Постанова

Іменем України

03 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 663/2112/20

провадження № 61-9416св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Інститут рису Національної академії аграрних наук України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Інституту рису Національної академії аграрних наук України про зміну формулювання причини звільнення, стягнення виплат у зв`язку з виходом на пенсію, щорічної допомоги на оздоровлення, грошових премій за здобуття звання кандидата наук і за нагородження Почесною грамотою НААН України,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року у складі судді Шабрацького Г. О. та постанову Херсонського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Радченка С. В., Вейтас І. В., Кузнєцової О. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовів

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним формулювання причин звільнення, зазначене у наказі від 19 червня 2020 року № 22-к, та змінити формулювання причин звільнення з «за власним бажанням» на «у зв`язку з виходом на пенсію»; стягнути з відповідача на свою користь грошову допомогу у розмірі шести місячних посадових ставок (окладів) з урахуванням надбавок і доплат у зв`язку з виходом на пенсію, грошову премію за захист дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата наук у розмірі 10 000 грн, грошову премію при нагородженні Почесною грамотою Національної академії аграрних наук України (далі - НААН) у розмірі однієї мінімальної зарплати на час прийняття рішення про нагороду та матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі трьох посадових окладів за період з травня 2018 року до травня 2020 року.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона працювала в Інституті рису НААН з 1985 року до 2020 року на різних посадах наукових співробітників.

22 квітня 2020 року позивач звернулася до директора Інституту із заявою про звільнення з роботи у зв`язку з виходом на пенсію та про здійснення їй виплат, які передбачені законодавством і колективним договором, однак наказом від 19 червня 2020 року № 22-к її звільнено з роботи за власним бажанням без виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової допомоги при виході на пенсію.

Крім того, у 2009 році позивач захистила дисертацію на здобуття наукового ступеня «Кандидат сільськогосподарських наук», а у 2018 році її нагороджено Почесною грамотою НААН, однак відповідач не виплатив їй відповідного матеріального заохочення.

Ураховуючи наведене, позивач просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Скадовський районний суд Херсонської області рішенням від 16 лютого 2021 року позов задовольнив частково. Визнав формулювання підстав звільнення ОСОБА_1 з посади провідного наукового співробітника відділу селекції: сектор мобілізації та збереження рослинних ресурсів - за власним бажанням, відповідно до статті 38 КЗпП України - таким, що не відповідає чинному законодавству України. Змінив формулювання підстав звільнення ОСОБА_1 , зазначене в наказі директора Інституту рису НААН України від 19 червня 2020 року № 22-к із звільнена «за власним бажанням», відповідно до статті 38 КЗпП України на звільнена «у зв`язку з виходом на пенсію», відповідно до статті 38 КЗпП України. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 оформила пенсію за віком та звільнялася саме у зв`язку з виходом на пенсію, що стало підставою подання нею заяви про розірвання трудового договору за ініціативою працівника; заяви про звільнення її за власним бажанням вона не писала. Вимоги позивача про стягнення грошової допомоги та премій є необґрунтованими.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Херсонський апеляційний суд постановою від 21 квітня 2021 року рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року залишив без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржувалося, тому не було предметом апеляційного перегляду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги, відзиву на неї, їх узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 31 травня 2021 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року в частині відмови в задоволенні стягнення матеріальних виплат у зв`язку з виходом на пенсію, щорічної допомоги на оздоровлення, грошових премій за здобуття звання кандидата наук, за нагородження Почесною грамотою НААН і постанову Херсонського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року та справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 461/5946/16-ц; суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування належних доказів; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

На обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судові рішення в оскаржуваній частині є незаконними і необґрунтованими з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, та порушення норм процесуального права.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій відповідача з позбавлення її всіх передбачених законами та колективним договором матеріальної допомоги та виплат, оскільки у відповідача або відсутнє або непередбачене фінансування для зазначених виплат. Апеляційний суд погодився з висновками районного суду та вказав, що суд першої інстанції правильно застосував закон, оскільки на час виходу на пенсію позивача, а саме 15 травня 2018 року, умови виходу на пенсію регулювались Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не містили норми щодо виплати грошової допомоги у розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат.

Те, що стаття 37 Закону України «Про наукову, наукову-технічну діяльність» з 2018 року викладена у новій редакції, не звільняє відповідача від обов`язку виплатити їй грошову допомогу при виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника, адже у неї таке право виникло з 08 жовтня 2011 року, однак вона не отримала в той час такої грошової допомоги в зв`язку з тим, що продовжила працювати до 19 червня 2020 року, а тому має право отримати цю грошову допомогу саме з 19 червня 2020 року, тобто з дня звільнення у зв`язку з виходом на пенсію. Зміна в пенсійному законодавстві стосується тільки тих наукових працівників, які на час набрання чинності цих змін (2018 рік), ще не мали необхідного наукового та загального стажу для спеціального пенсійного забезпечення, і не стосуються тих наукових працівників, які на час набрання чинності цими змінами (2018 рік) вже мали необхідний науковий та загальний стаж, тобто вже мали таке право.

За умовами колективного договору, укладеного між адміністрацією і трудовим колективом Інституту рису НААН, адміністрація зобов`язалася за власні кошти здійснювати відповідні виплати.

Проте суди вказане залишили поза увагою.

Суди погодилися з доводами відповідача про відсутність в Інституті фінансування для виконання зобов`язань, передбачених колективним договором, оскільки відповідач, на думку суду, надав належні докази про відсутність такого фінансування, а саме лист Інституту рису від 21 серпня 2020 року № 197.

Однак відомості в листі відповідача є недостовірними і такими, що не відповідають дійсності, оскільки Інститут рису НААН займається як науковою, так і виробничою діяльністю і фінансується, окрім бюджетних коштів, ще й позабюджетними коштами (договори з різними фірмами про надання консультацій та проведення наукових досліджень для них, отримання роялті, реалізація насіння рису високих репродукцій, рису-сирцю, сої), відповідач має фінансові ресурси для виконання своїх зобов`язань за колдоговором і виконання встановлених державою гарантій. Тому твердження відповідача про відсутність фінансування для здійснення зазначених у колективному договорі гарантій та компенсації є безпідставними.

Предметом касаційного перегляду у цій справі є рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року в частині відмови в задоволенні стягнення матеріальних виплат у зв`язку з виходом на пенсію, щорічної допомоги на оздоровлення, грошових премій за здобуття звання кандидата наук, за нагородження Почесною грамотою НААН і постанова Херсонського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року (стаття 400 ЦПК України).

26 серпня 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив Інституту рису НААН України на касаційну скаргу, який мотивований законністю і обґрунтованістю оскаржуваних позивачем судових рішень. Так, вимога про стягнення грошової допомоги у розмірі шести місячних посадових ставок (окладів) з урахуванням надбавок і доплат не може бути задоволена через зміни в законодавстві та відсутність відповідного фінансування; вимога про стягнення грошової премії за захист дисертації на здобуття наукового ступеню кандидата наук в розмірі 10 тисяч гривень не може бути задоволена, оскільки науковий ступінь кандидата сільськогосподарських наук було присуджено ОСОБА_1 рішенням президії Вищої атестаційної комісії України від 28 квітня 2009 року, протокол № 64-09/1, а рішення щодо проведення таких виплат вперше було передбачено колективним договором на 2014 рік, тобто через 5 років. У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи; вимога про стягнення грошової премії при нагородженні Почесною грамотою НААН у розмірі однієї мінімальної заробітної плати на час прийняття рішення про нагородження не підлягає задоволенню через відсутність відповідного фінансування. До того ж, позивач не надала доказів, що була нагороджена Почесною грамотою НААН; вимога про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі трьох посадових окладів за період з травня 2018 року до травня 2020 року не підлягає задоволенню через відсутність фінансування. До того ж пунктом 5.1.15 колективного договору на 2014 рік було передбачено: «При наявності і в межах фінансування надавати штатним працівникам один раз на рік матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу».

Посилання ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 461/5946/16-ц як на судову практику з аналогічного питання є недоречним, оскільки спір у цій справі виник, коли стаття 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» була чинною.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

10 серпня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 з 19 квітня 1985 року до 19 червня 2020 року працювала в Українській науково-дослідній станції рису, яка 14 квітня 1992 року реорганізована у Дослідну станцію рису Української академії аграрних наук, з 15 грудня 2003 року перетворена в Інститут рису НААН, на посадах молодшого наукового співробітника, спеціаліста 1 категорії, молодшого наукового співробітника, наукового співробітника, старшого наукового співробітника, провідного наукового співробітника.

Наказом відповідача від 19 червня 2020 року № 22-к ОСОБА_1 звільнено з посади провідного наукового співробітника відділу селекції: сектор мобілізації та збереження рослинних ресурсів за власним бажанням, відповідно до статті 38 КЗпП України.

15 травня 2018 року ОСОБА_1 оформила пенсію за віком та продовжила працювати.

Рішенням президії Вищої атестаційної комісії України від 28 квітня 2009 року, протокол № 64-09/1, ОСОБА_1 присуджено науковий ступінь кандидата сільськогосподарських наук.

Рішенням президії НААН від 21 вересня 2018 року, протокол № 14, ОСОБА_1 нагороджена Почесною грамотою НААН.

20 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про надання щорічної відпустки з 10 лютого 2020 року, яку їй надано наказом відповідача від 27 січня 2020 року № 13-в тривалістю 42 календарні дні, без виплати матеріальної допомоги на оздоровлення.

10 березня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву директору Інституту рису НААН про надання їй щорічної відпустки з 24 березня 2020 року з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення. Наказом відповідача від 18 березня 2020 року ОСОБА_1 № 37-в надано відпустку тривалістю 39 календарних днів без виплати матеріальної допомоги на оздоровлення.

22 квітня 2020 року ОСОБА_1 подала директору Інституту рису НААН заяву про надання їй щорічної відпустки з 07 травня 2020 року з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення та наступним звільненням у зв`язку з виходом на пенсію та виплатою грошової допомоги при виході на пенсію у розмірі 6 місячних окладів, передбачених колективним договором.

Наказом Інституту рису НААН від 04 травня 2020 року №47-в ОСОБА_1 надано відпустку тривалістю 42 календарні дні без виплати матеріальної допомоги на оздоровлення.

Наказом № 22-к від 19 червня 2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади провідного наукового співробітника відділу селекції: сектор мобілізації та збереження рослинних ресурсів за власним бажанням, відповідно до статті 38 КЗпП України, на підставі її заяви від 22 квітня 2020 року. Виплачено компенсацію за 4 календарні дні невикористаної відпустки, без виплати вихідної допомоги.

Згідно з листом Інституту рису НААН від 21 серпня 2020 року № 197 протягом 2018-2020 років відповідно до кошторисів відповідних років за напрямом видатків «заробітна плата» виплати на матеріальну допомогу на оздоровлення не передбачались у зв`язку з економією бюджетних коштів та скороченням фінансування.

Інститут НААН на виконання вимог, викладених в ухвалі суду від 22 жовтня 2020 року, листом від 14 грудня 2020 року повідомив, що здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», тому Закон України «Про освіту» (стаття 57) не регулює питання виплат матеріальної допомоги на оздоровлення працівників при наданні їм щорічних відпусток. Зазначене підтверджується записами у колективному договорі. При наданні працівникам матеріальної допомоги при відпустці на оздоровлення 2019-2020 роках матеріальна допомога не виплачувалася через відсутність відповідного фінансування, тому відповідних відомостей немає.

Між адміністрацією і трудовим колективом Інституту рису НААН на 2014 рік укладено колективний договір, зареєстрований Управлінням праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації 05 вересня 2014 року за реєстровим номером 33 (далі - колективний договір).

Пунктом 5.1.15 колективного договору передбачено, що адміністрація зобов`язується при наявності і в межах фінансування надавати штатним працівникам один раз на рік матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Пунктом 7.1.1 колективного договору передбачено, що адміністрація зобов`язується при виході на пенсію з посади наукового працівника згідно з Переліком посад, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (додаток 3) видавати науковому працівнику грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових ставок (окладів) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу наукової роботи не менше: для чоловіків - 12,5 років, для жінок - 10 років.

Пунктом 7.1.14 з метою заохочення підвищення кваліфікації та загально професійного рівня виплачувати науковим співробітникам Інституту рису грошову премію за рахунок спецфонду у разі захисту дисертації на здобуття наукового ступеню кандидата наук - 10 тисяч гривень, доктора наук - 20 000,00 грн.

Відповідно до змін до Колективного договору, укладеного між адміністрацією і трудовим колективом Інституту рису Національної академії аграрних наук України на 2014 рік, зареєстрований Управлінням праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації 24 грудня 2015 року, реєстровий номер 43, колективний договір доповнено п. 5.1.19 - після вручення Почесної відзнаки НААН або Почесної грамоти НААН нагородженим особам виплачується премія в розмірі: при нагородженні Почесною відзнакою НААН - двох мінімальних зарплат на час прийняття на час прийняття рішення про нагороду, а при нагородженні Почесною грамотою НААН - однієї мінімальної зарплати (Постанова Президії НААН, протокол № 7 від 30.06.2015) при наявності коштів в установі

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду

та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судом норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга

не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Скадовський районний суд Херсонської області рішенням від 16 лютого 2021 року визнав формулювання підстав звільнення ОСОБА_1 з посади провідного наукового співробітника відділу селекції: сектор мобілізації та збереження рослинних ресурсів за власним бажанням, відповідно до статті 38 КЗпП України таким, що не відповідає чинному законодавству України. Змінив формулювання підстав звільнення ОСОБА_1 , зазначені в наказі директора Інституту рису НААН України від 19 червня 2020 року № 22-к із звільнена «за власним бажанням», відповідно до статті 38 КЗпП України на звільнена «у зв`язку з виходом на пенсію», відповідно до статті 38 КЗпП України.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 36 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» умови оплати праці працівників державних наукових установ, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, а комунальних наукових установ, що фінансуються з місцевого бюджету, встановлюються засновником відповідно до законодавства України.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (стаття 37 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.06.2016; в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017).

Пунктом 7.1.1 колективного договору передбачено, що при виході на пенсію з посади наукового працівника згідно з переліком посад, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (додаток 3) адміністрація Інституту зобов`язується видавати науковому працівнику грошову допомогу у розмірі шести місячних посадових ставок (окладів) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу наукової роботи не менше: для чоловіків - 12,5 років, для жінок - 10 років.

Суди встановили, що на час виходу ОСОБА_1 на пенсію Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» викладений в новій редакції, в якій немає додатка 3 з переліком посад, перебування на яких дає право на виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію, тому ця норма колективного договору не може бути застосована.

Рішенням президії Вищої атестаційної комісії України від 28 квітня 2009 року, протокол № 64-09/1, ОСОБА_1 присуджено науковий ступінь кандидата сільськогосподарських наук.

Суди встановили, що грошова премія за рахунок спецфонду в разі захисту дисертації на здобуття наукового ступеню, не була передбачена на час присудження ОСОБА_1 наукового ступеня кандидата сільськогосподарських наук.

Відповідно до змін до колективного договору, зареєстрованих Управлінням праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації 24 грудня 2015 року за реєстровим номером 43, колективний договір доповнено пунктом 5.1.19, згідно з яким після вручення Почесної відзнаки НААН або Почесної грамоти НААН нагородженим особам виплачується премія в розмірі: при нагородженні Почесною відзнакою НААН - двох мінімальних зарплат на час прийняття рішення про нагороду, а при нагородженні Почесною грамотою НААН - однієї мінімальної зарплати (постанова президії НААН, протокол від 30 червня 2015 року № 7) при наявності коштів в установі.

Суди встановили, що у зв`язку з відсутністю у відповідача коштів фінансування вказаної виплати у 2018 - 2020 роках не передбачалося і таку виплату Інститут не здійснював.

Згідно з частиною другою статті 23 Закону України «Про відпустки» в установах

та організаціях, що утримуються за рахунок бюджетних коштів, оплата відпусток проводиться із бюджетних асигнувань на їх утримання.

Пунктом 5.1.15 колективного договору передбачено при наявності і в межах фінансування надавати штатним працівникам один раз на рік матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Суди встановили, що протягом 2018-2020 років відповідно до кошторисів видатки на матеріальну допомогу на оздоровлення не передбачались у зв`язку з економією бюджетних коштів та скороченням фінансування. Матеріальна допомога на оздоровлення працівникам не виплачувалась.

Ураховуючи встановлені судами фактичні обставини у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, дійшовши правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про стягнення виплат у зв`язку з виходом на пенсію, щорічної допомоги на оздоровлення, грошових премій за здобуття звання кандидата наук, за нагородження Почесною грамотою НААН.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідач не довів належними доказами відсутність у відповідача фінансування для виконання зобов`язань, передбачених колективним договором, зводяться до переоцінки обставин справи, встановлених судами, що знаходиться поза повноваженнями Верховного Суду (стаття 400 ЦПК України).

Не суперечать ці висновки і висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 лютого 2018 року у справі № 461/5946/16-ц, адже правовідносини, які виникли у справі № 461/5946/16-ц, виникли до внесення змін до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Інші аргументи касаційної скарги висновків судів в оскаржуваній частині не спростовують, зводяться до незгоди з ними, що не є підставою для їх скасування та тлумачення норм законів на власний розсуд.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для

скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Частиною першої статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення виплат у зв`язку з виходом на пенсію, щорічної допомоги на оздоровлення, грошових премій за здобуття звання кандидата наук, за нагородження Почесною грамотою НААН та постанову суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення виплат у зв`язку з виходом на пенсію, щорічної допомоги на оздоровлення, грошових премій за здобуття звання кандидата наук, за нагородження Почесною грамотою НААН та постанову Херсонського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов