Справа № 467/744/21
08.11.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді Кірімової О.М.,
за участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Арбузинської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування на частку у спільному майні,
Адвокат Сорочан В.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Арбузинської селищної ради Миколаївської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання часток у спільному майні.
Вимоги позову мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.04.1998 року батьку позивача ОСОБА_3 та членам його сім`ї - дружині ОСОБА_1 , сину ОСОБА_2 та дочці ОСОБА_1 було передано у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 69.3 кв.м.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 та спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_1 , оскільки була зареєстрована з померлим, однак свої спадкові права не оформила.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_1 . На момент її смерті вона одна була зареєстрована в квартирі та спадщину після її смерті за законом прийняла позивач, ОСОБА_1 , шляхом подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусу.
ОСОБА_2 на момент смерті батьків з ними зареєстрований не був, та до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після їх смерті, не звертався, тому є таким, що не прийняв спадщину.
19 липня 2021 року приватним нотаріусом Грицаєнко Л.М. позивачу роз`яснено про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду для визначення часток кожного із співвласника квартири.
Тому позивач звертаючись до суду з даним позовом, просила визначити рівні частки в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 по 1/4 частці кожному.
Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено провести в порядку загального позовного провадження.
В підготовчому судовому засіданні адвокат Сорочан В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , уточнив заявлені позовні вимоги та просив визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 3/4 частки в квартирі АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року залучено ОСОБА_2 по даній справі в якості співвідповідача.
Правом надати відзив на позовну заяву, відповідач не скористався.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали заявлені позовні вимоги та не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості та пропорційності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
У частинах 1, 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Згідно із ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
У відповідності до положень п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК).
Як встановлено під час судового розгляду, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.04.1998 року батьку позивача ОСОБА_3 та членам його сім`ї - дружині ОСОБА_1 , сину ОСОБА_2 та дочці ОСОБА_1 було передано у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 69.3 кв.м. (а.с.94)
Батьками позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та іншими доками у справі (а.с. 87).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Із заявою про прийняття спадщини після його смерті, в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори його дружина ОСОБА_1 , оскільки була зареєстрована з померлим, однак свої спадкові права не оформила (а.с. 26-78).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_1 , мати позивача. В установлений законом строк позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки на момент її смерті вона одна була зареєстрована в спадковій квартирі та спадщину після її смерті за законом прийняла, шляхом подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусу (а.с. 79-95).
Позивач та відповідач, як діти померлої є спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України.
У строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, позивач звернувся доприватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Грицаєнко Л.М. із заявою про прийняття спадщини. Із заявою прийняття спадщини відповідач до нотаріуса не звертався, за адресою місця знаходження спадкового майна, зареєстрованим не був (а.с. 86).
До складу спадкового майна ввійшло нерухоме майно, а саме частина домоволодіння загальною площею 69.3 кв.м., що на праві спільної сумісної власності належала спадкодавцям, позивачеві та відповідачу, право власності на яке посвідчується свідоцтвом на право власності на житло зареєстроване в книзі № 2697 від 30.0.1998 року, виданого Арбузинською селищною радою народних депутатів.
19.07.2021 року приватним нотаріусом Грицаєнко Л.М позивачу роз`яснено про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину, оскільки частка померлої у спадковому майні, що є спільною сумісною власністю, не є виділеноюза законом та рекомендовано звернутися до суду для визначення часток кожного із співвласника квартири.
Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Арбузинської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування на частку у спільному майні - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 3/4 частки в квартирі АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова