"09" листопада 2021 р.
Справа № 642/2099/21
Провадження № 2/642/1186/21
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Бородіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Добронос Д.С.,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в нерухомому майні в порядку спадкування, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в нерухомому майні в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року представник ОСОБА_3 - адвокат Санін А.О. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за позивачем право власності на 1/20 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , яка була прийнята у спадщину за законом ОСОБА_4 після померлого ОСОБА_5 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , за яким відповідно до ухвали Народного суду Ленінського районного суду м. Харкова від 27 березня 1961 року було визнано право власності на 4/10 домоволодіння, що розташовано у АДРЕСА_1 , а ще 4/10 - за ОСОБА_5 . Відповідно до довідки-характеристики від 06 грудня 2007 року, виданої Харківським міським бюро технічної інвентаризації, буд. АДРЕСА_1 зареєстрований в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі на номером 28850, власником якого є : ОСОБА_4 , який має 1/10 частину житлового будинку на підставі мирової угоди затвердженої ухвалою Народного суду від 27.03.1961, 40/100 частини на підставі договору купівлі-продажу посвідченою 2-ю ХДНК 07.12.1983 №3-5057 та 40/100 частини на підставі рішення Народного суду від 27.04.1976. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна жодна особа не має прав власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 був власником 90/100 частин спірного будинку. 16.06.2004 спадкодавцем було складено заповіт, згідно з яким на випадок його смерті все його майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він буде мати законне право заповідається ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в рівних частинах кожній. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 , з житловою площею 42,5 кв.м., з надвірними будівлями: прибудова літ. «а», ганок літ. «а1», прибудова літ. «а3», вбиральня літ. «Д», літня кухня літ. «Е», сарай літ. «Ж», погріб літ. З», гараж літ. «И», огорожа №1-4, зливна яма №5. 15.01.2021 було зареєстровано і внесено до Спадкового реєстру спадкову справу за номером № 67065587 за фактом відкриття спадщини про що є відповідний витяг № 63187822 від 15.01.2021. 05.08.2021 державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Пилипенко О.В. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 9/20 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (спадкова справа № 15/2021, зареєстровані в реєстрі за номерами № 2-237 та 2-239 відповідно). Також ОСОБА_4 належна 1/10 частина будинку, яка належала його брату - ОСОБА_5 , яку він успадкував від останнього в порядку спадкування за законом шляхом фактичного вступу в управління домоволодінням. 27.03.1961 Народним судом Ленінського району м. Харкова була затверджена мирова угоду між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до якої визнається право власності по праву спадкування на 1/10 частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 на підставі статті 418 ГК УРСР. На момент смерті ОСОБА_5 спадкоємці першої черги відсутні, в живих був його брат - ОСОБА_4 . Згідно даних Харківського обласного державного нотаріального архіву, за наявними в архіві даними, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Сьомої Харківської державної нотаріальної контори за 1977-2008 роки, заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно даних Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, доказів вступу в управління чи володіння спадковим майном ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , його рідним братом - ОСОБА_4 нотаріусу не надавались. ОСОБА_4 фактично вступив в управління домоволодінням, був зареєстрований за вказаною адресою ще до смерті його брата. Таким чином, у передбачений законом спосіб, встановленому в ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент виникнення правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_5 , ОСОБА_4 був єдиним спадкоємцем за законом, прийняв спадщину після останнього, але не оформив права на спадщину в установленому порядку та право власності на вказану частину не зареєстрував в реєстрі прав на нерухоме майно. Отже, вказана 1/10 частина домоволодіння, яка була успадкована ОСОБА_4 після ОСОБА_5 підлягає поділу між ОСОБА_1 та її сестрою - ОСОБА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07.05.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

10 серпня 2021 р. відповідач ОСОБА_2 надала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/20 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка була прийнята у спадщину за законом ОСОБА_4 після померлого ОСОБА_5 .

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 не поважає прав ОСОБА_2 , як спадкоємця, та заперечує щодо права на отримання права власності в порядку спадкування на 1/20 частини в домоволодінні АДРЕСА_1 з огляду на те, що зазначена 1/10 частина домоволодіння не значиться у відповіді КП «Харківського міського бюро технічної інвентаризації» від 07.03.2008 за ОСОБА_4 , який був власником 90/100 частин спірного будинку. 16.06.2004 спадкодавцем було складено заповіт, згідно з яким на випадок смерті останнього, все його майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він буде мати законне право заповідається ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в рівних частинах кожній. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 44,8 кв.м., з надвірними будівлями: прибудови літ. «а» та «а3», ганок літ. «а1», вбиральня літ. «Д», літня кухня літ. «Е», сарай літ. «Ж», льох літ. «З», гараж літ. «И», огорожа №1-4, зливна яма №5. 15.01.2021 було зареєстровано і внесено до Спадкового реєстру спадкову справу за номером № 67065587 за фактом відкриття спадщини про що є відповідний витяг № 63187822 від 15.01.2021. 05.08.2021 державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Пилипенко О.В. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 9/20 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (спадкова справа № 15/2021, зареєстровані в реєстрі за номерами № 2-237 та 2-239 відповідно). Також ОСОБА_4 належна 1/10 частина будинку, яка належала його брату - ОСОБА_5 , яку він успадкував від останнього в порядку спадкування за законом шляхом фактичного вступу в управління домоволодінням. 27.03.1961 Народний суд Ленінського району м. Харкова виніс ухвалу, якою затвердив мирову угоду між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та відповідно до якої, визнається право власності по праву спадкування на 1/10 частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 на підставі статті 418 ГК УРСР. На момент смерті, ОСОБА_5 спадкоємці першої черги відсутні, в живих був його брат - ОСОБА_4 Харківським обласним державним нотаріальним архівом було надано відповідь на запит від 01.02.2021 №256/01 -20, в якій зазначається, що за наявними в архіві даними, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Сьомої Харківської державної нотаріальної контори за 1977-2008 роки, заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно відповіді на запит з Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, доказів вступу в управління чи володіння спадковим майном ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , його рідним братом - ОСОБА_4 нотаріусу не надавались. ОСОБА_4 фактично вступив в управління домоволодінням, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, в якій ОСОБА_4 вказується як власник, та відомостями з домової книги. Таким чином, у передбачений законом спосіб, встановленому в ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент виникнення правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_5 , ОСОБА_4 був єдиним спадкоємцем за законом, прийняв спадщину після останнього, але не оформив права на спадщину в установленому порядку та право власності на вказану частину не зареєстрував в реєстрі прав на нерухоме майно. Отже, вказана 1/10 частина домоволодіння, яка була успадкована ОСОБА_4 після ОСОБА_5 , підлягає поділу між мною та сестрою - ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.08.2021 витребувано з другої Харківської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №15/2021, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка була отримана судом на виконання ухвали 23.09.2021.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, від позивача надійшла до суду заява, в якій підтримує заявлені нею позовні вимоги, визнає зустрічні позовні вимоги та просить розглядати справу без її участі.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилися і надала заяву, в якій підтримує заявлені нею у зустрічному позові вимоги, визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та просить розглядати справу без її участі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 у віці 91 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до ухвали Народного суду Ленінського районного суду м. Харкова від 27 березня 1961 року було визнано право власності на частину домоволодіння, що розташовано у АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 4/10 частини спірного домоволодіння, за ОСОБА_5 4/10 частини спірного домоволодіння.

Відповідно до довідки-характеристики від 06 грудня 2007 року, виданої Харківським міським бюро технічної інвентаризації, будинок АДРЕСА_1 зареєстрований в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі на номером 28850, власником якого є : ОСОБА_4 , який має 1/10 частину житлового будинку на підставі мирової угоди затвердженої ухвалою Народного суду від 27.03.1961, 40/100 частини на підставі договору купівлі-продажу посвідченою 2-ю ХДНК 07.12.1983 №3-5057 та 40/100 частини на підставі рішення Народного суду від 27.04.1976.

Згідно інформаційної довідки 253709955 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, жодна особа не має прав власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 був власником 90/100 частин спірного будинку.

У відповідності до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Відповідно до ст.ст.1217-1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

16.06.2004 спадкодавцем ОСОБА_4 було складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Азімовою М.Ч. та внесений до реєстру за номером №4-324, згідно з яким, на випадок смерті останнього, все його майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він буде мати законне право заповідається гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 в рівних частинах кожній.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 42,5 кв.м., з надвірними будівлями: прибудова літ. «а», ганок літ. «а1», прибудова літ. «а3», вбиральня літ. «Д», літня кухня літ. «Е», сарай літ. «Ж», погріб літ. З», гараж літ. «И», огорожа №1-4, зливна яма №5.

Відповідно до ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

15.01.2021 було зареєстровано і внесено до Спадкового реєстру спадкову справу за номером № 67065587 за фактом відкриття спадщини, про що є відповідний витяг № 63187822 від 15.01.2021.

05.08.2021 державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Пилипенко О.В. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 9/20 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (спадкова справа № 15/2021, зареєстровані в реєстрі за номерами № 2-237 та 2-239 відповідно).

Крім того, ОСОБА_4 належна також 1/10 частина будинку, яка належала його брату - ОСОБА_5 , яку він успадкував від останнього в порядку спадкування за законом шляхом фактичного вступу в управління домоволодінням.

27.03.1961 Народний суд Ленінського району м. Харкова була затверджена мирова угоду між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до якої визнається право власності по праву спадкування на 1/10 частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 на підставі статті 418 ГК УРСР.

На підставі п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство

Частиною першою статті 524 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року зазначається, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

На момент смерті, ОСОБА_5 спадкоємці першої черги були відсутні.

Згідно зі статтею 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

На момент смерті ОСОБА_5 в живих був його брат - ОСОБА_4 , факт родинних відносин з яким підтверджується копіями свідоцтв про народження НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до відповіді на запит №256/01-20 від 01.02.2021 Харківського обласного державного нотаріального архіву, за наявними в архіві даними, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Сьомої Харківської державної нотаріальної контори за 1977-2008 роки, заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Згідно відповіді на звернення до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент відкриття спадщини проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , доказів вступу в управління чи володіння спадковим майном гр. ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , його рідним братом - гр. ОСОБА_4 нотаріусу не надавались.

ОСОБА_4 фактично вступив в управління домоволодінням, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, в якій ОСОБА_4 вказується як власник. Також згідно будинкової книги на будинок за адресою АДРЕСА_1 , дата реєстрації в домоволодінні ОСОБА_4 - 04.06.1976, тобто ще до смерті його брата.

Враховуючи вищевикладене, у передбачений законом спосіб, встановленому в ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент виникнення правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_5 , ОСОБА_4 був єдиним спадкоємцем за законом, прийняв спадщину після останнього, але не оформив права на спадщину в установленому порядку та право власності на вказану частину не зареєстрував в реєстрі прав на нерухоме майно.

Отже, вказана 1/10 частина домоволодіння, яка була успадкована ОСОБА_4 після ОСОБА_5 підлягає поділу між ОСОБА_1 та її сестрою - ОСОБА_2 .

Встановлені судом обставини у комплексі з відсутністю заперечень проти позову у відповідача (як за первісним позовом та і за зустрічним) та визнання ним відповідних фактів і з врахуванням принципу справедливості вказують на необхідність задоволення позову - визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4 , права власності на вказаний житловий будинок по 1/20 частині.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 17, 77-81, 89, ч. 4 206, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в нерухомому майні в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (і.н. НОМЕР_4 ) право власності на 1/20 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 16.06.2004 року державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Азімовою М.Ч., після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка була прийнята ним у спадщину за законом за життя після померлого його рідного брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в нерухомому майні в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (і.н. НОМЕР_5 ) право власності на 1/20 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 16.06.2004 року державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Азімовою М.Ч., після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка була прийнята ним у спадщину за законом за життя після померлого його рідного брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.11.2021 року.

Суддя О.В. Бородіна