Провадження № 2/522/7838/21
УХВАЛА

04 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Середи А.В.,

представника позивача Черток О.В.,

відповідач у судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Комунального некомерційного підприємства «МІСЬКА КЛІНІЧНА ІНФЕКЦІЙНА ЛІКАРНЯ» Одеської міської ради до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про зняття арешту за закінченим виконавчим провадженням,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про зняття арешту за закінченим виконавчим провадженням. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником двох автотранспортних засобів УАЗ 31512 (1994 року випуску) д.н.з. НОМЕР_1 та Москвич М21412 (1993 року випуску) д.н.з. НОМЕР_2 , які прийшли в повну експлуатаційну нездатність, у зв`язку з чим виникла необхідність зняття їх з державної реєстрації. Разом з тим, при здійсненні відповідних для того дій представником позивача було встановлено, що на автомобілі накладено арешт ОГІС Приморського району вих. № 25117 від 12.08.2003, про існування яких позивачу було невідомо. 20.04.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту з даних автомобілів, але отримав відмову у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження та надав рекомендацію звернутись до суду для вирішення питання про зняття арешту з рухомого майна.

17.08.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та витребувано у Другого Приморського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15.07.2003 № 2-5189/03 про стягнення з Одеської міської клінічної інфекційної лікарні на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 29 015,10 грн шляхом їх направлення до Приморського районного суду м. Одеси.

12.08.2021 судом постановлено ухвалу про повторне витребування вище зазначених матеріалів виконавчого провадження.

01.11.2021 до суду від відповідача надійшла відповідь у якій зазначено, що на примусовому виконанні у Другому Приморському ВДВС ОМУЮ перебували виконавчі провадження № 538777, 8607812, 3389488 з примусового виконання виконавчого листа від 15.07.2003 № 2-5189/03, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення грошових коштів з Одеської міської клінічної інфекційної лікарні на користь ОСОБА_1 у розмірі 29 015,10 грн та надано витяг зі спецрозділу АСВП щодо відомостей про зазначені виконавчі провадження.

04.11.2021 в судове засідання з`явився представник позивача, відповідач в судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Законодавець у ч. 1 ст.16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Частиною другою ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Другому Приморському ВДВС ОМУЮ перебували виконавчі провадження № 538777, 8607812, 3389488 з примусового виконання виконавчого листа від 15.07.2003 № 2-5189/03, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення грошових коштів з Одеської міської клінічної інфекційної лікарні на користь ОСОБА_1 у розмірі 29 015,10 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 712/12136/18.

Судом встановлено, що Одеська міська клінічна інфекційна лікарня згідно наданих до суду відповідачем витягів зі спецрозділу по ВП 538777, 8607812, 3389488 є боржником у даних виконавчих провадженнях, а відтак спірні правовідносини виникли на стадії виконавчого провадження, тому законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 255, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі № 522/14881/21 за позовом Комунального некомерційного підприємства «МІСЬКА КЛІНІЧНА ІНФЕКЦІЙНА ЛІКАРНЯ» Одеської міської ради до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про зняття арешту за закінченим виконавчим провадженням.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали відповідно до ст. 259 ЦПК України буде складено протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст ухвали складено 08.11.2021.