ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8690/21 Справа № 180/1370/21 Суддя у 1-й інстанції - Тананайська Ю. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Колесової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що станом на 29 березня він працював на посаді гірника очисного забою ПАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого є АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат". 29 березня 2013 року під час виконання трудових обов`язків з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав закриту черепно-мозкову травму із струсом мозку, забій шийного відділу хребта. За даним випадком складено акт за формою Н-1 №13/4 від 04 квітня 2013 року, акт за формою Н-5 від 04 квітня 2013 року. Оглядом МСЕК від 16 вересня 2013 року йому первинно встановлено 25% втрати професійної працездатності. 09 листопада 2016 року при повторному огляді МСЕК встановлено 25% втрати професійної працездатності. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у сумі 150 000 грн.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2021 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., з утриманням податків та зборів, згідно чинного законодавства України. Стягнуто з АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 09 липня 2021 року змінити, збільшити розмір відшкодування моральної шкоди, стягнутої з АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 до 150 000 грн. без утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

В апеляційній скарзі АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" просить рішення суду від 09 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про охорону праці" роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

З матеріалів справи вбачається, станом на 29 березня 2013 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював на посаді на посаді гірника очисного забою ПАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (а.с.27-33).

29 березня 2013 року під час виконання трудових обов`язків з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав закриту черепно-мозкову травму із струсом мозку, забій шийного відділу хребта.

За даним нещасним випадком складений акт за формою Н-1 №13/4 від 04 квітня 2013 року, акт за формою Н-5 від 04 квітня 2013 року (а.с.12-19).

Оглядом МСЕК від 16 вересня 2013 року ОСОБА_1 при первинному огляді встановлено 25% втрати професійної працездатності у зв`язку із травмою на виробництві з датою переогляду 01 серпня 2014 року (а.с. 10).

При повторному огляді МСЕК від 09 листопада 2016 року ОСОБА_1 встановлено 25% втрати професійної працездатності з датою переогляду 01 серпня 2017 року, групу інвалідності не встанлвлено. (а.с. 11).

Звернувшись з вказаним позовом ОСОБА_1 зазначив, що порушено звичайний спосіб життя позивача, тривалий час він був обмежений в можливості пересуватись, проходив курси медичного лікування із скаргами на біль в травмованій області, головний біль з нудотою, зниження концентрації уваги, шум в голові, періодичну втрату свідомості. Лікування мало короткочасний ефект. Не зважаючи на значний час, що минув з моменту травмування, наслідки травми переслідують позивача та завдають йому фізичні страждання на даний час. Позивач відчуває стійкий головний біль, шум в голові, запаморочення, хиткість при ході, підвищену втомлюваність, порушення сну,підвищення артеріального тиску. Зазначене завдає позивачу істотного дискомфорту та страждань, що негативно відображається на його повсякденному житті та на житті його родини. Ушкодження здоров`я стало причиною необхідності залучення додаткових зусиль для організації життя позивача, втрата працездатності призвела до відсутності у позивача можливості у достатній мірі реалізовувати свої наміри в професійній сфері, повноцінно працювати, обмежило можливість позивача приділяти час своєму інтелектуальному та духовному розвитку, приділяти увагу близьким та рідним людям, тобто йому завдано суттєвих негативних незворотних наслідків (а.с.1-9).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність спричинення позивачу моральної шкоди, оскільки ОСОБА_1 отримав виробничу травму, яка завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникла з вини відповідача, яким було допущено порушення трудового процесу, що підтверджено висновком МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, враховуючи конкретні обставини справи, характер та ступінь моральних страждань.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції вірно врахував ступінь, тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю із втратою матері, з урахуванням вимог справедливості, співмірності та розумності, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 грн., що буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Доводи апеляційної скарги АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про необґрунтованість позовних вимог є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , про те, що розмір моральної шкоди 30 000 грн. є таким, що не відповідає встановленим у справі обставинам, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання розміру моральної шкоди, врахував характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Приведені в апеляційних скаргах інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційних скаргах не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова