У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2021 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А. розглянувши матеріали заяви позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації (м.Київ, пр.. Маяковського, 29) про скасування розпорядження. До участі в справі в якості третьої особи позивачем залучена - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації (м. Київ, пр.. Маяковського, 21Г), ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_2 ) Враховуючи вимоги ст.. 274, 276, 277 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі за вищевказаним позовом.

04 листопада 2021 року представник позивача звернулась до суду з клопотання про забезпечення позову ОСОБА_1 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про скасування розпорядження, в якому просила зупинити виконання розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 422 від 09 липня 2021 року «Про участь батька у вихованні малолітньої дитини» ОСОБА_3 до винесення рішення по справі.

Своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що невжиття заходів забезпечення позову може вплинути на психологічний стан дитини, істотно ускладнивши чи взагалі унеможливити виконання рішення суду.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У частині десятій статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на викладене вище, обраний спосіб забезпечення позову, характер заявлених вимог, вимоги діючого законодавства на даний час, суд вважає, що підстав для задоволення заяви немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 153 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п?янадцяти днів з дня проголошення.

Суддя: