Справа №443/1174/21
Провадження №2/443/1195/21
РІШЕННЯ

іменем України

04 листопада 2021 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Шевчука І.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Руда Світлана Василівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Тула Російської Федерації померла його матір ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якого входить рухоме і нерухоме майно, яке знаходиться в смт.Нові Стрілища Львівської області, що належало померлій на праві власності, що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав. Стверджує, що є єдиним спадкоємцем на спадкове майно..

12.07.2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Рудої С.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №103/2021, про те листом №205/02-14 від 12.07.2021 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, з цих підстав йому рекомендовано звернутися до суду.

Стверджує, що пропустив строк для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що постійно проживає у Російській Федерації і у період з липня 2017 року діяли обмеження щодо в`їзду громадян Російської Федерації на територію України, а також через карантинні обмеження пов`язані із пандемією хвороби COVID-19. Окрім цього позивач зазначає, що у 2021 році йому не надавалась відпустка та в період з 29.06.2019 року по 05.07.2019 року та з 27.04.2021 року по 30.04.2021 року він перебував на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з захворюванням, які перешкоджали вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 29.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, однак від представника позивача надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без його участі за наявними в матеріалах справи документами.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , перекладеним з російської на українську мову, комітетом запису актів громадянського стану адміністрації м.Тула, Російська Федерація від 20.11.2020 року (а.с.8-9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :03:003:0289, площею 0,129 гектарів та право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :03:003:0888, площею 0,129 гектарів для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12-13).

Також до складу спадщини увійшов житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 на праві приватної власності, що підверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14).

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.10).

Листом відповіддю №205/02-14 від 12.07.2021 року приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Руда С.В, ОСОБА_1 повідомлено про те, що ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 та рекомендовано звернутися до суду (а.с.11).

Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що дійсно позивачем пропущено встановлений строк для прийняття спадщини, а тому він вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Як на поважність причин пропуску встановленого строку для прийняття спадщини, позивач вказує, щопостійно проживає у Російській Федерації та через карантинні обмеження пов`язані із пандемією хвороби COVID-19. Крім того, у 2021 році на роботі йому не надавалась відпустка, та в період з 29.06.2019 року по 05.07.2019 року та з 27.04.2021 року по 30.04.2021 року він перебував на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з захворюванням.

З копії паспорта громадянина Російської Федерація, видно, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований у АДРЕСА_2 (а.с.6-7).

Згідно довідки ТОВ «Формек» від 13.07.2021 року, виданої ОСОБА_1 , у 2021 році надання останньому відпустки не представлялося можливим у зв`язку із виробничою необхідністю, викликаною кризовими процесами в галузі, як наслідок пандемії коронавірусної інфекції (а.с.15-16).

Також, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 , в період з 29.06.2019 року по 05.07.2019 року та з 27.04.2021 року по 30.04.2021 року перебував на стаціонарному лікуванні та обстеженні, у зв`язку з захворюванням, що підтверджується виписними епікризами (а.с.49-52)

Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень.

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, що узгоджується із ст. 263 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 12 травня 2021 року у справі № 766/12921/20-ц дійшов висновку, що запроваджений на всій території України карантин з метою запобігання поширенню на території України вірусу COVID-19 може обмежити дії спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини.

Верховний суд (ВС/КЦС, справа № 565/1145/17, 26.06.19) зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не перебував на території України, оскільки зареєстрований та проживає на території Російської Федерації, періодично перебував на стаціонарному лікуванні, відпустка за місцем праці у 2021 році йому не надавалась, і ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини у три місяці, що на переконання суду є достатнім для реалізації права на прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 3 (три) місяці з моменту вступу даного рішення в законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.І Сливка