ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1280/20 Провадження № 2/636/149/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

за участю: секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області та Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ Національної поліції в Донецькій області та ГУ державної казначейської служби України у Донецькій області про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн. та матеріальної шкоди у розмірі 44784,00 грн., з яких 34784,00 грн. - втрачений заробіток, 10000,00 грн. - адвокатські витрати на послуги адвоката по справі про притягнення до адміністративної відповідальності (справа № 243/13608/19).

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 07.11.2019 відносно нього співробітником Костянтинівського відділення Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 19.02.2020 провадження закрите у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Позивач вказував, що внаслідок відкриття щодо нього адміністративного провадження його було звільнено з роботи, у нього погіршилась репутація серед підприємств як стосовно ненадійного водія-наркомана. Звільнення негативно вплинуло на ситуацію в його сім`ї, адже діяльність позивача була й залишається основним джерелом доходу для усіх членів сім`ї, тому просив суд стягнути на його користь моральну та матеріальну шкоду.

Представник відповідача ГУНП в Донецькій області надав відзив на позову заяву, в якій просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що дії поліцейського незаконними не визнавались, сам факт закриття судом провадження по адміністративним матеріалам не свідчить про завдання особі шкоди та наявність підстав для її відшкодування, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень. Зазначав, що звільнення позивача з роботи на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено законодавством. Крім цього позивачем не надано належних доказів заподіяння йому моральної та матеріальної шкоди.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій вказав щодо доводу відповідача про те, що позивач не звертався про визнання дій інспектора незаконними, зазначив, законність або не законність протоколу про адміністративне правопорушення встановлює суд, який розглядає справи, та за результатами розгляду якої може притягти особу до відповідальності або прийти до висновку про неправомірність дій інспектора.

Згідно наданих письмових пояснень представника ГУНП в Донецькій області, вбачається, що відповідач вважає, що ним не було порушено жодних прав та інтересів позивача, жодної шкоди йому не завдано. Зі змісту позовної заяви не вбачається в чому саме полягає спричинення позивачу моральної та матеріальної шкоди з боку ГУНП в Донецькій області, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи її розмір та якими доказами це підтверджується, тому просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області надав заяву щодо заперечення проти позову, в яких просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральну шкоду.

Представник позивача адвокат Юрченко В.В. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, про розгляд справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає часткову задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідно їм правовідносини.

Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 19.02.2020 провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Як зазначено у постанові, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які дають можливість суду встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Натомість, надані стороною захисту докази свідчать про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від медичного огляду, наполягав на відібранні зразків крові з цією метою, що є його правом. За таких обставин суд прийшов до висновку про відсутність події і в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 7-9).

Таким чином підстав для складення протоколу відносно позивача у відповідача не було.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Дії працівника Костянтинівського відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області щодо складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, провадження по якому в подальшому судом закрите і відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність події та складу правопорушення відносно ОСОБА_1 свідчить про те, що його могли притягнути до адміністративної відповідальності незаконно.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно висновків ВС, викладених в постанові від 05.02.2020 у справі № № 640/16169/17, дії працівника Костянтинівського відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області щодо складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що особу притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, відшкодування якої здійснюється незалежно від вини.

За висновками ВС, які є обов`язкові для суду першої інстанції, в даному випадку дії працівників патрульної поліції були незаконними та закриття провадження у справі є підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність спричиненої позивачу незаконними діями працівників патрульної поліції моральної (немайнової) шкоди і при визначені її розміру суд виходить з конкретних обставин справи, характеру спричинених йому моральних страждань, які полягали у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з неправомірним складанням стосовного нього протоколу про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків, оскільки його було звільнено з роботи, було нанесено збитків його діловій репутації серед підприємств як ненадійного водія-наркомана, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, визначає розмір такої шкоди в сумі 30000,00 грн., відшкодування яких підлягає за рахунок коштів державного бюджету.

Щодо вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди, суд зазначає, що посилання позивача на те, що його було звільнено з роботи на підставі відкриття провадження про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що не знайшло підтвердження в ході судового розгляду, оскільки згідно наданої позивачем копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.11.2019 звільнений з ТОВ «Новакорм» на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП (за згодою сторін) (а.с. 18-21). Будь-яких доказів щодо звільнення у зв`язку зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення не надано. Таким чином, позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Позивач також просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Однак позивачем надано лише ордери на надання правничої (правової) допомоги, укладені між позивачем ОСОБА_1 та адвокатами Юрченко В.В. і Савченко Д.В., а будь яких доказів щодо сплати витрат та розрахунок цих витрат не надано, тому у суду відсутні підстави для стягнення.

Судові витрати стягуються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 258, 259, 264, 265 268, 272, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області та Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, ІПН НОМЕР_2 , моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. а всього 30 840 (тридцять тисяч вісімсот сорок) грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -

Повний текст рішення виготовлений 09.11.2021