Справа № 161/6245/21
Провадження № 2/161/2284/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого судді Кирилюк В.Ф.

секретаря Шолом С.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

05.04.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 25.09.2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, за час якого у них народилися спільні діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 07.06.2016 року. 20.03.2020 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області шлюб між ними розірвано. Разом з тим, 27.03.2019 року, в період перебування у зареєстрованому шлюбі, ними було придбано автомобіль марки Пежо 308, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 (далі транспортний засіб, автомобіль). 15.01.2020 року вказаний автомобіль був відчужений відповідачем без її відома. Відповідно до звіту про ринкову вартість вказаного автомобіля його вартість становить 144197 грн.

Враховуючи наведене, просить суд, в порядку поділу майна подружжя, стягнути на свою користь з відповідача грошові кошти у розмірі 72098,50 грн. компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу марки Пежо 308, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали із вказаних у позові підстав. Просили суд позов задовольнити.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили. Суду пояснили, що позивач знала про реалізацію автомобіля та отримала частину коштів. Просили суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області за актовим записом № 1369.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було розірвано. Дане судове рішення набрало законної сили 07.08.2020 року (а.с. 8-10).

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 25.09.2009 року по 07.08.2020 року.

Однак, з усних пояснень сторін слідує, що фактично вони перестали проживати разом, як чоловік та жінка, 14 січня 2020 року, коли позивач забрала свої речі з дому та переїхала в інше місце проживання. Ця обставина визнана відповідачем.

Судом також встановлено, що 27.03.2019 року в період перебування у зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти подружжя, сторонами було придбано автомобіль марки Пежо 308, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

В подальшому, 15 січня 20220 року вказаний автомобіль був відчужений відповідачем.

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В даному випадку, оскільки спірний автомобіль придбаний сторонами за час їх шлюбу, а доказів віднесення його до особистої власності одного з подружжя не надано, на нього поширюється правовий режим спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що автомобіль придбаний за особисті кошти матері відповідача, оскільки вони не підтверджені будь-якими доказами. До того ж, відповідач в цій частині суперечить сам собі, оскільки одночасно стверджує, що автомобіль є його особистою приватною власністю, в той час як надалі вказує, що частину коштів від відчуження автомобіля повернув позивачу, тобто, вказує, що він все таки вважав його спільною сумісною власністю подружжя.

Далі, відповідно до роз`яснень, які наведені у п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, ключовим для вирішення питання про можливість поділу майна, яке було відчужено подружжям є не тільки наявність на це письмової згоди іншого з подружжя, а використання виручених від продажу грошових коштів не в інтересах сім`ї чи на її потреби.

В даному випадку, відповідач не надав суду будь-яких доказів того, що кошти, які він виручив від продажу автомобіля Пежо 308, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , він використав в інтересах сім`ї чи на її потреби.

Враховуючи вищенаведене, а також той факт, що автомобіль був проданий відповідачем 15 січня 2020 року, в той час як сторони фактично припинили шлюбні відносини 14 січня 2020 року, що визнав відповідач, беручи до уваги відсутність згоди позивача на відчуження автомобіля, слід дійти висновку, що відповідач розпорядився автомобілем на власний розсуд та не в інтересах сім`ї чи на її потреби.

Доказів передачі частини коштів від продажу автомобіля позивачу, відповідач суду не надав. Його доводи про те, що цей факт може підтвердити покупець автомобіля суд до уваги не бере, оскільки факт передачі грошових коштів показами свідків підтверджуватися не може.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги слід задовольнити та в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя присудити позивачу грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля Пежо 308, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Визначаючи розмір такої грошової компенсації суд враховує, що згідно звіту про оцінку легкового автомобіля, його ринкова вартість становить 144 197,00 грн. (а.с. 16-26).

Відповідач не надав суду доказів іншої вартості відчуженого ним автомобіля.

Зважаючи на викладене, слід задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію у розмірі 72 098,50 грн.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне понесені ОСОБА_3 судові витрати по справі зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. компенсувати їй за рахунок відповідача.

На підставі ст.ст.141, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на корись ОСОБА_1 72 098,50 грн. (сімдесят дві тисячі дев`яносто вісім гривень п`ятдесят копійок) як грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки Пежо 308, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2

Стягнути з ОСОБА_3 на корись ОСОБА_1 908 грн. (дев`ятсот вісім грн.) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 04 листопада 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк