УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 521/16101/20

провадження № 61-13888ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком.

26 червня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про забезпечення позову, шляхом заборони

ОСОБА_1 виконувати будь-якого роду будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , шляхом заборони ОСОБА_1 , державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування,

а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких дозвільних документів, що надають право

на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також документів,

що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на території земельної ділянки, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Заборонено ОСОБА_1 виконувати будь-якого роду будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 . Заборонено ОСОБА_1 , державним органам

та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності,

та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких дозвільних документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на території земельної ділянки, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 червня 2021 року ухвалу суду першої інстанції, в частині заборони ОСОБА_1 виконувати будь-якого роду будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких дозвільних документів,

що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, скасовано

і прийнято в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні заяви. Ухвалу суду першої інстанції, в частині заборони державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо видачі документів,

що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на території земельної ділянки, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , залишено без змін.

29 липня 2021 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 червня 2021 року. Повний текст постанови апеляційного суду складено 30 червня 2021 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями

від 17 серпня 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. від 06 вересня 2021 року залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 , та надано строк для усунення недоліків скарги

до 06 жовтня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для надання уточненої редакції касаційної скарги.

У встановлений суддею строк ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги,

а саме - нову редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

У новій редакції касаційної скарги ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, постанову скасувати

в частині залишення ухвали суду першої інстанції без змін, і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні заяви. У решті постанову апеляційного суду залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою тавідмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З касаційної скарги убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах 2, 3 частини першої цієї статті ЦПК є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається

як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених

чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями частини третьої статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача,

що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз`яснень пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має

з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд при вирішенні питання про забезпечення позову має здійснити об`єктивну оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; додержання збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; взаємозв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, проаналізувати чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,

в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження між сторонами виник спір щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком шляхом приведення об`єкта будівництва до стану, який буде відповідати будівельним нормам та правилам.

Апеляційний суд встановивши, що спірне будівництво тільки розпочалося, оскільки 11 серпня 2020 року відповідачу Департаментом архітектури ОМР видано будівельний паспорт № 01-07/308 та 26 серпня 2020 року зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви, в частині заборони будь-яким органам видавати дозвільні документи на виконання робіт, оскільки

це суперечить праву власності відповідача та обмежує функції органів, які при видачі дозволів зобов`язані перевірити дотримання норм та стандартів.

Разом з цим, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви, в частині заборони державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо видачі документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на території земельної ділянки, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , оскільки у разі невідповідності збудованого об`єкта будівельним нормам та правилам, у такий спосіб не буде перешкод для приведення об`єкта у первісний стан відповідно до вимог позову.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій.

Із касаційної скарги, убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 22 червня 2021 року.

Керуючись частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси

від 27 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська