Провадження № 2/742/971/21
Єдиний унікальний № 753/2887/21
РІШЕННЯ
28 жовтня 2021 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Голушко Н.А., за участю відповідача ОСОБА_1 , представників сторін: позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в розмірі 135 844( сто тридцять п`ять тисяч вісімсот сорок чотири гривні) та судових витрат.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що за умов разового договору-заявки на перевезення вантажу №04092020-1 від 04 вересня 2020 року, укладеним між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у супереч взятим на себе зобов`язанням, щодо перевезення вантажу та доставляння його з міста Київ до міста Маріуполь, не доставив вантаж та втратив його з невідомих причин. Внаслідок цього позивачу ФОП ОСОБА_4 було завдано збитків у розмірі 135 844 грн., які у добровільному порядку завдану матеріальну шкоду ОСОБА_1 не відшкодував.
У відзиві поданому на позов відповідач проти позову заперечує, вказуючи, що 04 вересня 2020 року до ОСОБА_1 зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_6 , який повідомив, що він є диспетчером і займається організацією вантажних грузоперевезень. Оскільки він має вантажний автомобіль та займається перевезеннями вантажів, вислухавши пропозицію ОСОБА_6 та погодившись на умови, того ж дня прибув до місця завантаження АДРЕСА_1 . Там його зустріли вантажники, один з яких передав йому на підпис разовий договір №04092020-1 на перевезення вантажу - секційні радіатори марки DаVinci 500/100(10/300) та PASKAL 500/100 (10/400), загальною вартістю 135 844,00грн., з міста Києва до міста Маріуполь та товарно-транспортну накладну від 04.09.2020 №04092020-1. Підписавши дані документи, він зателефонував ОСОБА_6 , який вказав йому , що розвантажити даний товар необхідно за адресою АДРЕСА_2 , на парковці біля торгівельного центру «Караван» . Під`їхавши до торгівельного центру «Караван» на парковці його чекав автомобіль «Мерседес Спринтер», біля автомобілю стояв чоловік, який представився ОСОБА_7 . ОСОБА_7 повідомив його, що його вантаж необхідно перезавантажити до їх автомобіля. Після отримання підтвердження диспетчера ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з водієм автомобіля «Мерседес Спринтер» перевантажили товар радіаторів, та він отримав 2000 грн. за послуги перевезення вантажу, і за повідомленням ОСОБА_6 поїхав до наступного місця навантаження.
Проте, на наступний день йому зателефонувала жінка, яка вказала що вона є власницею вантажу радіаторів, і запитала, - чи виїхав він до м.Маріуполь, на що він їй повідомив про вказівки диспетчера ОСОБА_6 і вантаж перезавантажили до іншого автомобіля та повідомив всі обставини. Вказана інформація і була підставою для звернення до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з шахрайськими діями, на заволодіння чужим майном.
07 вересня 2020 року за вказаною заявою, були внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування. Факт того, що на даний час проводиться досудове розслідування по факту заволодіння шахрайським шляхом вантажу та те, що на даний час не встановлено особу винної у шахрайських діях, та не надано докази, які доводять об`єктивну та суб`єктивну сторони, спричинення відповідачем збитків, просить суд позовні вимоги залишити без задоволення та стягнути понесені судові витрати з позивача.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог посилаючись на відзив поданого до суду (а.с.63-65).
Третя особа, на стороні позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від неї не надходило.
Суд, заслухавши думку учасників та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом з позову та доданих до нього документів встановлено, що між позивачем ФОП ОСОБА_8 , як Постачальником та ТОВ «ІВЕН ГАРД», як Замовником, було укладено договір поставки №0107/20/1. Предметом поставки визначені секційні радіатори для опалюваних систем марки DаVinci 500/100(10/300) та PASKAL 500/100 (10/400). Адресою паставки було визначено адресу: АДРЕСА_3 .
01.09.2020 року у відповідності до Договору №0109/20 у зв`язку із необхідністю попереднього зберігання товару, секційні радіатори було передано на відповідне зберігання ТОВ «Компанія «Світ Тепла», що має складські приміщення по АДРЕСА_2 ( а.с.18-19)
04 вересня 2020 року між ФОП ОСОБА_8 ,(замовник) та ОСОБА_1 (перевізник) було укладено договір - заявка №04092020-1 на перевезення вантажу, секційні радіатори марки DаVinci 500/100(10/300) та PASKAL 500/100 (10/400) загальною вартістю 135 844,00 грн. (а.с.23.), відповідно до якої Перевізник мав завантажити вантаж 04.09.2020 за адресою АДРЕСА_2 , та доставити вантаж 05.09.2020 за адресою АДРЕСА_3 ( а.с.23).
Відповідно до даного договору заявки перевезення вантажу визначено, що Перевізник зобов`язаний забезпечити подачу автомобіля в обумовлене даним договором місце в технічно справному стані, що відповідає всім вимогам, зазначеним в договорі заявці і має повний комплект документів необхідних для перевезення даного вантажу;
Відповідно Договору - заявки перевезення вантажу визначено, що Перевізник несе повну матеріальну відповідальність за збереження і доставку вантажу.
Також Відповідачу, як автомобільному перевізнику, була передана товарно-транспортна накладна на товар, що перевозився №04092020-1 від 04.09.202, а саме : секційні радіатори марки DаVinci 500/100(10/300) та PASKAL 500/100 (10/400), місце завантаження АДРЕСА_2 , та доставка вантажу вул..Шмидта, 6 м.Маріуполь, Донецької області, яка була підписана обома сторонами ( а.с.24) . Загальна вартість товару за видатковими накладними становила 135 844, 00 грн. В подальшому даний вантаж вартістю 135 844,00 грн., який перевозився за вказаною вище заявкою, не був доставлений за вказаною адресою та не був повернутий позивачу.
Як зазначає позивач, жодних вказівок щодо перевантаження вантажу в інший автомобіль Позивач Відповідачу не надавав. Крім того, Договором перевезення не була передбачена можливість перезавантаження вантажу в інший автомобіль. Таким чином, внаслідок протиправних дій Відповідача Позивачу завдано збитків на суму вартості вантажу, що перевозився, а саме 135 844,00 грн.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
За замістом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед іншого відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
За змістом ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Статтею 909 ЦК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Ст. 924 ЦК України визначає відповідальність перевізника за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти.
Так, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України).
Також суд вважає, що оскільки відповідач відповідно до вимог ст. 924 ЦК України не довів, що втрата вантажу сталася не з його вини, то він має відшкодувати позивачу розмір фактичної заподіяної шкоди, тобто повну вартість втраченого вантажу.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Також із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 1358,44 грн. (а.с.33).
Керуючись ст.ст. 12, 81, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ), третя особа ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 ) про відшкодування шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_3 , матеріальну шкоду в розмірі 135844 (сто тридцять п`ять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_3 , суму сплаченого судового збору в розмірі - 1358 (одна тисяча триста п`ятдесят вісім) грн.. 44 коп.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2021 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О.Ільченко