Справа № 209/3891/20
Провадження № 2-з/209/79/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

04 січня 2021 року Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Лобарчук О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про визначення місце проживання дітей, в якому просить визначити місце проживання доньок ОСОБА_3 2008 року народження та ОСОБА_4 2015 року народження з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її реєстрації або проживання.

Одночасно до позовної заяви долучено заяву про забезпечення позову в якій заявник просить визначити, на час розгляду справи, місце проживання доньок ОСОБА_3 , 2008 р.н., та ОСОБА_4 , 2015 р.н., з матір`ю ОСОБА_1 ною за місцем її реєстрації або проживання.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Кам`янське знаходиться позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей. Предметом спору по даній справі є визначення місця проживання спільних неповнолітніх дітей позивача і відповідача - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Є підстави вважати, що меншій доньці ОСОБА_5 без згоди позивача, може бути здійснене хірургічне втручання без підстав для оперативного лікування, тобто життя та здоров`я п`ятирічної дівчинки піддадуть непотрібному ризику. Так 28 листопада 2020р. ОСОБА_2 забрав дитину на встановлені судом йому зустрічі, та не виконав рішення суду не повернув наступного дня дитину матері, а утримував її у себе по 22 грудня 2020р. забороняючи зустрічі матері з донькою, не водив її до садочка та інших закладів де дитина займається (вона зверталась до поліції, органу опіки, виконавчої служби але там їй нічим не допомогли, пославшись на те що нема рішення суду про встановлення місця проживання дитини). Під час захворювання ОСОБА_6 на ІМВШ (інфекція мочевивідних шляхів), чинив заборонені під час цієї хвороби дії (відвів дитину на дві годи до басейну при отелі, де басейн відвідує будь хто без медичних довідок, а головне при ІМВШ відвідування басейну заборонено зовсім), чим ускладнив перебіг захворювання, довелось посилити лікування, та ще й додалось нове. У разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а найголовніше може бути нанесена невиправна шкода здоров`ю дитини. У 2019р. вона зверталась до служби у справах дітей адміністрації Дніпровського, району Кам`янськоі міської ради, котра видала висновок про підтвердження місця проживання обох дівчат з матір`ю.

Заява про забезпечення позову розглянута судом без повідомлення учасників справи у відповідності до положень ст. 153 ч. 1 ЦПК України.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України,суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Як роз`яснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Так, враховуючи предмет та підстави позову, вбачається, що, в даному випадку, заявниця заявляє вимоги щодо визначення місце проживання дітей.

Тобто фактичного задоволення заяви про забезпечення позову за змістом є тотожною задоволенню заявлених позовних вимог, що не допускається у відповідності до ч. 10 ст. 150 ЦПК України.

Аналізуючи приписи ст. 150 ЦПК України, в даному випадку, оціючи наявность зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову, про вжиття якого просила позивач, і предметом заявлених нею позовних вимог, суд дійшов висновку, що забезпечення позову шляхом визначення на час розгляду справи, місцем проживання доньок ОСОБА_3 , 2008 р.н., та ОСОБА_4 , 2015 р.н., з матір`ю ОСОБА_1 ною за місцем її реєстрації або проживання за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання доньок ОСОБА_3 , 2008 р.н., та ОСОБА_4 , 2015 р.н., з матір`ю ОСОБА_1 ною за місцем її реєстрації або проживання, та , що у разі задоволення заяви про забезпечення позову шляхом визначення на час розгляду справи, місцем проживання доньок ОСОБА_3 , 2008 р.н., та ОСОБА_4 , 2015 р.н., з матір`ю ОСОБА_1 ною за місцем її реєстрації або проживання, позивачем буде досягнуто мети позовної заяви про визначення місця проживання дітей, без розгляду справи по суті.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, підстави та предмет позову, а також те, що заявником фактично заявлені вимоги щодо забезпечення позову, які є не співмірними з вимогами позову, адже фактично є окремими позовними вимогами, що вирішуються окремо судом в позовному провадженні, у відповідності до діючого законодавства, суд, в розумінні ст.ст. 149, 150 ЦПК України, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Суддя: О.О.Лобарчук