Справа № 136/376/19
провадження № 2/136/314/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група» до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Липовецька районна державна адміністрація Вінницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 про визнання незаконним та скасування наказів,

учасник справи:

представник позивача ОСОБА_21 ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке", правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група» (далі позивач), через свого представника, звернулося з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі відповідач), з вимогами:

- визнати незаконними та скасувати накази відповідача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою передачі у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, що знаходяться на території Староприлуцької сільської ради за межами населеного пункту, за наступним переліком:

1)16.03.2016 №2-1779/15-16-ОГ ( ОСОБА_1 , кад. №:03:000:1051);

2)16.03.2016 №2-1771/15-16-СГ ( ОСОБА_2 , кад. №:03:000:1052);

3)16.03.2016 №2-1776/15-16-СГ ( ОСОБА_3 , кад. №:03:000:1053);

4)16.03.2016 №2-1782/15-16-СГ ( ОСОБА_4 , кад. №:03:000:1054);

5)16.03.2016 №2-1781/15-16-СГ ( ОСОБА_6 , кад. №:03:000:1055);

6)16.03.2016 №2-1769/15-16-СГ ( ОСОБА_6 , кад. №:03:000:1056);

7)16.03.2016 №2-1777/15-16-СГ ( ОСОБА_7 , кад. №:03:000:1057);

8)16.03.2016 №2-1773/15-16-СГ ( ОСОБА_8 , кад. №:03:000:1058);

9)16.03.2016 №2-1767/15-16-СГ ( ОСОБА_9 , кад. №:03:000:1059);

10)16.03.2016 №2-1766/15-16-СГ(БуханевичТ.В., кад. №:03:000:1060);

11)01.08.2016 №2-9813/15-16-СГ( ОСОБА_11 , кад. №:03:000:1064);

12)05.09.2016 №2-11475/15-16-СГ( ОСОБА_12 , кад. №:03:000:1065);

13)01.08.2016 №2-9836/15-16-СГ ( ОСОБА_13 , кад. №:03:000:1066);

14)15.02.2017№2-2236/15-17-СГ(ПостовітюкО.М., кад.№:03:000:1067);

15)15.02.2017 №2-2235/15-17-СГ( ОСОБА_15 , кад. №:03:000:1068);

16)12.10.2016 №2-13712/15-16-СГ( ОСОБА_22 , кад. №:03:000:1071);

17)25.10.2017№2-14147/15-17-СГ(Базалицькому Я.І.,к.№:03:000:1083);

18)09.08.2016№2-10296/15-16-СГ(ФедорчукуО.М. кад.№:03:000:1079);

- визнати незаконними та скасувати накази відповідача про затвердження документації із землеустрою та надання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею по 2 га, що знаходяться на території Новоприлуцької сільської ради за межами населеного пункту, за наступним переліком:

1)29.09.2016 №2-12614/15-16-СГ ( ОСОБА_1 , кад. №:03:000:1051);

2)29.09.2016 №2-12606/15-16-СГ ( ОСОБА_2 , кад. №:03:000:1052);

3)29.09.2016 №2-12603/15-16-СГ ( ОСОБА_3 , кад. №:03:000:1053);

4)29.09.2016№2-12601/15-16-СГ( ОСОБА_4 , кад. №:03:000:1054);

5)29.09.2016 №2-12598/15-16-СГ( ОСОБА_6 , кад. №:03:000:1055);

6)29.09.2016 №2-12595-15-16-СГ( ОСОБА_6 , кад. №:03:000:1056);

7)29.09.2016 №2-12592/15-16-СГ ( ОСОБА_7 , кад. №:03:000:1057);

8)29.09.2016 №2-12590/15-16-СГ ( ОСОБА_8 , кад. №:03:000:1058);

9)29.09.2016 №2-12585/15-16-СГ ( ОСОБА_9 , кад. №:03:000:1059);

10)29.09.2016 №2-12581/15-16-СГ( ОСОБА_10 , кад.№:03:000:1060);

11)11.04.2017 №2-4551/15-17-СГ ( ОСОБА_11 , кад. №:03:000:1064);

12)13.04.2017 №2-4781/15-07-СГ ( ОСОБА_12 , кад. №:03:000:1065);

13)14.04.2017 №2-4864/15-17-СГ ( ОСОБА_13 , кад. №:03:000:1066);

14)02.10.2017№2-12607/15-17-СГ ( ОСОБА_14 , к.№:03:000:1067);

15)02.10.2017№2-12610/15-17-СГ ( ОСОБА_15 ,кад. №:03:000:1068);

16)20.10.2017№2-13532/15-17-СГ ( ОСОБА_22 ,кад. №:03:000:1071);

17)09.08.2018№2-10538/15-18-СГ (Базалицькому Я.І.,к.№:03:000:1083);

18)22.12.2017№2-16379/15-17-СГ (Федорчуку О.М. к.№:03:000:1079);

- зобов`язати відповідача поновити запис у Поземельній книзі шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Староприлуцької сільської ради за межами населеного пункту, загальною площею 113,2118 га ріллі, кадастровий номер :03:000:1033, орендовану ТОВ «Прилуцьке» на підставі договору оренди землі від 29.12.2012 №633, укладеного із Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області;

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

29.12.2012 між Липовецькою РДА та ТОВ "Прилуцьке" (правонаступником якого є позивач) укладено договір оренди землі №633, за умовами якого в оренду передається земельна ділянка, що знаходиться на території Староприлуцької сільської ради, за межами населеного пункту с.Нова Прилука, загальною площею 113,2118 га ріллі, кадастровий номер :03:000:1033 строком на 4 роки 364 дні. Вказаний договір зареєстровано 26.10.2014 на підставі рішення державного реєстратора за №16751093. Укладенню договору оренди землі передував договір купівлі-продажу права оренди земельної ділянки від 21.09.2012 №590, укладений за результатами аукціону з набуття права: оренди земельної ділянки, проведеного 14.08.2012. У ході проведення заходів ТОВ "Прилуцьке" по інвентаризації земель, які використовуються на умовах оренди, в 2018 році встановлено, що за даними ДЗК, земельна ділянка загальною площею 113,2118 га, кадастровий номер :03:000:1033, яка була передана в оренду ТОВ "Прилуцьке" не відслідковується, також не відслідковується зареєстроване право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, надалі було виявлено, що оспорюваними наказами відповідача було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою з метою передачі у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, що знаходяться на території Староприлуцької сільської ради за межами населеного пункту, а іншими наказами відповідача було затверджено документації із землеустрою та надано у власність третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею по 2 га, що знаходяться на території Новоприлуцької сільської ради за межами населеного пункту. Внаслідок вилучення інформації про орендовану земельну ділянку з ДЗК та з ДРРП надалі ТОВ "Прилуцьке" втратило статус орендаря. Таким чином, незважаючи на те, що жодної законної підстави для припинення права позивача стосовно користування земельною ділянкою за договором оренди землі не наступило, це не стало перешкодою для відповідача розпорядитися державними землями із орендованого ТОВ "Прилуцьке" масиву і передати у власність третім особам, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 25.02.2019 відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.03.2019 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Прилуцьке" про повернення судового збору.

13.05.2019 дана справа надійшла з Вінницького апеляційного суду за підсудністю.

Ухвалою суду від 16.05.2019 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

18.06.2019 Директор ТОВ "Прилуцьке" звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом встановлення заборони передачі у користування 18-ти земельних ділянок, які разом з іншими складають один земельний масив площею 113,2118 га по договору оренди землі №633 від 29.12.2012.

Ухвалою суду від 21.06.2019 у задоволенні заяви ТОВ "Прилуцьке" про забезпечення позову відмовлено.

Відповідачем, через свого представника, подано до суду відзив із запереченнями проти позову.

Відповідач обґрунтовує свої заперечення наступними обставинами.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.02.2018 по справі №802/1909/17-а в задоволені адміністративного позову ТОВ «Прилуцьке» до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державних реєстраторів Староприлуцької сільської ради, Северинівської сільської ради та державного реєстратора КП «ВООБТІ» про визнання протиправним та скасування наказів, рішень та зобов`язання вчинити дії - відмовлено в повному обсязі. Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням ТОВ «Прилуцьке» подало апеляційну скаргу. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018 апеляційну скаргу - задоволено в повному обсязі, а оспорювані накази про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність було скасовано. Однак, не погоджуючись з Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018, громадянином, який в даній справі виступає в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача було подано касаційну скаргу. Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду по справі №802/1909/17-а від 05.02.2019 касаційну скаргу - задоволено частково, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.02.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018 скасовано. Оскільки оскаржувані в даній справі накази відповідача про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність з відповідними кадастровими номерами є скасовані, а кадастрові номери зазначених земельних ділянок є архівними в зв`язку з їх об`єднанням немає сенсу в їх повторному скасуванні. Крім того, поновити запис у Поземельній книзі шляхом внесення відомостей до ДЗК відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:1033 неможливо, оскільки крім земель, які були надані у приватну власність третім особам по даній справі є земельні ділянки, які також були надані іншим особам, що підтверджується даними з публічної кадастрової карти ДЗК і земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:1033 є архівною, а станом на теперішній час в ДЗК наявна земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:1097 є комунальною формою власності. Разом з тим, 21.12.2018 Староприлуцькій сільській об`єднаній територіальній громаді було передано в комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 714,7345 га, серед яких і земельні ділянки розташовані на території Новонрилуцької сільської ради, оскільки остання входить до Староприлуцької сільської об`єднаної територіальної громади, як наслідок Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області вже не є розпорядником зазначених земельних ділянок, оскільки Староприлуцька сільська рада зареєструвала за собою власність на передані земельні ділянки.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, через свого представника, також подано до суду відзив із запереченнями проти позову.

Треті особи обґрунтовують свої заперечення тими обставинами, що позивач не виконав передбачений законом і договором обов`язок щодо проведення державної реєстрації договору оренди землі, а тому договір оренди землі №633 від 29.12.2012 не може вважатись таким, що набрав чинності, оскільки позивач не довів факт державної реєстрації договору. На противагу цьому позивач зазначає, що договір є зареєстрованим, посилаючись на витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно, помилково ототожнюючи реєстрацію речового права з реєстрацією договору оренди. Проведення 26.10.2014 державної реєстрації речового права на підставі вказаного договору оренди не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а отже і не може впливати на момент набрання чинності цим договором оренди землі. За загальним правилом правочин, який не набрав чинності, не створює цивільних прав га обов`язків для сторін, а отже позивачем не доведено, що його права порушені та позовні вимоги не є обґрунтованими.

Позивачем відповідей на відзиви не подано.

29.08.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб було внесено запис №3000515 про припинення ТОВ «Прилуцьке» за рішенням засновників, правонаступником прав та обов`язків якого є ТОВ «СХК «Вінницька промислова група», а тому в підготовчому судовому засіданні представник ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» заявив відповідне клопотання про залучення до участі у справі в якості правонаступника позивача.

Ухвалою суду від 29.11.2019 залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача ТОВ «СХК «Вінницька промислова група».

До судового розгляду спір між сторонами не врегульовано.

Ухвалою суду від 13.04.2020 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Разом з тим, у призначеному судовому засіданні розгляд справи було вирішено відкласти у зв`язку з повідомленням про смерть третьої особи ОСОБА_22 , а представник позивача подав до суду клопотання про залучення правонаступника третьої особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_22 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про смерть №29 від 19.06.2020, складеним виконкомом Староприлуцької сільської ради, а на виконання запиту суду приватним нотаріусом Липовецького нотаріального округу було надіслано суду копію спадкової справи на майно померлого ОСОБА_22 , згідно якої вбачається, що його спадкоємцями є жінка ОСОБА_16 , син ОСОБА_17 та син ОСОБА_18 .

Ухвалою суду від 17.03.2021 залучено до участі справі правонаступників третьої особи ОСОБА_22 , якими є ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а судове засідання відкладено для вступу у справу правонаступників.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з огляду на обставини, які були вказані раніше у позові.

У судове засідання представник відповідача та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача і їх представники не з`явилися, а оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, тому їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

29.12.2012 між Липовецькою РДА та ТОВ "Прилуцьке" (правонаступником якого є позивач) укладено договір оренди землі №633, за умовами якого в оренду передається земельна ділянка, що знаходиться на території Староприлуцької сільської ради, за межами населеного пункту с.Нова Прилука, загальною площею 113,2118 га ріллі, кадастровий номер :03:000:1033 строком на 4 роки 364 дні. Договір зареєстровано 26.10.2014 на підставі рішення державного реєстратора за №16751093. Укладенню договору оренди землі передував договір купівлі-продажу права оренди земельної ділянки від 21.09.2012 №590. Надалі ТОВ "Прилуцьке" встановлено, що за даними ДЗК, земельна ділянка загальною площею 113,2118 га, кадастровий номер :03:000:1033 не відслідковується, також не відслідковується зареєстроване право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно оспорюваних наказів відповідача: 16.03.2016 №2-1779/15-16-ОГ; 16.03.2016 №2-1771/15-16-СГ; 16.03.2016 №2-1776/15-16-СГ; 16.03.2016 №2-1782/15-16-СГ;16.03.2016№2-1781/15-16-СГ; 16.03.2016 №2-1769/15-16-СГ; 16.03.2016 №2-1777/15-16-СГ; 16.03.2016 №2-1773/15-16-СГ; 16.03.2016 №2-1767/15-16-СГ;16.03.2016 №2-1766/15-16-СГ; 01.08.2016 №2-9813/15-16-СГ; 05.09.2016 №2-11475/15-16-СГ; 01.08.2016 №2-9836/15-16-СГ; 15.02.2017№2-2236/15-17-СГ; 15.02.2017 №2-2235/15-17-СГ; 12.10.2016 №2-13712/15-16-СГ; 25.10.2017№2-14147/15-17-СГ; 09.08.2016№2-10296/15-16-СГ, було надано дозвіл третім особам на розроблення документації із землеустрою з метою передачі у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, що знаходяться на території Староприлуцької сільської ради за межами населеного пункту. Відповідно до оспорюваних наказів відповідача: 29.09.2016 №2-12614/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12606/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12603/15-16-СГ; 29.09.2016№2-12601/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12598/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12595-15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12592/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12590/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12585/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12581/15-16-СГ; 11.04.2017 №2-4551/15-17-СГ; 13.04.2017 №2-4781/15-07-СГ; 14.04.2017 №2-4864/15-17-СГ; 02.10.2017№2-12607/15-17-СГ; 02.10.2017№2-12610/15-17-СГ; 20.10.2017№2-13532/15-17-СГ; 09.08.2018№2-10538/15-18-СГ; 22.12.2017№2-16379/15-17-СГ було затверджено документації із землеустрою та надано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею по 2 га, що знаходяться на території Новоприлуцької сільської ради за межами населеного пункту 18-ти третім особам, а саме: ОСОБА_1 , кад. №:03:000:1051; ОСОБА_2 , кад. №:03:000:1052; ОСОБА_3 , кад. №:03:000:1053; ОСОБА_4 , кад. №:03:000:1054; ОСОБА_6 , кад. №:03:000:1055; ОСОБА_6 , кад. №:03:000:1056; ОСОБА_7 , кад. №:03:000:1057; ОСОБА_8 , кад. №:03:000:1058; ОСОБА_9 , кад. №:03:000:1059; ОСОБА_10 , кад. №:03:000:1060; ОСОБА_11 , кад. №:03:000:1064; ОСОБА_12 , кад. №:03:000:1065; ОСОБА_13 , кад. №:03:000:1066; ОСОБА_14 , кад. №:03:000:1067; ОСОБА_15 , кад. №:03:000:1068; ОСОБА_22 , кад. №:03:000:1071; ОСОБА_19 , кад.№:03:000:1083; ОСОБА_20 кад. №:03:000:1079). На підставі вказаних наказів, громадяни звернулись до державних реєстраторів з відповідними заявами про реєстрацію права власності на земельну ділянку, за наслідком розгляду яких прийняті рішення про державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки за фізичними особами. Згідно з наказом відповідача від 21.12.2018 Староприлуцькій сільській об`єднаній територіальній громаді було передано в комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 714,7345 га, серед яких і земельні ділянки розташовані на території Новонрилуцької сільської ради, оскільки остання входить до Староприлуцької сільської об`єднаної територіальної громади. 29.08.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб було внесено запис №3000515 про припинення ТОВ «Прилуцьке» за рішенням засновників, правонаступником прав та обов`язків якого є ТОВ «СХК «Вінницька промислова група». ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_22 , що підтверджується актовим записом про смерть №29 від 19.06.2020, складеним виконкомом Староприлуцької сільської ради, а на майно померлого претендували спадкоємці: ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 .

Суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено в ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільні права та інтереси можуть бути захищені у способи, визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України, а також суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду (постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.08.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2018 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц) застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

З метою визначення законного способу захисту суб`єктивних земельних прав позивача слід зауважити про таке.

Судом було встановлено факт укладення 29.12.2012 між Липовецькою РДА та ТОВ "Прилуцьке" (правонаступником якого є позивач) договору оренди землі №633, за умовами якого в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 113,2118 га ріллі, з кадастровим номером :03:000:1033 строком на 4 роки 364 дні, а такий договір зареєстровано 26.10.2014 на підставі рішення державного реєстратора за №16751093.

Укладенню договору оренди землі передував договір купівлі-продажу права оренди земельної ділянки від 21.09.2012 №590, укладений за результатами аукціону з набуття права: оренди земельної ділянки, проведеного 14.08.2012.

Так, відповідно ч.ч. 1 та 5 ст. 116 ЗК України вказано, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно з приписами ст. 141 ЗК України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Окрім того, випадки припинення договору оренди землі визначені і у ст. 31 Закону України «Про оренду землі».

Натомість, судом було встановлено, що під час дії договору оренди від 29.12.2012 №633, відповідач прийняттям оспорюваних наказів: 29.09.2016 №2-12614/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12606/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12603/15-16-СГ; 29.09.2016№2-12601/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12598/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12595-15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12592/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12590/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12585/15-16-СГ; 29.09.2016 №2-12581/15-16-СГ; 11.04.2017 №2-4551/15-17-СГ; 13.04.2017 №2-4781/15-07-СГ; 14.04.2017 №2-4864/15-17-СГ; 02.10.2017№2-12607/15-17-СГ; 02.10.2017№2-12610/15-17-СГ; 20.10.2017№2-13532/15-17-СГ; 09.08.2018№2-10538/15-18-СГ; 22.12.2017№2-16379/15-17-СГ, виділив у власність 18-ом третім особам у справі земельні ділянки із присвоєними новими кадастровими номерами, що послугувало підставою для вилучення інформації з Державного земельного кадастру про об`єкт оренди за Договором оренди землі земельної ділянки площею 113,2118 га із кадастровим номером :03:000:1033 за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Тобто відбулося припинення одного та виникнення нових індивідуально-визначених об`єктів нерухомості.

Водночас на підставі оспорюваних наказів відповідача треті особи звернулись до державних реєстраторів з відповідними заявами про реєстрацію права власності на земельну ділянку, за наслідком розгляду яких прийняті рішення про державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки за фізичними особами.

Однак, відповідачем не надано жодних доказів того, що винесенню оспорюваних наказів передували визначені законом підстави припинення права користування позивача земельною ділянкою із кадастровим номером :03:000:1033, а посилання представника третіх осіб на те, що договір оренди землі №633 від 29.12.2012 не може вважатися таким, що набрав чинності, так як позивач не вчинив його реєстрацію, є неприйнятним, оскільки предметом судового розгляду вимога, щодо правомірності дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень. Крім того, чинність зазначеного договору оренди відповідачем не оспорюється.

У даному судовому процесі, позивач просить суд захистити його права у спосіб визнання незаконними та скасування наказів відповідача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою і його наказів про їх затвердження та надання новосформованих земельних ділянок, що були виділені з орендованої позивачем земельної ділянки, у власність іншим 18-ти особам, а токож просить зобов`язати відповідача поновити запис у Поземельній книзі про земельну ділянку яка була орендована позивачам.

У висновках Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц зазначено, що поділ земельної ділянки, яка була надана в оренду позивачу на різні земельні ділянки не може бути перешкодою для захисту його прав, оскільки формування земельних ділянок, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Водночас суд зауважує, що під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст. 391 ЦК та ч. 2 ст. 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Так, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З огляду на встановлення судом факту укладення договору оренди землі №633 від 29.12.2012, за яким визначено право користування позивача земельною ділянкою із кадастровим номером :03:000:1033, чинність якого не була оспорена у судовому порядку, а тому подальше задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказів відповідача, якими орендовану земельну ділянку поділено і передано у власність 18-том третім особам, не сприятиме поновленню прав позивача як землекористувача оскільки, не було встановлено законних підстав припинення його користування земельною ділянкою, а заволодіння третіми особами виділеними на її основі земельними ділянками з різними кадастровими номерами всупереч ЗК України неможливе.

Отже, позивачу слід було обрати інший спосіб судового захисту своїх прав як землекористувача шляхом пред`явлення позову до осіб, які заволоділи земельними ділянками на підставі оспорюваних наказів, з вимогами про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування орендованою земельною ділянкою, оскільки саме такий спосіб захисту відповідає змісту інтересу, за захистом якого звертався до суду позивач.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати керується ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, згідно з якою судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до приписів ч. 2 ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Отже, з огляду на те, що у задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем на його рахунок.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 19, 23, 7680, 141, 258259, 263265, 268, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група» (місцезнаходження: провул. Цегельний, буд. 4, м. Вінниця, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 33623350) до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Келецька, буд. 63, м. Вінниця, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 39767547), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Липовецька районна державна адміністрація Вінницької області (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 03084701), ОСОБА_1 (місце проживання: с. Рівнинне, Калинівський р-н, Вінницька обл.), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (місце проживання: с. Нова Прилука, Вінницький р-н, Вінницька обл.), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (місце проживання: с. Рівнинне, Калинівський р-н, Вінницька обл.), ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_8 (місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_9 (місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_10 (місце проживання: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_11 (місце проживання: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_12 (місце проживання: АДРЕСА_8 ), ОСОБА_13 (місце проживання: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_14 (місце проживання: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_15 (місце проживання: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_16 (місце проживання: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_17 (місце проживання: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_18 (місце проживання: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_19 (місце проживання: с. Нова Прилука, Вінницький р-н, Вінницька обл.), ОСОБА_20 (місце проживання: с. Нова Прилука, Вінницький р-н, Вінницька обл.), про визнання незаконним та скасування наказів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 03.11.2021

Суддя Д.Т. Кривенко