І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Фалькової І.М.,
Справа № 629/4464/21
Номер провадження 2/629/1322/21
позивач Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради»
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком, посилаючись на те, що відповідач являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та абонентом комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області. Відповідач регулярно користуються послугами з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком, але оплату проводить не регулярно та не в повному обсязі. В зв`язку з чим виник борг з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2016 по 31.05.2021 у розмірі 6897 гривень 30 копійок. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком у розмірі 6897 гривень 30 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 гривень 00 копійок.
Представник позивача ОСОБА_2 вказала, що відповідно до рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 78 від 13 лютого 2017 року Комунальне підприємство Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області призначено управителем багатоквартирних будинків у місті Лозова Харківської області. Відповідно до рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 178 від 30 березня 2011 року Комунальне підприємство Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області визначено виконавцем житлово- комунальних послуг з управління комплексом житлових будинків і споруд комунальної власності м. Лозова та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01 березня 2011 року. В доданих до позовної заяви обґрунтованих розрахунках сум заборгованості по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1 чітко вбачається той факт, що відповідач по справі ОСОБА_1 не сплачувала або частково сплачувала за отримані житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим заборгованість у розмірі 6897 грн. 30 коп. 21 липня 2021 року працівниками КП «ЖУК» Лозівської міської ради донці відповідача по справі було вручено досудове попередження з зазначенням суми заборгованості станом на 01 липня 2021 року у розмірі 6897 грн. 30 коп. за отримані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та управління багатоквартирним будинком. В даному досудовому попередженні ОСОБА_1 було запропоновано добровільно погасити існуючу заборгованість у термін 3 дні. Даним правом ОСОБА_1 не скористалася. Зазначила, що жодних скарг або заяв щодо ненадання або неналежного надання комунальних послуг від ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради не надходило.
Відповідачка ОСОБА_1 в наданому суду відзиві на позову заяву просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, зазначила, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане житлове приміщення належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 15.01.2019 приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Василенко Н.Т. З позовної заяви убачається, що у відповідача існує заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2016 по 31.05.2021. Позивач в позовній заяві посилається на норми ст. 68 Житлового кодексу України, як на такі, що регулюють правовідносини між сторонами, а саме зазначає на тому, що наймач зобов`язаний вчасно робити оплату за комунальні послуги. При цьому ігнорується та обставина, що зазначена квартира була придбана відповідачем шляхом укладання договору купівлі-продажу, відповідач не є наймачем. Відповідач набула право власності на вказану квартиру лише 15.01.2019, а тому ніяких зобов`язань перед позивачем не накопичувала та у правовідносини з ним не вступала.
Вказала, що з копії рішення Лозівського міської ради Харківської області № 178 від 30.03.2011 «Про визначення комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради виконавцем житлово-комунальних послуг», вбачається, що вказаним рішенням Управління житлово-комунального господарство та будівництва міської ради зобов`язано укласти з Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради виконавцем житлово-комунальних послуг з управління комплексом житлових будинків і споруд комунальної власності м. Лозова. Разом з тим, позивачем не надано до суду вказаний письмовий доказ. Крім того, рішенням Лозівської міської ради Харківської області «Про призначення управителя багатоквартирних будинків у м. Лозова Харківської області» № 78 від 13.02.2017, на яке посилається позивач, також містить вимогу, щодо необхідності укладення та підписання договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Разом з тим, жодних письмових доказів щодо укладення вказаних договорів позивачем не надано.
Зазначила, що вона, як власник, ніяких пропозицій стосовно укладання договорів щодо надання комунальних послуг від позивача не отримувала. Ніяких договорів з позивачем не укладала і послуг від нього ніколи не отримувала. Зазначила, що 12.12.2019, відповідачем за власні кошти були встановлені в 4 під`їзді, у якому розташована квартира, буд. АДРЕСА_2 вхідні металеві двері з пристроєм автоматичного закриття та кодовим замком. Вказане поліпшення було здійснено внаслідок неналежного стану вхідних дверей, що стояли до цього часу та які на протязі останніх років не закривалися та не забезпечували відповідний тепловий режим у під`їзді. Щодо вказаного факту було складено відповідний акт від 12.12.2019. У зв`язку з цим, 18.12.2019, відповідач звернулася до керівника позивача з листом, у якому просила зарахувати вартість понесених витрат у розмірі 6900 гривень у рахунок оплати за фактично надані послуги з управління багатоквартирним будинком. Разом з тим, позивачем у порушення норм Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про захист прав споживачів» було проігноровано її звернення та безпідставно нараховується заборгованість. Крім того, позивачем не дотримано строків позовної давності, та в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували ті обставини, що строк позовної давності пропущено позивачем з поважних причин.
Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, приймала участь в справі через представника, який проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 15.01.2019 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.01.2019 /а.с.12-13, 14/.
Згідно розрахунку суми заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1 за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком, за адресою: АДРЕСА_1 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 6897 гривень 30 копійок утворився за період з січня 2019 по травень 2021 /а.с. 6-9/.
Як на підставу позовних вимог, КП «Житлова управляюча компанія» посилалося на те, що відповідач не виконує свої обов`язки щодо сплати вартості послуг з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком, що є підставою для стягнення з неї суми заборгованості. Відповідно до рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 78 від 13 лютого 2017 року Комунальне підприємство Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області призначено управителем багатоквартирних будинків у місті Лозова Харківської області. Відповідно до рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 178 від 30 березня 2011 року Комунальне підприємство Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області визначено виконавцем житлово- комунальних послуг з управління комплексом житлових будинків і споруд комунальної власності м. Лозова та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01 березня 2011 року.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Статтею 16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 382 ЦК України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.
Таким чином, споживачі зобов`язані оплачувати за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України саме на власника покладається тягар утримання майна.
ОСОБА_1 є набула право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 15 січня 2019 року.
Щодо вимог позивача за період з 01.02.2016 по 14.01.2019, то суд зазначає, що частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Даний висновок міститься в Постанові Верховного Суду у справі № 686/6276/19.
Стаття 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку.
Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Крім того, частина третя цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника.
Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вище приведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги.
Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.
Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.
При цьому договір купівлі-продажу від 15 січня 2019 року, згідно з яким відповідачка стала власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України.
Відповідачка ОСОБА_1 не вчиняла правочинів щодо прийняття боргу по оплаті послуг з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком попереднього власника вказаної квартири.
За таких обставин, на відповідача не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком, надані позивачем попередньому власнику, що нараховані до 15 січня 2019 року, тобто до укладення договору купівлі-продажу цієї квартири.
Разом з тим, щодо вимог позивача за період з 15.01.2019 по 31.05.2021, то суд вказує на таке.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускаються.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України законодавцем встановлено, що власність зобов`язує.
Розрахунок позивача свідчить про те, що після набуття у власність майна за період з 15.01.2019 по 31.05.2021 за ОСОБА_1 утворилась заборгованість.
Приймаючи до уваги, що відповідач, будучи зобов`язаною своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинила виконувати взяті на себе зобов`язання, не сплачує заборгованість добровільно, суд доходить висновку, що в цій частині вимоги позивача є обґрунтованими.
При цьому, щодо посилань відповідача ОСОБА_1 на відсутність з позивачем правочинів у письмовій формі і відсутності договірних відносин між сторонами, то пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Таким чином, згідно із зазначеною нормою закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані їм послуги.
Обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини 1 ст. 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627, 630 ЦК України та статей 6, 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Про факт надання послуг позивачем і згоду на їх отримання відповідачкою свідчать вчинені сторонами дії: відкриття на відповідачку особового рахунку, надання послуг виконавцем послуг - позивачем і фактичне використання цих послуг споживачем відповідачкою.
Згідно ст. 27 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.
Даних про те, що відповідачка зверталась до КП «Житлова управляюча компанія» з підстав ненадання або неналежного надання їй послуг з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком матеріали справи не містять.
Оскільки відповідачка фактично користувалася послугами з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком в квартирі АДРЕСА_3 , але їх не сплачувала в повному обсязі, згідно відомостей нарахування та сплати за нею виникла заборгованість .
Дані про те, що послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком позивачем відповідачці не надавались у зазначеному розмірі чи надавались неналежної якості, в справі відсутні.
В справі відсутні відомості щодо наявності скарг від відповідачки щодо неналежної якості надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком у відношенні цього абонента до підприємства також в справі немає.
Відповідачкою ОСОБА_1 заявлено про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах.
Вирішуючи питання про застосування наслідків спливу позовної давності, про що заявлено відповідачкою, суд доходить до такого
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Як вбачається з обґрунтованого розрахунку суми заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_2 за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком, заборгованість у розмірі 6897 гривень 30 копійок утворилась за період з січня 2019 року по травень 2021 року, що свідчить про безпідставність застосування позовної давності до спірних правовідносин.
Щодо аргументів відповідачки на безпідставність нарахувань у зв`язку з тим, що позивач повинен був зарахувати в рахунок оплати за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком витрати у розмірі 6900 гривень, понесених нею у зв`язку з встановленням в під`їзді, де розташована квартира відповідачки, вхідних металевих дверей з пристроєм автоматичного закриття та кодовим замком, то в матеріалах справи відсутні докази про те, що такі обставини мали місце, що між позивачем та відповідачкою мали місце договірні відносини з приводу встановлення вхідних дверей, що поліпшення відбувалося за згодою позивача, що позивач брав на себе обов`язок по відшкодуванню їх витрат, тощо, а тому ці аргументи відповідачки відхиляються судом.
Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_1 набула право власності на вказану квартиру з 15.01.2019, а заявник надав розрахунок заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком по місяцях, а не по днях, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком за весь січень 2019 року.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради, та вказує на наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.02.2019 по 31.05.2021 у розмірі 6650 гривень 50 копійок.
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 259, 264, 265,268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4
Повний текст рішення виготовлено 08.11.2021.
Суддя: Карина ХАРАБАДЗЕ