Провадження № 22-ц/4808/1523/21
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Горейко
У Х В А Л А

09 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.,

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.,

розглянувши заяву судді Василишин Л.В. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського районного суду від 12 травня 2021 року, ухвалене у складі судді Грещука Р.П. в м. Надвірна,

в с т а н о в и в:

В провадженні Івано-Франківського апеляційного суду ускладі колегії суддів Горейко М.Д., Василишин Л.В. та Максюти І.О. знаходиться справа № 344/10547/20, провадження № 22-ц/4808/1523/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського районного суду від 12 травня 2021 року.

Суддя Василишин Л.В. заявила самовідвід, мотивуючи заяву тим, що у даній справі представником позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , який є чоловіком її двоюрідної сестри та їх сім`я перебуває в близьких стосунках з її родиною. Тому її участь у розгляді даної справи може викликати сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з, зокрема, об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (іншими словами чи не викликала поведінка судді об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача) («Fey проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, Series A №255, пп. 28 та 30, «Wettstein проти Швейцарії», №33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного та з метою недопущення сумніву сторін у справі в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді даної справи та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви судді Василишин Л.В. про самовідвід у даній справі.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 41 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву судді Василишин Л.В. про самовідвід задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського районного суду від 12 травня 2021 року передати для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.Д. Горейко

Л.В. Василишин

І.О. Максюта