СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/7054/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, начальника ВПВР Подолянко І.А., приватного виконавця Ляпіна Д., третя особа - ОГ «ТЕКСТИЛЬ ТРЕЙД» про визнання нечинними рішень суду, припиненими правовідносин за договором поруки, визнання припиненою рамкову угоду та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати припиненими (нечинними) рішення Подільського районного суду м. Києва від 5 грудня 2013р., Апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2014року, визнати припиненими правовідносини за договорами поруки ДП-1 та ДП-2 від 12.10.2007 року, що були укладені між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , визнати припиненою чи такою, що втратила чинність Рамкову угоду № 10 від 12.10.2007р. між померлим ОСОБА_3 та АТ "ПроКредитБанк". У порядку забезпечення позову, просили повернути виконавчі листи по цивільній справі № 2-4952/11 від 06.08.2021 року, видані Подільським районним судом м. Києва, витребувати оригінали матеріалів зазначених виконавчих проваджень та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення площею 875,2 кв.м. по АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя приходить до наступного висновку.

Частиною першою ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вимоги позивачки стосуються непогодження з рішенням Подільського районного суду м. Києва від 5 грудня 2013р., яким задоволено позов ПАТ "ПроКредитБанк" та стягнуто на його користь заборгованість за Рамковою угодою № 9 та відмовлено в зустрічному позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання правовідносин за договором поруки припиненими та у зустрічному позові ОСОБА_2 про визнання договору про надання траншу недійсним, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10.06.2014р., яким частково задоволено скаргу ПАТ "ПроКредит Банк" та ухвалено нове рішення щодо солідарного стягнення заборгованості за договором від 12.10.2007р., а також непогодженнями з діями приватного виконавця, пов`язаними з примусовим виконанням вказаних рішень.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Також відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції.

Таким чином Святошинський районний суд м. Києва, який є судом першої інстанції, не наділений повноваженнями здійснювати перегляд судових рішень інших судів (визнавати нечинними та припиненими), оскільки процедура оскарження судового рішення визначена положеннями ЦПК України, а саме розділом V «Перегляд судових рішень».

Крім того, цивільно-процесуальним кодексом передбачена можливість перегляду рішень за нововиявленими та виключними обставинами (глава 3 ст.ст. 423-429 ЦПК України), чітко визначений порядок вирішення питання виправлення помилки у виконавчому документі, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поворот виконання рішення (ст.ст. 432, 444 ЦПК України).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).

У даному випадку зазначені позивачем вимоги щодо оскарження дій, пов`язаних з виконанням судового рішення, підлягають розгляду у порядку, визначеному статтями 447, 448 розділу VII Судовий контроль за виконанням судових рішень Цивільного процесуального кодексу України.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом, зокрема, у справах №435/1341/17, № 605/3894/17, №201/10187/18.

Відповідно до п. 1,2 ст. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: 1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Враховуючи той факт, що чинним ЦПК чітко визначений порядок оскарження рішень, ухвал, постанов суду, їх перегляду за нововиявленими та виключними обставинами, оскарження дій або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, порядок визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та порядок повороту виконання рішення, вимоги ОСОБА_1 не підлягають розгляду в порядку позовного провадження, тому відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Роз`яснити позивачці, що вона має право на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду у встановленому ЦПК України порядку (розділ V «Перегляд судових рішень»).

Також, роз`яснити позивачці, що вона має право звернутися із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, в порядку ст. ст. 447, 448 ЦПК України. Крім цього суд роз`яснює позивачці право у порядку ст. 432 ЦПК України звернутись із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та у порядку ст. 444 ЦПК України із заявою про поворот виконання рішення до суду, яким було ухвалено відповідне рішення, як судом першої інстанції, тобто до Подільського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 18, п. 1, 2 ч. 2 ст. 186, ст. ст. 260, 353, 447, 448 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, начальника ВПВР Подолянко І.А., приватного виконавця Ляпіна Д., третя особа - ОГ «ТЕКСТИЛЬ ТРЕЙД» про визнання про визнання нечинними рішень суду, припиненими правовідносин за договором поруки, визнання припиненою рамкову угоду та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Кириленко