Справа № 148/903/21
Провадження №2/148/481/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Кугутюком Олександром Васильовичем, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Адвокат Кугутюк О.В. звернувся в суд від імені та в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 22.04.2007 позивач уклав шлюб з відповідачем, який зареєстровано Виконавчим комітетом Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, актовий запис №06. Від даного шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя у сторін не склалося. Сторони подружніх стосунків не підтримують з березня 2021 року через відсутність любові, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, розбіжностей поглядів на ведення спільного господарства. Вони стали чужими один для одного, проживають окремо, їх сім`я розпалася остаточно. За таких обставин поновлення шлюбних стосунків між сторонами і збереження сім`ї неможливе. Тому просить шлюб між ними розірвати, судові витрати залишити за сторонами.

В судове засідання позивач та його представник, адвокат Кугутюк О.В., не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. До суду надійшла заява представника позивача, згідно якої він просить розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Від неї до суду надійшла письмова заява, в якій вона позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у її відсутність та залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 21.04.2021, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Виконавчим комітетом Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 22.04.2007, про що зроблено актовий запис №06. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 » (а.с. 5).

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 6) .

Згідно ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.06.2021 сторонам надано строк для примирення терміном три місяці (а.с. 25).

За змістом ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено, шлюбні відносини сторони не підтримують з березня 2021 року. Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя, однак вони не привели до порозуміння між сторонами. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сім`ю не має, а відповідач проти цього не заперечує. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв`язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Підстав для відновлення відповідачу дошлюбного прізвища суд не вбачає, оскільки вона виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки таке бажання він висловив в своїй заяві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, ст.ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ч.4 ст. 206, ст. 211, ч. 2 ст. 247, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , поданий представником адвокатом Кугутюком Олександром Васильовичем, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Виконавчим комітетом Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, актовий запис № 06 розірвати.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Штифурко