Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А.М., за участю секретаря судового засідання Єрьоміної А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 років помер батько позивачки - ОСОБА_2 , про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть від 26.12.2017 року, актовий запис №109. В передбачений законом строк вона, як спадкоємець за законом, звернулася до четвертої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців не має. Заповіту батько позивачки не залишив. На день його смерті залишилось належне йому спадкове майно, яке складається з недобудованого житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування, посвідченого 21.04.1998 року за реєстровим №2-808 Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, яке взято на облік у Бюро технічної інвентаризації м. Маріуполя 12.12.2001 року, але не зареєстровано. На цій підставі нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстрацію на недобудований житловий будинок АДРЕСА_2 . За повідомленням ККП «МБТІ-Маріупольська нерухомість» (лист від 21.08.2020р.) було встановлено, що домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 та взято на облік у Маріупольскому БТІ 12.12.2001 року. Оскільки батько позивачки за життя не здав будинок в експлуатацію та не зареєстрував за собою право власності на житловий будинок, разом з тим, як забудовник, він мав право вчиняти ці дії, а тому такі його права входять до складу спадщини, як такі, що не нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і підлягають спадкуванню, а відтак я, як спадкоємець за законом, маю право на визнання за собою прав та обов`язків забудовника.

На підставі викладеного, просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , права та обов`язки забудовника на житловий будинок АДРЕСА_1 зі здачею їх в експлуатацію та оформленням права власності.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача, який діє на підставі довіреності ОСОБА_3 не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 01.08.1986 року Приморською селищною радою м.Жданова Донецької області, актовий запис №89.

Позивачка 09.06.2012 року зареєструвала шлюб та їй було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_4 », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 09.06.2012 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 129.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 26.12.2017 року виконкомом Сартанської селищної ради Кальміуського району міста Маріуполя Донецької області, вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №109.

На день смерті ОСОБА_2 залишилось належне йому спадкове майно, яке складається з недобудованого житлового будинку АДРЕСА_1 , яке належало померлому на підставі договору дарування, посвідченого 21.04.1998 року за реєстровим №2-808 Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, яке взято на облік у Бюро технічної інвентаризації м. Маріуполя 12.12.2001 року, але не зареєстровано.

За наданими відомостями позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті батька ОСОБА_2 , що підтверджується копією довідки щодо відомостей про склад спадкоємців № 1496/02-14 від 08.10.2020 р.

Разом з тим, 18.12.2020 року, державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори міста Маріуполя, позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності на нерухоме майно та проведення державної реєстрації на ім`я спадкодавця, позивачці запропоновано звернутись до суду.

За повідомленням відділу у м.Маріуполі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 1086/135-20 від 08.09.2020 р. відомості щодо надання у власність (користування) земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні. Земельна ділянка обліковується, як землі комунальної власності Сартанської селищної ради.

За повідомленням ККП «МБТІ-Маріупольська нерухомість» (лист від 21.08.2020р.) було встановлено, що домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 та взято на облік у Маріупольскому БТІ 12.12.2001 року. Згідно технічної інвентаризації, проведеній 21.08.2020 р., встановлено, що на земельній ділянці знаходяться житловий будинок літ.А-1 (готовність 13%), літня кухня літ.В-1, убиральня літ.Г-1, огорожа 1,3,4, ворота № 2. Крім того, на земельній ділянці розташовані: літня кухня літ.Б-1, сарай літ.б-1, який реконструйовані у житловий будинок літ.Б-1, та прибудову літ.б-1, без дозвільних документів.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.3.1 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (далі за текстом рішення - Лист Вищого Спеціалізованого Суду України) зазначено, що окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно; 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

За п.3.2 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України в разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про спадкування» зазначено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01 липня 2004 року в разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01 липня 2004 року, заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Пункт 42 Постанови встановлює, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Отже, факт набуття права власності безпосередньо ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на один незакінчений будівництвом жилий будинок готовністю 13%, літню кухню літ.Б., В., сарай літ.б, уборну літ.Г., тин № 1,2,3,4, що розташований по АДРЕСА_2 підтверджено наданими документами.

Суд зазначає на підставі переліченого, що будівництво об`єкту нерухомості було проведено у відповідності до проектної документації, вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також домоволодіння було прийнято до експлуатації, однак в подальшому право власності на збудований житловий будинок з проведенням державної реєстрації в передбаченому законом порядку, ОСОБА_2 отримано не було.

Суд також встановив, що на підставі наведених правових норм та встановлених судом обставин справи, було підтверджено набуття в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем ОСОБА_1 , майнових прав забудовника на жилий будинок АДРЕСА_2 готовністю 13% літ.А-1, літню кухню літ.В-1, уборну літ.Г-1, тин АДРЕСА_3 , що входять до складу спадщини.

Таким чином, оскільки встановлено перехід спадкових прав від ОСОБА_2 , внаслідок його смерті, до спадкоємця ОСОБА_1 , то суд вважає, що позивач успадкував права забудовника, які належали на момент смерті її батькові, шляхом набуття права на оформлення права власності на жилий будинок № НОМЕР_4 готовністю 13% літ.А-1, літню кухню літ.В-1, уборну літ.Г-1, тин АДРЕСА_3 у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1258, 1261, 1268, 1269,1216 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , права та обов`язки забудовника на жилий будинок АДРЕСА_2 готовністю 13% літ.А-1, літню кухню літ.В-1, уборну літ.Г-1, тин АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. М. Іванченко