ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2021 року м. Кропивницький

справа № 2о-27/2006

провадження № 22-ц/4809/595/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Карпенка О.Л.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

заявник: Мар`ївська сільська рада Компаніївського району, правонаступником якої є Компаніївська селищна рада Кіровоградської області;

скаржник: ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Кондрашова Ірина Юріївна.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Кондрашова Ірина Юріївна на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2006 року, у складі головуючого судді Кучмара С.В., у цивільній справі за заявою Мар`ївської сільської ради Компаніївського району, правонаступником якої є Компаніївська селищна рада Кіровоградської області про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2006 року задоволено заяву Мар`ївської сільської ради Компаніївсього району Кіровоградської області про визнання спадщини відумерлою.

Визнано відумерлою спадщину померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а саме земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 5,84 га розташовану на території Мар`вської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, яка належала померлому та передано у власність територіальній громаді с. Мар`ївка Компаніївського району Кіровоградської області.

04 лютого 2021 року, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Кондрашова Ірина Юріївна подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

Суд апеляційної інстанції вирішив питання про витребування матеріалів справи із Компаніївського районного суду Кіровоградської області.

За вихідним № 23/2/2021 від 09.02.2021 Компаніївським районним судом Кіровоградської області до суду апеляційної інстанції направлено оригінал рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2006 року у цивільній справі №2о-27/2006 за заявою Мар`ївської сільської ради Компаніївського району про визнання спадщини відумерлою та копію акту №1 від 13.12.2011 про знищення цивільних справ окремого провадження за 2006 рік.

З копії акту № 1 від 13.12.2011 вбачається, що справа №2о-27/2006 за заявою Мар`ївської сільської ради Компаніївського району про визнання спадщини відумерлою була знищена.

Суд апеляційної інстанції повернув матеріали апеляційної скарги для вирішення питання про відновлення втраченого провадження.

З матеріалів справи (після відновлення втраченого провадження) вбачається, що у лютому 2006 року Мар`ївська сільська рада звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлої на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 .

Із уточненням вимог сільська рада просила визнати спадщину відумерлою на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 5,84 га розташовану на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, яка належала померлому ОСОБА_2 . Також, просила визнати власником земельної ділянки тереторіальну громаду Мар`вської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2006 року вказана заява задоволена.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Кондрашова І.Ю. та визнано поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження (а.с.104)

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 29 червня 2021 року залучено до участі у справі в якості заявника Компаніївську селищну раду Кіровоградської області, як правонаступника Мар`ївської сільської ради (а.с. 129).

Від Компаніївської селищної ради Кіровоградської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить розглядати дану справу за наявними в матеріалах справи документами.

Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Кондрашової І.Ю., яка підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам з таких підстав.

Суд першої інстанції вважав встановленим, що оскільки відсутні спадкоємці за законом та за заповітом, після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 і пройшло більше ніж один рік, спадщина на земельну ділянку підлягає визнанню відумерлою та переходить у власність територіальної громади, пославшись при цьому на ст. 1277 ЦК України.

Колегія суддів, не погоджується із таким висновком суду першої інстанції і вважає, що рішення суду підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи.

Разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 надала до суду апеляційної інстанції копію рішення Компаніївського районного суду від 24.09.2019, яким встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановивши що ОСОБА_1 приходиться сестрою померлому.

Зі свідоцтва про смерть НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 24).

З довідки виданої виконкомом Мар`ївської сільської ради Компаніївського району, Кіровоградської області від 04.04.2017 №62 вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР №0053630 та за ним було закріплено земельну ділянку на схемі поділу СПСС «Нива» за номером НОМЕР_1 площею 5,84 га ріллі (а.с. 30).

ОСОБА_1 , посилається в апеляційній скарзі на те, що судом грубо порушено норми матеріального права, оскільки у рішенні суд послався на приписи ст.1277 ЦК України, а необхідно було застосувати правила ЦК УРСР, який діяв до 01 січня 2004 року, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Колегія суддів, погоджується із доводами скаржника зазначеними в апеляційній скарзі та підтримані її представником в судовому засіданні.

Частина 1 ст. 58 Конституції визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частинами 1, 3 ст. 5 ЦК передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше й регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом ч. ч. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК (2004 року), відносини спадкування регулюються нормами ЦК (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Спадкові відносини виникають із моменту відкриття спадщини.

Як ч. 2 ст. 1220 ЦК, так і ст. 525 ЦК УРСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004, а в разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004) або якщо вона була прийнята хоча б одним зі спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Скаржник не брала участі у справі і звернулася до суду із апеляційною скаргою, у якій зазначає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та інтереси, оскільки спірна земельна ділянка належала її брату, а вона у свою чергу є спадкоємцем за законом .

ОСОБА_3 подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій посилається, що вона відповідно до ст.530 ЦК УРСР є спадкоємцем другої черги спадкування, вказавши що інші спадкоємці відсутні.

Отже, на час ухвалення оскаржуваного судового рішення про визнання спірної спадщини відумерлою були наявні спадкоємці.

За наведених обставин колегія суддів констатує, що правовідносини, щодо спадкування спірної земельної ділянки породжують спір про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (аналогічні норми містила ст. 524 ЦК УРСР). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Апеляційний суд вважає, що за таких встановлених обставин, у суду першої інстанції відсутні підстави для задоволення заяви щодо визнання спадщини відумерлою, тому рішення суду підлягає скасуванню, оскільки ухвалено із порушенням вимог процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення відповідно до ст. 376 ЦПК України.

Колегія суддів, звертає увагу, що заява про визнання майна безхозним у порядку ст. 137 ЦК УРСР не подавалась сільською радою згідно до вимог законодавства, яке підлягало застосуванню на день смерті спадкодавця.

Також зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, пославшись на норми ЦК України, які не підлягають застосуванню, що є підставою для скасування судового рішення згідно до вимог ст. 376 ЦПК України.

У відповідності до ст. 525 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 548 ЦК України ( в редакції 1963 року) для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 549 ЦК України 1963 року передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Факт родинних відносин між скаржницею та померлим ОСОБА_2 підтверджено рішенням суду.

Суд першої інстанції послався у рішенні на довідку державного нотаріусу Компаніївської державної нотаріальної контори про те, що із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 ніхто не звертався.

Проте, за відсутності у матеріалах справи (після відновлення втраченого провадження) вказаної довідки, колегія суддів апеляційного суду не має можливості дати оцінку даному доказу.

Із доданих до апеляційної скарги матеріалів справи вбачається, що Мар`ївській сільській раді Компаніївського району належить право власності на земельну ділянку 5,1220 га на підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2006 року №2-о-27/2006, про що видано державний акт серія ЯК №087805 (а.с. -60).

Також в матеріалах справи міститься ще один державний акт серія ЯК №087804, з якого вбачається, що Мар`ївській сільській раді Компаніївського району належить право власності на земельну ділянку 0,7201 га на підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2006 року№2-о-27/2006 (а.с. -61).

Враховуючи вищевикладені обставини справи, норми права, наявні в матеріалах справи докази, надані скаржником у підтвердження своїх вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви сільської ради про визнання спадщини відумерлою, оскільки не встановив всіх обставин справи, невірно застосував вимоги ст. 1277 ЦК України, не переконавшись у відсутності спадкоємців за законом, усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття спадщини, в результаті чого ухвалив незаконне рішення по даній справі про визнання спадщини відумерлою, що протирічить вимогам закону.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції допущено невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою скасування рішення суду. Тому рішення суду першої інстанції за вказаних вище обставин не може залишатись у силі та підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд, вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з?ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Кондрашова Ірина Юріївна - задовольнити.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2006 року скасувати.

У задоволенні заяви Мар`ївської сільської ради Компаніївського району, правонаступником якої є Компаніївська селищна рада Кіровоградської області про визнання спадщини відумерлою, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з Компаніївської селищної ради Кіровоградського області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір за подання аеляційної скарги у розмірі 681,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

05.11.2021 складено постанову.

Головуючий О.Л.Дуковський

Судді Л.М.Дьомич

О.Л. Карпенко