Справа №463/9819/21
Провадження №2/463/1660/21
УХВАЛА

судового засідання

08 листопада 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Леньо С. І.

з участю секретаря судового засідання Станько Р.О.,

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву головуючого судді Леньо С.І. про самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави в особі Державного казначейства України, Територіального управління ДБР у м. Львові про відшкодування шкоди завданої органом державної влади, суд -

в с т а н о в и в :

в проваджені Личаківського районного суду м. Львова перебуває зазначена вище цивільна справа.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

На підставі ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як вбачається з матеріалів справи представником відповідача Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові є Онищак М.П., який був безпосереднім підлеглим головуючого по справі, оскільки тривалий час працював в Личаківському районному суді м Львова на посаді помічника судді та був помічником головуючого судді.

З врахуванням наведеного, для забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, головуючий по справі підлягає самовідводу.

Керуючись ст.ст. 40, 201 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

заяву головуючого судді Леньо С.І. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Леньо Світлану Іванівну від розгляду цивільної справи №463/9819/21 (провадження №2/463/1660/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державного казначейства України, Територіального управління ДБР у м. Львові про відшкодування шкоди завданої органом державної влади.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: Леньо С. І.