Ухвала

8 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 200/14300/18

провадження № 61-16092ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та адвоката Шадріна Олександра Сергійовича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 1 вересня 2021 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ярмолюк Маргарита Миколаївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кокосадзе Лілія Вячеславівна, ОСОБА_3 , про визнання правочинів недійсними, визнання спадщини відумерлою та передачу її у власність територіальної громади,

ВСТАНОВИВ:

1 жовтня 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 та адвоката Шадріна О. С. на постанову Дніпровського апеляційного суду від 1 вересня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 1 вересня 2021 року заявники вказують неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16, від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 405/223/17, від 19 грудня 2019 року у справі № 490/2845/17, від 20 березня 2019 року у справі № 521/8368/15-ц, від 20 травня 2020 року у справі № 199/8047/16-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 199/7375/16-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 641/9904/16-ц, від 27 січня 2021 року у справі № 200/14300/18, від 27 січня 2021 року у справі № 186/599/17,у постановах Верховного Суду України від 22 червня 2017 року у справі № 6-1047цс17, від 24 травня 2017 року у справі № 6-1763цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення дії оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 1 вересня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваного судового рішення, касаційний суд дійшов висновку про задоволення клопотання з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 1 лютого 2019 року, з урахуванням ухвали Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 вересня 2019 року про виправлення описки, позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_5 на підставі довіреності, та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М. М. 14 січня 2014 року, за реєстровим № 39.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л. В. 30 травня 2014 року, за реєстровим № 918.

Визнано відумерлою спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка відкрилася після ОСОБА_4 , та передано її у власність територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 1 лютого 2019 року в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу скасовано і ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову у цій частині.

Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 1 лютого 2019 року в частині визнання спадщини відумерлою та передачі спадкового майна у власність територіальної громади залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 січня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року в частині позовних вимог про визнання спадщини відумерлою та передачі її у власність територіальної громади скасовано і передано справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 1 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 1 лютого 2019 року в частині визнання спадщини відумерлою та передачі її у власність територіальної громади скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов у цій частині задоволено.

Вивчивши доводи клопотання, касаційний суд дійшов висновку про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 1 вересня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та адвоката Шадріна Олександра Сергійовича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 1 вересня 2021 року.

Витребувати з Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська матеріали цивільної справи № 200/14300/18 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ярмолюк Маргарита Миколаївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кокосадзе Лілія Вячеславівна, ОСОБА_3 , про визнання правочинів недійсними, визнання спадщини відумерлою та передачу її у власність територіальної громади.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Зупинити дію постанови Дніпровського апеляційного суду від 1 вересня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук