Справа № 349/1276/21
Провадження № 2-др/349/6/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
09 листопада 2021 року м. Рогатин
Рогатинський районний суд Івано-Франківської області
у складі головуючого судді Могили Р.Г.,
за участі секретаря судового засідання Іванило Т.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Окуневича Михайла Валентиновича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі №349/1276/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
29 жовтня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Окуневича М.В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Заява мотивована тим, що рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 . Під час розгляду справи представником позивача було заявлено про додаткові понесені позивачем витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката , які є співмірними зі складністю справи, тривалістю участі адвоката в судовому процесі та документально будуть підтвердженні в строк встановлений процесуальним законом.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо визначення поняття «фактично понесені витрати на сплату гонорару», « витрати, які мають розумний розмір», зважаючи на правові позиції, викладені Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, Верховним Судом у постанові від 16 квітня 2020 року у справі №727/4597/19 та, виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті 141 ЦПК України, представник позивача вважає, що є усі правові підстави для стягнення з відповідача понесені позивачем витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката на загальну суму 3 500 грн 00 коп.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Окуневич М.В.в судове засідання не з`явився .
Відповідач ТзОВ "Фінансова компанія управління активами" явку свого представника в судове засідання не забезпечив, до початку розгляду справи по суті представником відповідача було подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1 907 грн 00 коп. , оскільки справа є малозначною.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився. З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) від 30 червня 2021 року № 1075/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена у зв`язку з необгрунтованою відмовою нотаріуса надати документи для перевірки організації нотаріальної діяльності, до усунення цієї обставини.
У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви.
Згідно рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №239561, який вчинений 26 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", заборгованість за кредитним договором № 3486772 від 05 листопада 2020 року у розмірі 28 668 грн 60 коп., та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 25 грн 00 коп. Також стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 454 грн 00 коп. оплаченого судового збору та 2 000 грн 00 коп витрат на правничу допомогу адвоката, всього 2 454 грн 00 коп.
Пуктом третім частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Судом встановлено, що разом із позовною заявою адвокатом Окуневичем М.В. було подано договір №62/21 від 20 серпня 2021 року про надання правничої допомоги та квитанцію до прибуткового касового ордера від 20 серпня 2021 року на суму 2 000 грн 00 коп.
Згідно рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2021 року дані судові витрати на професійну правничу допомогу були стягнуті в повному обсязі з відповідача на користь позивача.
До заяви про ухвалення додаткового рішення до витрат на професійну правничу допомогу адвокат Окуневич М.В. відніс також витрати, викладені в акті виконаних робіт від 28 жовтня 2021 року, зокрема, представлення інтересів клієнта у судовому засіданні у справі, вартість яких 500 грн 00 коп. та гонорар успіху адвоката, який згідно договору про надання правничої допомоги становить 3 000 грн 00 коп., а також долучив квитанцію до прибуткового касового ордера від 28 жовтня 2021 року на суму 3 500 грн 00 коп.
Що стосується стягнення судом судових витрат на правову допомогу у вигляді «гонорару успіху», то слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19) вказала, що суд повинен оцінювати необхідність та розумність судових витрат у вигляді «гонорару успіху», саме в контексті компенсації цих витрат за рахунок іншої сторони судової справи. Таким чином, зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у разі укладення ними договору, що передбачає сплату «гонорару успіху», не є обов`язковими для суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат та покладення таких витрат на іншу сторону справи, оскільки в такому випадку суд, застосовуючи відповідні положення процесуального законодавства, зокрема частин четвертої-п`ятої статті 137 ЦПК України, може оцінювати необхідність, розумність та інші критерії співмірності цих витрат.
Такий правовий висновок викладено також у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2021 року за результатом розгляду справи №670/1021/15-ц.
Представник відповідача у клопотанні від 16 вересня 2021 року просив зменшити витрати на правничу допомогу.
Враховуючи наведені вище правові позиції Верховного Суду, практику ЄСПЛ з цього питання та беручи до уваги складність даної справи, яка згідно ч.6 ст.19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, співмірність гонорару успіху адвоката з складністю справи та наданими адвокатом послугами, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача гонорару успіху адвоката в розмірі 1 000 грн 00 коп., що відповідатиме критерію розумності його розміру.
Щодо витрат, які пов`язані з представленням інтересів клієнта у судовому засіданні у справі, вартість яких адвокатом оцінено в сумі 500 грн 00 коп., то суд враховує, що судове засідання тривало менше однієї години, що стверджується протоколом судового засідання від 28 жовтня 2021 року. Таким чином наведене свідчить про завищення адвокатом вартості таких послуг, а тому їх необхідно зменшити до 200 грн 00 коп.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Окуневича Михайла Валентиновича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі №349/1276/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу ( гонорар успіху адвоката - 1 000 грн 00 коп. та представлення інтересів клієнта у судовому засіданні - 200 грн 00 коп. ) , всього на загальну суму 1 200 грн 00 коп. (одна тисяча двісті гривень 00 коп.).
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційному суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мала Житомирська,6/5.
Повне додаткове рішення суду складено 09 листопада 2021 року.
Суддя Р.Г. Могила