У судове засідання 03.11.2021 року учасники справи не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20.05.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгор Олексійовича відкрито виконавче провадження АВСП № 65519156 з примусового виконання виконавчого напису № 52, виданого 14.01.2015 року приватним ОСОБА_3 , про звернення стягнення на майно, а саме: трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, пропоную задовольнити вимоги ПАТ "Дельта Банк" у розмірі 713736,95 грн. також стягнути суму в розмірі 2500, за вчинення виконавчого напису, боржником за яким виступає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 .

За змістом виконавчого документу, майно, що є предметом звернення стягнення за виконавчим документом, - квартира - яка на підставі іпотечного договору №1504/0908/55- 021-2-1, посвідченого приватним нотаріусом Носенком О.В. 09 вересня 2008 року за реєстровим №5042 є забезпеченням виконання зобов`язань ОСОБА_1 згідно кредитного договору № 1504/0908/55021 від 09 вересня 2008 року, - передано в іпотеку Відкритому акціонерному товариству «Сведбанк», , правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», .

08.12.2020 року ухвалою Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/13184/20 замінено стягувана - Публічне акціонерне товариство Дельта Банк () його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС (65048, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд.36, офіс 308, ) у виконавчому провадженні ВП № 52478326 з примусового виконання виконавчого напису №52, виданого 14.01.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю., про стягнення грошової суми 716236,95 грн. Вказаною ухвалою встановлено, що 21.07.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС укладено договір №2292/К про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 236, за змістом пункту 1 якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. У пункті 111 Додатку № 1 до вказаного договору №2292/К зазначено: кредитний договір № 1504/0908/55-021 від 09.09.2008, позичальник ОСОБА_1 , іпотечний договір № 1 504/0908/55-02 1-2-від 09.09.2008 року та договір поруки № 1504/0908/55-021-Р-1 від 09.09.2008 року.

Тобто, ПАТ «Дельта Банк» вибуло з правовідносин, що виникли за кредитним договором №1504/0908/55-021 від 09.09.2008 року, іпотечним договором №1504/0908/55-021-2-від 09.09.2008 року та договором поруки №1504/0908/55-021-Р-1 від 09.09.2008 року.

В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем було встановлено, що в жовтні 2018 року, співробітниками ПАТ «Дельта Банк» в ході перевірки заставного майна, а саме квартири, загальною площею 63,0 кв.м, житловою площею 28,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено факт, що 12.12.2017 року державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Манютою Сергієм Васильовичем прийнято рішення № 38704335 про державну реєстрацію припинення іпотеки (реєстраційний № 23911128) та рішення №38703767 про державну реєстрацію припинення обтяження (реєстраційний № 23910639) нерухомого майна та внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підставою для здійснення вказаних реєстраційних дій зазначено: лист, серія та номер: б/н, виданий 15.10.2015 року, видавник ПАТ «Дельта Банк», який, як встановлено в ході перевірки, банком не видавався. Погашення кредитної заборгованості, в тому числі і видача довідки про її погашення, не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Внаслідок внесення записів про припинення іпотеки та припинення обтяження, квартира квартира, загальною площею 63,0 кв.м, житловою площею 28,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , була неодноразово відчужена, а на день звернення до суду її власником є ОСОБА_2 , яка є власницею відповідно до договору купівлі-продажу, серія та номер: 1037, виданий 12.04.2018, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М.

Вказані обставини встановлено заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 04 лютого 2020 року у справі № 522/3289/19, яким позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено; визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Манюти Сергія Васильовича № 38704335 від 12.12.2017 року про припинення іпотеки та скасувано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо припинення іпотеки (реєстраційний номер №23911128); визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Манюти Сергія Васильовича № 38703767 від 12.12.2017 року про припинення обтяження та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо припинення обтяження (реєстраційний номер №239106394) на об`єкт нерухомості, а саме, квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

28.04.2021 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси у справі № 522/3289/19 замінено Замінити стягувана (сторону у виконавчому документів, у виконавчому провадженні) з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65040, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, оф.308. ) у виконавчих провадженнях за виконавчим документам, виданим Приморськими районним судом м. Одеси у цивільній справі №522/3289/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Манюти Сергія Васильовича, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Комунальне підприємство «Реєстраційна служба Одеської області», ОСОБА_2 , про скасування рішень та записів.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 279297679 від 12.10.2021 року щодо квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , наявний запис про іпотеку № 44438232, зареєстрований 09.09.2008 року, за змісту якого іпотекодержателем є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС", , країна реєстрації: Україна.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 279293857 від 12.10.2021 року щодо квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , наявний запис про обтяження № 44439687, зареєстроване 09.09.2008 року.

Згідно абзацу 3 статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Положення частини першої статті 23 визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-р/2020 від 14.07.2020\

За змістом частини другої статті 23 Закону України «Про іпотеку» особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Згідно з рішенням Рішенням Конституційного Суду№ 8-р/2020 від 14.07.2020 іпотека є специфічним видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні його власника, який обмежений у правомочності самостійно розпоряджатися предметом іпотеки. Тобто іпотека обмежує такий елемент права власності, як право розпорядження нерухомим майном, яке є предметом іпотечного договору. Зазначений вид забезпечення виконання зобов`язання передбачає стимулювання боржника до належного виконання зобов`язання та запобігання негативним наслідкам, що настають у разі порушення ним свого зобов`язання. У разі порушення боржником свого зобов`язання до особи, яка передала в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання такого зобов`язання, можуть бути застосовані заходи цивільно-правової відповідальності у виді звернення стягнення на предмет іпотеки. Особливістю цього виду забезпечення виконання зобов`язання є те, що обтяження майна іпотекою відбувається незалежно від зміни власника такого майна, тому стосовно кожного наступного власника іпотечного майна виникають ризики настання відповідальності перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання, зокрема звернення стягнення на предмет іпотеки.

Обтяження нерухомого майна іпотекою передбачає заборону або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном та виникає з моменту внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту такого обтяження. Набувач предмета іпотеки не позбавлений можливості отримувати інформацію про обтяження майна іпотекою самостійно або за допомогою третіх осіб та здатний виявити розумну обачність, щоб убезпечити себе від негативних наслідків, пов`язаних із набуттям статусу іпотекодавця, у тому числі і тих, що можуть настати у разі невиконання основного зобов`язання. Хоча обтяження майна іпотекою і впливає на можливість реалізації набувачем іпотечного майна свого конституційного права власності через обмежену правомочність розпоряджатися предметом іпотеки, втручання у таке право є мінімальним та спрямоване на врахування інтересів усіх суб`єктів вказаних правовідносин.

Положення частини першої статті 23 Закону «Про іпотеку» не порушують розумного балансу між правами та інтересами іпотекодержателя (кредитора) і іпотекодавця (набувача іпотечного майна). До того ж факт обізнаності набувача іпотечного майна щодо перебування нерухомого майна в іпотеці не має істотного значення, адже відчуження предмета іпотеки іпотекодавцем за згодою або без згоди іпотекодержателя жодним чином не припиняє іпотеки. Водночас набувач іпотечного майна, до відома якого не доведено інформацію про те, що нерухоме майно є предметом іпотеки, володіє достатніми засобами юридичного захисту, передбаченими чинним законодавством України, у разі порушення його конституційного права власності, а також вимог закону при вчиненні правочину. Конституційний Суд України зазначає, що положення частини першої статті 23 Закону № 898, які визначають наслідки переходу права власності на предмет іпотеки до третьої особи, безпосередньо не стосуються питання позбавлення іпотекодавця (набувача іпотечного майна) права власності на предмет іпотеки або ж його примусового відчуження у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог статті 23 Закону «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою, оскільки у момент передачі майна в іпотеку іпотекодавець не був її власником. Іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна. Таку правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд України у постановах від 24 грудня 2014 року, від 05 лютого 2014 року та Вищий господарський суд України у своїй постанові від 09 лютого 2015 року,

Вказана правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 161/6253/15-ц (провадження № 14-32цс20).

Відтак, наявною є чинність іпотеки для нового власника об`єкту нерухомого майна, що є предметом звернення стягнення за виконавчим документом, трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. За таких умов у разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису, який виключено на підставі незаконного рішення суду. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек. Тому ухвалення судом рішення про недійсність договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності правочину, а договір іпотеки (права й обов`язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек.

За таких обставин, ураховуючи сутність іпотеки та зміст правових механізмів забезпечення прав усіх сторін спірних правовідносин, ефективним відновленням прав кредитора у зв`язку зі скасуванням незаконного рішення є застосування передбаченої угодою сторін процедури звернення стягнення на іпотечне майно як однієї з умов надання (отримання) кредиту.

Саме такі висновки щодо застосування до спірних правовідносин статті 23 Закону «Про іпотеку» та поширення її дії на особу, щодо якої встановлено факт переходу права власності на квартиру під час виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження права власності на цю квартиру, викладені у постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 643/18839/13-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 643/12557/16-ц та від 13 березня 2019 року у справі № 643/19761/13-ц.

Вказана правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц.

Відтак, у випадку скасування незаконного рішення про припинення іпотеки при зміні власника предмету іпотеки Велика Палата Верховного Суду називає ефективним способом захисту прав кредитора саме звернення стягнення на іпотечне майно, що відповідає змісту виконавчого напису № 52, виданого 14.01.2015 року приватним ОСОБА_3 , що знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» до нового власника іпотечного майна перейшли всі права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором у тому обсязі й на тих умовах, на яких вони належали іпотекодавцю на момент укладення договору про відчуження предмета іпотеки, а також перейшли права й обов`язки боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, що, відповідно, є підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні.

Вказану правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі № 201/16014/13-ц.

Таким чином, боржник ОСОБА_1 вибула як сторона із виконавчого провадження за виконавчим написом № 52, виданого 14.01.2015 року приватним ОСОБА_3 , про звернення стягнення на майно.

Враховуючи вищенаведене суд вбачає наявність правових підстав для заміни сторони боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , її правонаступником - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , у виконавчому провадженні у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №52, виданого 14.01.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю.

За змістом ч. ч. 1,2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного чи приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Статтею 124 Конституції України передбачено, судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У зв`язку з вищезазначеним, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 512-516 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 260,261, 263, 268, 353-354, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, задовольнити.

Замінити сторону боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , її правонаступником - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №52, виданого 14.01.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення, апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 05.11.2021 року.

Суддя: В.Я. Бондар