Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1050/21
Провадження № 2/382/677/21
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Лещенко Сергія Олександровича до Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи Комунальне підприємство тепловихмереж «Яготинтепломережа», ОСОБА_2 про зняття арештів з майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи Комунальне підприємство тепловихмереж «Яготинтепломережа», ОСОБА_2 про зняття арештів з майна. Позивачка свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 (позивачка) та ОСОБА_2 (третя особа, що не заявляють самостійних вимог) є власниками квартири за АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 серпня 1995 року органом приватизації - виконкомом Яготинської міської ради народних депутатів, на підставі розпорядження органу приватизації від 28 серпня 1995 року № 95 та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським інвентарбюро 06 жовтня 1995 року у реєстровій книзі № 24 за реєстровим № 35. В липні цього року позивачка звернулась до нотаріуса Яготинської районної державної нотаріальної контори для укладання договору дарування належної їй частки вищевказаної квартири. При детальній перевірці документів нотаріус вказала, що на вищевказану квартиру, відповідно до постанови відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції Київської області від 24.07.2003 року № б/н, накладено арешти (архівні записи). Відповідно до п. 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, при посвідченні правочинів про відчуження нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність податкової застави, заборони відчуження або арешту майна шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Дані обтяження: арешти, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, були зареєстровані Яготинською районною державною нотаріальною конторою, як реєстратором Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року за № 31/5. Згідно п. 2.1 вказаного Положення підставами для внесення у Єдиний реєстр відомостей про накладені заборони відчуження та арешти об`єктів нерухомого майна є: зокрема повідомлення органів державної виконавчої служби про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна. У державного реєстратора Яготинської міської ради позивачка отримала інформаційну .довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наданої 11.08.2021 року за № 270006627, з якої вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна містяться записи про обтяження квартири: арешти (архівні записи), а саме: реєстраційний номер обтяження: 67990; зареєстровано: 16.07.2004 року за № 67990 реєстратором: Яготинська районна державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова № б/н від 24.07.2003 року, Виконавча служба, м.Яготин вх.12.09.03; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: ОСОБА_1 ; додаткові дані: архівний номер: 6027124КІЕV929, архівна дата: 12.09.2003, дата виникнення: 12.09.2003, № реестра: , внутр. № В201472D2АF421336D5В, та реєстраційний номер обтяження: 68000; зареєстровано: 16.07.2004 за № 68000 реєстратором: Яготинська районна державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова №б/н від 24.07.2003 року, Виконавча служба, м.Яготин вх.12.09.03; об`єкт обтяження: невизначено, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 ; додаткові дані: архівний номер: 6027124КІЕV929, архівна дата: 12.09.2003 року, дата виникнення: 12.09.2003, № реестра: , внутр. № В201472D2АF421336D5В. З вищевказаної інформаційної довідки від 11.08.2021 за № 270006627 можливо зробити висновок, що зареєстровані обтяження: арешти (архівні записи) за реєстровими номерами: 67990, 68000 є обтяженнями які зареєстровані на підставі олнієї постанови № б/н від 24.07.2003 виконавчої служби, м.Яготин вх.12.09.03. Також «додаткові дані» обтяжень мають містити різні (відмінні) архівні номери, номери реєстру та внутр. номери, коли ці данні в тому числі і дата реєстрації, підстава обтяження, архівна дата, дата виникнення - співпадають. Разом з тим, у обтяженні за № 68000 вказано об`єкт обтяження: состав: ціле, власник: ОСОБА_1 , коли на час винесення постанови державної виконавчої служби №б/н: 24.07.2003, та дату реєстрації даного обтяження: 16.07.2004, власниками квартири були ОСОБА_1 (позивачка) та ОСОБА_2 (третя особа), відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 29.08.1995 року. Тобто накладений арешт на цілу частку квартири порушує права ОСОБА_2 (третя особа), як співвласника нерухомого майна, та перешкоджає вільному та повноцінному здійсненню ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Нотаріус роз`яснила, що Позивачка повинна звернутися до Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо зняття даних арештів з нерухомого майна. З листа-відповіді, наданого 12.08.2021 року № 13509 Яготинським відділом державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області вбачається, що термін зберігання виконавчого провадження закінчився, дане виконавче провадження знищено, доступ до електронної системи ЄДРВП з 05.01.2017 року не є можливим та рекомендовано звернутися до Яготинського районного суду. Як з`ясувалося, дані арешти на нерухоме майно, що належить на праві власності Позивачці, були накладені в межах цивільної справи за позовом КП ТМ «Яготинтепломережа» до Позивачки про стягнення заборгованості в сумі 1618,53 гривень, яка знаходилась в провадженні Яготинського районного суду Київської області (головуючий суддя - Карпович В.Д., справа № 2-303/2001). Відповідно до довідки КП ТМ «Яготинтепломережа» від 11.08.2021 року № б/н вбачається, що станом на 01.08.2021 року заборгованість за надані послуги по теплопостачанню немає. У зв`язку із сформованою ситуацією, позивачка вважає, що вищевказані арешти (архівні записи) підлягають скасуванню, оскільки підстав для продовження арештів на вищевказану квартиру даний час, не має.Враховуючи викладене, позивачка просила зняти арешти (архівні записи), реєстраційні номери обтяження: 67990, 68000, зареєстрованих 16.07.2004 за № № 67990, 68000, реєстратором: Яготинська районна державна нотаріальна контора, на підставі постанови відділу державної виконавчої служби м. Яготина № б/н від 24.07.2003 вх. 12.09.03 (додаткові дані: архівний номер: 6027124КІЕV929, архівна дата: 12.09.2003, дата виникнення: 12.09.2003, № реєетра: , внутр. № В201472D2АF421336D5В).

Представник позивачки направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача та підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи КПТ «Яготинтепломережа» в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, претензій до позивачки не має.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Перевіривши матеріали справи, та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, з копії паспорта НОМЕР_1 (а.с. 6-7) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

З копії паспорта НОМЕР_2 (а.с. 8-9) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

З копії Свідоцтва про право власності від 29.08.1995 року (а.с. 10) вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З копії Розпорядження органу приватизації № 95 від 28.08.1995 року (а.с. 11) вбачається, що ОСОБА_1 передано у приватну власність квартира АДРЕСА_1 .

З копії Технічного паспорта (а.с. 12-13) вбачається, що ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 .

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого ммайна щодо суб`єкта (а.с. 14) вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна містяться записи про обтяження квартири: арешти (архівні записи), а саме: реєстраційний номер обтяження: 67990; зареєстровано: 16.07.2004 року за № 67990 реєстратором: Яготинська районна державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова № б/н від 24.07.2003 року, Виконавча служба, м.Яготин вх.12.09.03; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: ОСОБА_1 ; додаткові дані: архівний номер: 6027124КІЕV929, архівна дата: 12.09.2003, дата виникнення: 12.09.2003, № реестра: , внутр. № В201472D2АF421336D5В, та реєстраційний номер обтяження: 68000; зареєстровано: 16.07.2004 за № 68000 реєстратором: Яготинська районна державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова №б/н від 24.07.2003 року, Виконавча служба, м.Яготин вх.12.09.03; об`єкт обтяження: невизначено, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 ; додаткові дані: архівний номер: 6027124КІЕV929, архівна дата: ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата виникнення: 12.09.2003, № реестра: , внутр. № В201472D2АF421336D5В.

З довідки КПТМ «Яготинтепломережа» від 11.08.2021 року (а.с. 15) вбачається, що станом на 01.08.2021 року ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_1 , заборгованості за надані послуги по теплопостачанню немає.

З копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 14.06.2001 року (а.с. 16) вбачається, що в межах цивільної справи за позовом КП ТМ «Яготинтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 стягнуто на користь КП ТМ «Яготинтепломережа» заборгованість в сумі 1 618,53 гривень.

З копії листа від 19.07.2021 року № 12809 (а.с. 17) вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Яготинського відділу державної виклонавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо зняття арешту з нерухомого майна; доступ до електронної системи ЄДРВП з метою встановлення проведених примусових дій з 05.01.2017 року неможливий, а матеріли виконавчих проваджень термін зберігання яких закінчився вже знищені, відтак правові підстави для зняття арешту державним виконавцем відсутні, а тому за вирішення даного питання позивачці рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.

Між тим, ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Uzan та інші проти Турції» (скарги № № 19620/05, 41487/05, 17613/08 и 19316/08) від 05.03.2019 року, Європейський Суд встановив, що заявники скаржилися на тривале застосування тимчасових заходів щодо їхнього майна та відмову ортанів влади скасувати ці заходи протягом кількох років, навіть з урахуванням того, що заявників не було визнано винними у кримінальному провадженні або відповідачами у цивільному провадженні. Європейський Суд прийшов до висновку, що влада не змогла встановити «справедливий баланс» між захистом суспільних інтересів та вимог захисту прав заявників на повагу їх власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на мирне володіння майном).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.

Між тим, ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-ХІV) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувану згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 401 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи ш,одо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Порядок зняття арешту визначений ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-ХІV), у випадках завершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-ХIV),у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 263, 265, 273, 274, 354 ЦПК України, ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 38, 40, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Лещенко Сергія Олександровича до Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи Комунальне підприємство тепловихмереж «Яготинтепломережа», ОСОБА_2 про зняття арештів з майна, задовольнити.

Зняти арешти (архівні записи), реєстраційні номери обтяження: 67990, 68000, зареєстрованих 16.07.2004 за № № 67990, 68000, реєстратором: Яготинська районна державна нотаріальна контора, на підставі постанови відділу державної виконавчої служби м. Яготина № б/н від 24.07.2003 вх. 12.09.03 (додаткові дані: архівний номер: 6027124КІЕV929, архівна дата: 12.09.2003, дата виникнення: 12.09.2003, № реєетра: , внутр. № В201472D2АF421336D5В).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 09 листопада 2021 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.