КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5082/21
УХВАЛА

09.11.2021 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до Споживчого товариства «Сузір`я Будова» (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Осипова 25) про захист прав споживача та стягнення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», в якій просить суд стягнути з Споживчого товариства «Сузір`я Будова» на її - ОСОБА_1 користь штрафні санкції (пеня за прострочення виконання зобов`язання) у розмірі 30 388,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилається на порушення Споживчим товариством «Сузір`я Будова» умов укладеного договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 3/25 НП в частині прострочення виконання зобов`язання.

При зверненні до суду з позовною заявою щодо визначення підсудності позивач посилається на ч. 5 ст. 28 ЦПК України, яка передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Вирішуючи питання про підсудність даної справи, суддя дійшов висновку, що на позовні вимоги ОСОБА_1 положення Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджуються, а тому правила альтернативної підсудності відповідно ч. 5 ст. 28 ЦПК України не можуть застосуватися до даних правовідносин.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У частині п`ятій статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Таким чином за приписами цього закону статус споживача набуває особа, яка замовляє певний товар, роботу чи послугу у виробника чи продавця. Підставою для виникнення відносин між споживачем та продавцем є відповідний договір.

У даному випадку спірні правовідносини сторін не є наслідком укладення чи виконання договору про реалізацію споживачу продукції (товарів, робіт, послуг), а є наслідком відносин його асоційованого членства в кооперативі.

У випадку, якщо певні матеріальні блага особа отримує не у зв`язку із укладеним договором, а з інших підстав, в тому числі у зв`язку із членством особи в кооперативі, а оплата, яку ця особа проводить не є платою за товари та послуги, а є паєм (членським внеском такої особи), який сплачується саме у зв`язку із відносинами членства - то така особа не виступає в якості споживача в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, отримання позивачем квартири не є наслідком укладення чи виконання та сплати ним на виконання укладеного з ним як зі споживачем договору про реалізацію йому продукції (товарів, робіт, послуг), а є наслідком відносин його асоційованого членства в кооперативі».

Таким чином, суддя приходить до висновку про неможливість застосування положень частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин, оскільки сплачені позивачем кошти є пайовим внеском, який сплачений членом кооперативу на виконання його обов`язків, передбачених статутом кооперативу, а не платою за отримані послуги чи товар.

Закон України «Про захист прав споживачів» поширюється на договори підряду та договори про надання послуг, і не поширюється на договори про пайову участь між будівельним кооперативом і його членами.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами, не підпадають під норми ЗУ «Про Захист прав споживачів», а тому на них не поширюються вимоги ЦПК України про право позивача на альтернативну підсудність - за їх зареєстрованим місцем проживання.

Отже, вищевказаний позов не підсудний Київському районному суду м. Одеси.

Таким чином, вказана справа підлягає направленню за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що місцезнаходженням відповідача - Споживчого товариства «Сузір`я Будова» є м. Одеса, вул. Осипова 25, що територіально відноситься доПриморського району м. Одеси.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч. 3 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо , зокрема справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність (рішення ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24), у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справі Leo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справах Jorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що місцезнаходженням відповідача - Споживчого товариства «Сузір`я Будова» є м. Одеса, вул. Осипова 25, що територіально відноситься доПриморського району м. Одеси, суддя, дослідивши і оцінивши обставини справи, визначивши юридичну природу спірних правовідносин, з метою всебічного, об`єктивного розгляду справи, а також з метою дотримання правил підсудності та керуючись ч. 2 ст. 27 ЦПК України, прийшов до висновку про передачу справи за підсудністю та направлення даної цивільної справи до Приморського районного суду м. Одеса.

Керуючись ч.2 ст. 27, ч.1 ст. 30, п.1 ч.1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до Споживчого товариства «Сузір`я Будова» (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Осипова 25) про захист прав споживача та стягнення штрафу направити за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Приморського районного суду м. Одеси (65029, м. Одеса, вул. Балківська, 33).

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Суддя Петренко В. С.