Справа № 212/9143/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Шевченко Ю.С., Петренко К.І.

за участю позивачки - ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позову навела наступне. З 28.02.2009 по 30.06.2015 року, вона, ОСОБА_1 , перебувала у шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.06.2015 року у справі № 214/1151/15-ц. Від шлюбних відносин із відповідачем мають дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.06.2015 р. шлюб з ОСОБА_3 розірвано, діти залишились зареєстрованими разом із нею, за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . 09.07.2014 року, Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу батька ОСОБА_3 щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 14.12.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі ј частки від усіх видів доходу батька ОСОБА_3 , але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. З серпня 2014 року по теперішній час, відповідач ОСОБА_3 , матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В житті дітей не приймає участі, не цікавиться дітьми, не виховує їх та не піклується про фізичний, духовний, моральний розвиток і навчання, не піклується також здоров`ям дітей, взагалі не підтримує ніяких зв`язків із дітьми. Їй відомо, що відповідач деякий час знаходився на заробітках за кордоном. В якій саме країні, вона не знає, він на зв`язок не виходить, матеріально або іншим способом взагалі не допомагає. Так, відповідно до розрахунку заборгованості Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 09.01.2020 року, заборгованість відповідача згідно виконавчого листа № 2/214/229 від 20.01.2015 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення аліментів складає - 109 380,85 грн. У зв`язку із систематичним ухиленням відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, - сплати аліментів на її утримання, що підтверджується постановами державного виконавця Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за матеріалами ВП № 46318371, Саксаганським ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області 12.08.2017 року, розпочате кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000103 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 164 КК України, - ухилення від сплати аліментів на утримання дітей. 30.12.2016 року нею укладено шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 . Від шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народилась донька ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась донька ОСОБА_9 . Після укладення шлюбу з ОСОБА_2 , обидві старші доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , переїхали мешкати разом із нею та її чоловіком ОСОБА_2 , в трикімнатну квартиру на АДРЕСА_2 . У дітей є окрема кімната, окремі ліжка для сну, є місця для навчання, шкільне приладдя, іграшки, одяг відповідно віку та сезону, особисті засоби гігієни, приготовані страви. В даній квартирі створено всі належні умови для комфортного проживання усім її дітям, що також підтверджується висновком органу опіки та піклування Покровської районної у місті Кривому Розі ради від 01.07.2020 року № 7/01-29/2197. ОСОБА_2 виявився хорошим чуйним щодо дівчаток, справжнім батьком. Завжди піклується та виховує доньок, як своїх рідних. Відноситься однаково добре, як до рідних дітей. Бажає всиновити дівчаток та надати їм своє прізвище, для того щоб усі сестри мали одне прізвище. Допомагає в навчанні, забезпечує усім необхідним. Відповідно до змісту характеристики наданої КЗШ 1-3 ступенів № 125 Криворізької міської ради на вимогу органу опіки та піклування Покровської районної у місті Кривому Розі ради, ОСОБА_1 навчається в 4-Б класі з 08.01.2020 року. Класним керівником характеризується як учениця, яка за час навчання показала себе з достатнім рівнем знань. За характером спокійна, працьовита, доброзичлива, організована, вміє самостійно працювати з книгою, заучує матеріал, контролює себе, дотримується режиму дня. Приходить до школи охайно одягнена, забезпечена усім необхідним шкільним приладдям, завжди нагодована. Мати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримують тісний зв`язок з учителем, приділяють належну увагу вихованню та навчанню доньки. Характеристика КЗШ 1-3 ступенів № 125 Криворізької міської ради, що надана на заяву матері ОСОБА_1 , щодо навчання доньки в 5- Б класі також ґрунтується на позитивній оцінці як самої ОСОБА_1 , так і її батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Класний керівник ОСОБА_15 , зокрема вказує, що за період навчання в КЗШ 1-3 ступенів № 125 Криворізької міської ради, ОСОБА_1 програмний матеріал засвоїла на достатньому рівні. За час навчання зарекомендувала себе працелюбною, старанною, відповідальною ученицею. Пам`ять, логічне мислення, мовлення добре розвинені, має добрий загально фізичний розвиток, правила поведінки завжди виконує свідомо. Користується повагою серед однокласників, має багато друзів. Мати ОСОБА_1 цікавиться навчанням дитини, відповідально ставиться до виховання дівчинки, що є для неї авторитетом. Завжди підтримує зв`язок із класним керівником. Що стосується батька ОСОБА_3 , останній участі у житті обох дівчаток не бере, аліментів не сплачує. Ніяких зв`язків з доньками не підтримує. Відомостей щодо себе не надає, не телефонує, листів поштовим переказом не направляє. Підстави позбавлення батьківських прав, передбачені ч.1 ст. 164 СК України, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХП, - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з п. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. П. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. П. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHURv. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 1, 2 ст. 155 СК України). Європейський суд з прав людини у справі Ilya Lyapin проти Росії (№ 70879/11) «ІЛЛЯ ЛЯПІН ПРОТИ РОСІЇ» дійшов такого висновку зокрема що, батько, який не цікавиться дитиною, може втратити батьківські права. Судом було встановлено, що сімейні зв`язки між заявником та В. були втрачені, а також те, що хлопець вважав третю особу, пана М.К. , нового чоловіка його колишньої дружини, своїм батьком. За цих обставин суд встановив, що в найкращих інтересах V. було позбавлення заявника його батьківських прав на сина і залишення хлопчика під повною опікою А.К . Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-ІІІ передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійний характер, коли кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків (ст. 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03 грудня 1986 року). Нею, на початку листопада 2020 року, до органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради, подано письмове звернення щодо наміру подання до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу в найближчий час позовної заяви до ОСОБА_3 про позбавлення останнього батьківських прав, та проханням провести додаткове обстеження умов проживання дітей та надати суду висновок про доцільність позбавлення відповідача його батьківських прав відносно його дітей.

Ухвалою суду від 17 червня 2021 року закрито підготовче провадження по справі з призначенням до розгляду по суті.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка та її представник, кожен окремо, подали суду заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутністю, позов підтримали, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву не подавав, у зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належим чином.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с. 11), свідоцтво про народження (а.с. 12,13), рішення про стягнення аліментів (а.с. 14,16-17), рішення про розірвання шлюбу (а.с. 15), довідка Новаком (а.с. 18), довідка (а.с. 19), довідка про неотримання аліментів (а.с.20), свідоцтво про шлюб (а.с.21), свідоцтво про народження (а.с. 22,23), акт (а.с.24), висновок (а.с. 25), характеристика (а.с. 26), довідка (а.с. 27), запит до Державної прикордонної служби України (а.с. 28), відповідь на запит (а.с. 29), запит (а.с. 31), витяг (а.с. 32), висновок (а.с. 107-108).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про шлюб (а.с. 11), свідоцтво про народження (а.с. 12,13), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме те, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, та є батьками дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд вважає належними доказами: рішення про стягнення аліментів (а.с. 14,16-17), рішення про розірвання шлюбу (а.с. 15), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме те, що між сторонам шлюб розірвано та стягнуто аліменти на користь позивачки.

Суд вважає належними доказами: довідку Новаком (а.с. 18), акт (а.с.24), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме проживання дітей разом з позивачкою.

Суд вважає належним доказом: довідку про неотримання аліментів (а.с.20), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме те, що у відповідача мається заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про шлюб (а.с.21), свідоцтво про народження (а.с. 22,23), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що позивачка перебуває у шлюбі, від якого має двох дітей.

Суд вважає належними доказами: висновок (а.с. 25), висновок про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с. 107-108), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно дітей малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини.

Суд вважає неналежними доказами: довідку (а.с. 19), довідку (а.с. 27), запит до Державної прикордонної служби України (а.с. 28), відповідь на запит (а.с. 29), запит до «Житлосервіс- КР» (а.с. 31), витяг (а.с. 32), так як ці докази не стосуються предмета позову.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази, які визнані належними та допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними, є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Сторони по справі є батьками дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається зі свідоцтв (а.с.12,13,21).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2014 року з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з рішення (а.с.14).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.06.2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано, що вбачається з рішення (а.с.15).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.12.2017 року з ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з рішення (а.с.16).

Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, участі у їх вихованні не приймає, не цікавиться станом здоров`я та розвитком дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток. Вказані обставини встановлено поясненнями позивачки, характеристикою (а.с.26).

Відповідач аліменти не сплачує, має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.01.2020 року в сумі 109 380 грн. 85 коп., що вбачається з довідки (а.с.20), висновків (а.с.35, 107-108).

30.12.2016 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , від цього шлюбу має двох неповнолітніх дітей, що вбачається зі свідоцтв (а.с.21,22,23).

Виконком Саксаганської районної у місті ради у своєму висновку не зазначив чи доцільно позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, СК України, Законом України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 2 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року (з наступними змінами), предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Пунктом 16 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В силу ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків.

Оскільки діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, не цікавиться життям та здоров`ям дітей, суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивачка обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернулася за захистом прав дитини до суду.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», 141, 150, 155, 157, 164, 165 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов