Ухвала

08 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 274/258/21
провадження № 61-17803ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 березня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання поновити на квартирному обліку,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 щодо зняття його з квартирного обліку, скасувати рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 27 травня 2019 року № 27, в частині зняття позивача з квартирного обліку та поновити його на квартирному обліку з дня зарахування у загальну чергу з 04 червня 2008 року, в першочергову чергу з 14 травня 2018 року.

Позов обґрунтовано тим, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира військової частини по роботі з особовим складом. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09 серпня 2017 року № 151 ОСОБА_1 звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу з 09 серпня 2017 року. Зазначав, що під час проходження військової служби був зарахований на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 у загальну чергу з 04 червня 2008 року, у першочергову чергу з 14 травня 2018 року. Проте, протокольним рішенням об`єднаної житлової комісії військовій частині НОМЕР_1 від 27 травня 2019 року № 27 його знято з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням. На думку позивача зазначені дії є незаконними, оскільки вони суперечать Конституції України та житловому законодавству, на момент звільнення він мав вислугу більше 23 календарних років, також приймав участь у бойових діях в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 . Скасовано пункт 3 (3.3) протоколу засідання об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 27 травня 2019 року № 27 в частині зняття з квартирного обліку підполковника ОСОБА_1 та поновлено останнього на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 з дня зарахування у загальну чергу з 04 червня 2008 року, в першочергову чергу з 14 травня 2018 року. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

У жовтні 2021 року засобами поштового зв`язку Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 березня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Статтею 392 ЦПК України чітко встановлені вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги, зокрема в пункті п`ятому частини другої статті 392 ЦПК України, міститься імперативна вказівка, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У поданій касаційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на незгоду з наданою судами правовою оцінкою доказам у справі, не наводить передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження судового рішення. Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
Враховуючи те, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню заявника із касаційною скаргою на судові рішення судів попередніх інстанцій, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 березня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання поновити на квартирному обліку повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков