Провадження № 6/638/808/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Кунєва М. звернулася до суду із поданням, в якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України. Своє подання обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/329/21 від 02.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання. Зазначає, що наявність в особи невиконаних зобов`язань є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Постановою від 08.09.2021 року старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кунєвою М.І. відкрито виконавче провадження №6673143 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних сил ім.Івана Кожедуба витрат, пов`язаних з його утримання під час навчання у розмірі 605305,33 грн. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у боржника відсутнє нерухоме майно. Згідно декларації про доходи та майно боржника ОСОБА_1 тимчасово не працює, доходи відсутні. За актом державного виконавця від 23.10.2021 року у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч.ч. 1, 3, ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Застосування таких обмежень може мати місце тільки у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Таким чином, підлягає доказування саме ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, тобто, як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи справу, суд виходить з того, що відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК вказане подання розглядається судом без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, лише за участю виконавця, тому саме на останнього покладається тягар доказування обставин, які є істотними для вирішення даної справи, зокрема, факту ухилення боржника від виконання судових рішень.

Однак, в порушення вищевказаних норм права, державний виконавець не зазначив та обґрунтував, які саме дії чи бездіяльність боржника свідчать про його ухилення від виконання рішення суду, і не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цього.

Про ухилення боржника від виконання судового рішення не може свідчити відсутність доходу, рухомого або нерухомого майна.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що боржник, будучи достовірно обізнаним про покладений на нього судовим рішенням обов`язок сплатити грошові кошти і маючи реальну можливість виконати його, навмисно не виконує судове рішення, тобто ухиляється від виконання свого обов`язку.

При цьому, сам по собі факт невиконання боржником рішення суду не може свідчити про його ухилення від виконання зобов`язання і відповідно не може бути підставою для застосування до особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, суд враховує, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним засобом, який може бути застосовано, зокрема, з метою захисту прав і свобод інших осіб, в даному випадку стягувача. Однак суду не надано доказів на підтвердження того, що на даний час неможливо захистити права стягувача іншими засобами, ніж застосування такого обмеження до боржника.

Враховуючи викладене, подання приватного виконавця є необґрунтованим, у зв`язку з чим задоволено бути не може.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Є.В.Невеніцин