КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 824/218/20

Провадження № 22-вк/824/22/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Добровольської Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB), Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» про визнання та надання дозволу на виконання Кінцевого рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114 за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB), -

в с т а н о в и в :

16 листопада 2020 року представник Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) - адвокат Шаповал С.М. та директор ТОВ «Карпатигаз» - Синюк Б.Б. подали до суду заяву про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - Кінцевого рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114 за позовом АТ «Укргазвидобування» до ТОВ «Карпатигаз», Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB).

Заявники просили визнати та надати дозвіл на виконання Кінцевого рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114, невід`ємною частиною якого є Мирова угода щодо врегулювання окремих правовідносин від 23 вересня 2020 року. Просили видати виконавчий лист на стягнення з АТ «Укргазвидобування» з будь-якого поточного рахунку на користь Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) суми в доларах США, еквівалентної сумі 1 337 978 132,11 грн. виходячи з офіційного курсу Національного банку України долара США до української гривні визначеного на дату, яка настане раніше: або дата набрання законної сили ухвалою Київського апеляційного суду про визнання і надання дозволу на виконання на території України Кінцевого рішення на узгоджених умовах від 05 листопада 2020 року Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма у справі № V 2016/114; або 05 січня 2021 року. Просили видати виконавчий лист на стягнення з АТ «Укргазвидобування» з будь-якого поточного рахунку на користь ТОВ «Карпатигаз» суми 1 001 242,74 грн. (т. 1 а.с. 1-6).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою та запропоновано боржнику подати можливі заперечення щодо заяви (т. 2 а.с. 122-124).

20 листопада 2020 року до суду надійшла заява від представника АТ «Укргазвидобування» - адвоката Собко О.В., в якій просив задовольнити заяву Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) та ТОВ «Карпатигаз» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114.

Окрім того, зазначав, що у провадженні Господарського суду м. Києва перебуває на розгляді справа № 910/18439/17 за позовом Національного антикорупційного бюро України до АТ «Укргазвидобування», ТОВ «Карпатигаз» та Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) про визнання недійсною додаткової угоди № 4 від 25 лютого 2011 року до договору № 3 про спільну діяльність без створення юридичної особи від 10 червня 2002 року та визнання недійсним договору № УГ2949/06-11 від 20 квітня 2011 року про надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату, оскільки постановою Верховного Суду від 04 грудня 2019 року була направлена на новий розгляд до вказаного суду (т. 2 а.с. 129-130).

05 січня 2021 року представник Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) - адвокат Шаповал С.М. та представник ТОВ «Карпатигаз» - адвокат Гайсін Р.К. подали заяву про уточнення заяви і остаточно просили визнати та надати дозвіл на виконання Кінцевого рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114, невід`ємною частиною якого є Мирова угода щодо врегулювання окремих правовідносин від 23 вересня 2020 року з урахуванням заяви про уточнення. Просили видати виконавчий лист на стягнення з АТ «Укргазвидобування» з будь-якого поточного рахунку на користь Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) суми в доларах США, еквівалентної сумі 1 337 978 132,11 грн. виходячи з офіційного курсу Національного Банку України долара США до української гривні (28.431 грн./долар США) визначеного на дату, яка встановлена Мировою угодою 2020 року і настала раніше, тобто 05 січня 2021 року, що становить 47 060 537.16 доларів США. Просили видати виконавчий лист на стягнення з АТ «Укргазвидобування» з будь-якого поточного рахунку на користь ТОВ «Карпатигаз» суми 1 001 242,74 грн. (т. 2 а.с. 229-236).

Представник АТ «Укргазвидобування» - адвокат Хлопузян Р.Д. зазначив, що відповідні умови сплати позивачем зазначеної в уточненій заяві суми в доларах США визначені Мирової угодою 2020 року, яка затверджена Кінцевим рішенням на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року, тому проти задоволення заяви не заперечував та зазначив, що не потребує додаткового строку для підготовки і подання письмового відзиву на уточнену заяву (т. 2 а.с. 238-240)

У судовому засіданні 08 грудня 2020 року і 05 січня 2021 року представник Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) - Шаповал С.М., представник ТОВ «Карпатигаз» - адвокат Гайсін Р.К., представник АТ «Укргазвидобування» - адвокат Хлопузян Р.Д. підтримали заяву і просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) та ТОВ «Карпатигаз» про визнання та надання дозволу на виконання Кінцевого рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 червня 2002 року між Дочірньою Компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної Компанії «Нафтогаз України» (Україна) та ТОВ «Карпатигаз» (Україна) було укладено Договір № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи.

У подальшому до договору були внесені зміни: від 05 січня 2004 року; від 19 листопада 2004 року Додатковою угодою № 2 до договору про спільну діяльність № 3; від 01 березня 2010 року Додатковою угодою № 3 до договору № 3 про спільну діяльність між ДК «Укргазвидобування» та ТОВ «Карпатигаз» (т. 1 а.с. 64-80).

Додатковою угодою № 4 від 25 лютого 2011 року про внесення змін та доповнень до Договору № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року, укладеного між ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Карпатигаз», у п. І цієї угоди Учасник - 1 та Учасник - 2 вирішили залучити до спільної діяльності та включити до складу учасників Договору Учасника - 3. У зв`язку з цим відповідно до п. ІІ угоди в преамбулі Договору слова: «в подальшому Учасники, уклали даний Договір про наступне:» замінено текстом наступного змісту: «Компанія Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB), яка належним чином зареєстрована та діє відповідно до законодавства Королівства Швеції, іменована надалі - Учасник -3, в особі директора Thomas Soderlind , який діє на підставі рішення ради директорів від 30 листопада 2010 року, з третьої сторони, в подальшому всі разом - Учасники».

Відповідно до п. 16.2 указаної Додаткової угоди № 4 від 25 лютого 2011 року про внесення змін та доповнень до Договору № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року, укладеного між ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Карпатигаз», учасники, ураховуючи також залучену цією Додатковою угодою Компанію Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB), домовились, що докладатимуть зусиль для вирішення всіх спорів та суперечностей між ними за цим Договором або у зв`язку з ним шляхом переговорів і консультацій. У випадку, якщо Учасники не зможуть досягти згоди шляхом переговорів та консультацій, вони домовились передавати будь-який спір, розбіжність або вимогу, що виникає з або пов`язана із цим Договором або його порушенням, припиненням або чинністю (надалі - «Спір») на остаточний розгляд арбітражу відповідно до Регламенту Арбітражного Інституту Торгової Палати м. Стокгольма. Місцем арбітражу буде м. Стокгольм, Королівство Швеція. Кількість арбітрів дорівнює 3 (трьом). Арбітражний розгляд здійснюватиметься англійською мовою з синхронним перекладом українською мовою (т. 1 а.с. 81-199).

У подальшому до договору були внесені зміни: від 02 квітня 2012 року Додатковою угодою № 5 до договору про спільну діяльність № 3; від 21 лютого 2014 року Додатковою угодою № 6 до договору № 3 про спільну діяльність; від 26 березня 2015 року Додатковою угодою № 7 до договору № 3 про спільну діяльність між ПАТ «Укргазвидобування», яке є правонаступником ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Карпатигаз» і Компанією Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB). При цьому, іншими Додатковими угодами зміни до п. 16.2 указаної Додаткової угоди № 4 від 25 лютого 2011 року не вносились (т. 2 а.с. 01-103).

У зв`язку із виникненням спору АТ «Укргазвидобування» звернулося з позовом до Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) (Королівство Швеція) та ТОВ «Карпатигаз» до Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма (справа № V 2016/114).

Арбітражним рішенням на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 26 березня 2020 року суд схвалив і затвердив Мирову угоду від 23 липня 2019 року. У п. 9 рішення зазначено, що питання, які залишаються невирішеними після укладання Мирової угоди і винесення цього Арбітражного рішення на узгоджених умовах, будуть вирішуватися в одному або кількох наступних Арбітражних рішеннях, прийнятих в рамках цього Арбітражного процесу (т. 2 а.с. 203-216).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 червня 2020 року було визнано арбітражне рішення на узгоджених умовах, постановлене 26 березня 2020 року у справі № V 2016/114 арбітражним судом Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма щодо схвалення мирової угоди про врегулювання окремих спірних правовідносин від 23 липня 2019 року, укладеної між АТ «Укргазвидобування» (позивачем у даній справі), ТОВ «Карпатигаз» (відповідачем у справі), «Місен Ентерпрайзіс АБ» (відповідачем у справі) (т. 2 а.с. 217-218).

12 червня 2020 року у межах справи № V 2016/114 між АТ «Укргазвидобування» (Україна) (позивачем) та ТОВ «Карпатигаз» (Україна) і Компанією Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) (Королівство Швеція) Арбітражним інститутом Торгової палати м. Стокгольм у складі трьох арбітрів було прийнято Друге часткове остаточне рішення, яким вирішено:

«189. З наведених вище причин, Арбітражний суд, відхиляючи усі інші твердження та вимоги :

(i) ПОСТАНОВЛЯЄ, що частки Учасників СД у спільних правах вимоги, спільних зобов`язаннях та у спільному майні Учасників СД складають:

(a) УГВ - 76,1%

(b) Карпатигаз - 0,015%

(c) Місен - 23,9%

(ii) НАКАЗУЄ :

(a) сторонам намагатися досягти згоди щодо чистої вартості спільного майна учасників СД в українській гривні станом на 11 липня 2018 року, ґрунтуючись на висновках Арбітражного суду, наведених у пунктах 160-170 цього Рішення, і з урахуванням домовленості сторін, зафіксованої в абзаці (ii) пункту 121 цього Рішення, згідно з якою чисту вартість спільного майна Учасників СД слід зменшити на 237 507 020,04 грн відповідно до Мирової угоди укладеної з ЦФЛ;

(b) сторони повинні повідомити Арбітражному суду протягом 60 днів з дати винесення цього рішення або протягом довшого обумовленого сторонам періоду, чи вдалося їм досягнути домовленості;

(c) у разі не досягнення домовленості між сторонами, Арбітражний суд визначатиме чисту вартість спільного майна Учасників СД у подальшому Кінцевому рішенні.

(iii) ПОСТАНОВЛЯЄ , що УГВ повинно сплатити :

(a) Місен: суму, що дорівнює 23,9% чистої вартості спільного майна Учасників СД;

(b) Карпатигаз: суму, що дорівнює 0,015% чистої вартості спільного майна Учасників СД; така вартість встановлюється або за домовленістю сторін, або її визначає Арбітражний суд відповідно до наведеного вище абзацу (ii) пункту 189.

(iv) НАКАЗУЄ ТА ПОСТАНОВЛЯЄ, що сума, яку УГВ зобов`язане сплатити Місен та Карпатиукргаз у силу абзацу (iii) пункту 187 -

(а) визначається в українські гривні;

(b) сплачується УГВ протягом 30 днів з моменту досягнення сторонами домовленості або її визначення Арбітражним судом відповідно до наведеного вище абзацу (ii) пункту 189 (далі - «Дата виплати»);

(c) коригується з урахуванням індексу інфляції з Дати виплати до моменту здійснення остаточного платежу, що розраховується згідно з індексом інфляції для промислової продукції, встановленим Державною службою статистики України; та

(d) передбачає нарахування відсотків у розмірі 3% річних з Дати виплати до моменту здійснення остаточного платежу на простій, а не складеній основі.

(v) ПОСТАНОВЛЯЄ ТА НАКАЗУЄ, що станом на дату здійснення УГВ виплати відповідно до наведеного вище абзацу (iv) пункту 187, у повному обсязі, частки Відповідачів у спільних права вимоги, спільних зобов`язаннях та майні (матеріальному та нематеріальному), що знаходиться у спільній власності Учасників СД, перелік якого надається у Додатку до цього Рішення, переходять та вважаються переданими Позивачу.

(vi) НАКАЗУЄ Позивачу сплатити Відповідачам 2 739 784, 53 євро, 344 415,38 шведських крон, 7 971,59 доларів США, 10 940,05 фунтів стерлінгів на покриття арбітражних витрат Відповідачів у цьому арбітражному провадженні.

(viі) ПОСТАНОВЛЯЄ, що Позивач повинен компенсувати 65% Витрат на арбітражне провадження (тобто Гонорари арбітражних суддів, адміністративний збір та витрати, понесені Арбітражним судом та Торговою палатою м. Стокгольм), які повинні бути визначенні Радою директорів Торгової палати м. Стокгольм відповідно до статті 43 Регламенту Торгової палати м. Стокгольма.

(viii) ЗАЛИШАЄ за собою всі інші питання, які можливо, необхідно буде вирішити у Кінцевому рішенні».

18 серпня 2020 року у межах указаної справи указаним судом були прийняті Виправлення до Другого часткового остаточного рішення, які відповідно до пункту 20 частини V полягають у наступному:

«20. З огляду на наведені вище причини, Арбітражний суд прийняв наступне рішення, що є невід`ємною частиною Другого часткового остаточного рішення:

(і) ПОСТАНОВЛЯЄ змінити Друге часткове остаточне рішення наступним чином:

90.[…]

(iii) Отже, переглянуті частки сторін у спільному майні такі:

(a) УГВ - 76,0883% (що складає 49,99%/65,7%).

(b) Карпатигаз - 0,0152% (що складає 0,01%/65,7%).

(c) Місен - 23,8965% (що складає 15,7%/65,7%).

189. […]

(і) ПОСТАНОВЛЯЄ, що частки Учасників СД у спільних правах вимоги, спільних зобов`язаннях та у спільному майні Учасників СД складають :

(a) УГВ - 76,0883%;

(b) Карпатигаз - 0,0152%;

(c) Місен - 23,8965%;

(iii) ПОСТАНОВЛЯЄ , що УГВ повинно сплатити:

(a) Місен: суму, що дорівнює 23,8965% чистої вартості спільного майна Учасників СД;

(b) Карпатигаз: суму, що дорівнює 0,0152% чистої вартості спільного майна Учасників СД;

(iv) ПОСТАНОВЛЯЄ ТА НАКАЗУЄ, що сума, яку УГВ зобов`язане сплатити Місен та Карпатиукргаз у силу абзацу (iii) пункту 189 -

(v) ПОСТАНОВЛЯЄ ТА НАКАЗУЄ, що станом на дату здійснення УГВ виплати відповідно до наведеного вище абзацу (iv) пункту 189, у повному обсязі, частки Відповідачів у спільних права вимоги, спільних зобов`язаннях та майні (матеріальному та нематеріальному), що знаходиться у спільній власності Учасників СД, перелік якого надається у Додатку до цього Рішення, переходять та вважаються переданими Позивачу".

Указані Виправлення були внесені до Другого часткового остаточного рішення відповідно до ст. 41 Регламенту ТПС, прийнятого 2010 року та чинного станом на початок арбітражного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 вересня 2020 року визнано в Україні Друге часткове остаточне рішення Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 12 червня 2020 року у справі № V 2016/114 з урахуванням Виправлення до Другого часткового остаточного рішення від 18 серпня 2020 року. Надано дозвіл на примусове виконання Другого часткового остаточного рішення Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 12 червня 2020 року у справі № V 2016/114 в частині стягнення з АТ «Укргазвидобування» на користь Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) арбітражних витрат в сумах 2739784,53 євро, 344415,38 шведських крон, 7971,59 доларів США, 10940,05 фунтів стерлінгів.

Видано виконавчий лист на примусове виконання Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 12 червня 2020 року у справі № V 2016/114. Стягнуто з АТ «Укргазвидобування» (код ЄДРЮОФПГФОУ 30019775; адреса: 04053, м.Київ, вул. Кудрявська, 26/28) на користь Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) (Королівство Швеція, 41136, Гетеборг, Кунгспортсавенюен, 32 (Kungsportsavenyen 32, SE-411 36, Goteborg, Sweden); реєстраційний номер ) 2 739 784,53 євро (два мільйони сімсот тридцять дев`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири євро п`ятдесят три євроценти), 344 415,38 шведських крон (триста сорок чотири тисячі чотириста п`ятнадцять шведських крон тридцять вісім ере), 7 971,59 доларів США (сім тисяч дев`ятсот сімдесят один долар США п`ятдесят дев`ять центів), 10 940,05 фунтів стерлінгів (десять тисяч дев`ятсот сорок фунтів стерлінгів п`ять пенсів) на покриття арбітражних витрат відповідачів у цьому арбітражному провадженні. Стягнуто з АТ «Укргазвидобування» (код ЄДРЮОФПГФОУ 30019775; адреса: 04053, м.Київ, вул. Кудрявська, 26/28) на користь Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) (Королівство Швеція, 41136, Гетеборг, Кунгспортсавенюен, 32 (Kungsportsavenyen 32, SE-411 36, Goteborg, Sweden); реєстраційний номер ) 1 051 (одну тисячу п`ятдесят одну) гривню судового збору, сплаченого за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання Другого часткового остаточного рішення Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 12 червня 2020 року у справі № V 2016/114.

23 вересня 2020 року між АТ Укргазвидобування» (Сторона-1), ТОВ «Карпатигаз» (Сторона-2) та Компанією Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) (Сторона-3) було укладено Мирову угоду щодо врегулювання окремих правовідносин (т. 1 а.с. 13-19).

Пунктом 5 Мирової угоди передбачено, що ця Угода не регулює питання виплати Стороною-1 витрат Сторони-2 та Сторони-3, які Сторона-1 зобов`язана виплатити згідно з підпунктом (vi) пункту 189 Другого рішення Арбітражного суду. Питання визначення розміру, розподілу та оплати арбітражних витрат відповідно до підпункту (viі) пункту 189 Другого рішення Арбітражного суду визначаються Арбітражним судом в кінцевому рішенні.

Згідно з пунктом 6 Мирової угоди загальна сума, яку Сторона-1 має сплатити на користь Сторони-2 та Сторони-3, з урахуванням пункту 3 та пункту 4 цієї Угоди, становить 1 575 093 162,86 грн., з яких:

- Стороні-2 - 1 001 242,74 грн. на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «Сбербанк»;

- Стороні-3 - 1 574 091 920,12 грн. Під час виплати на користь Сторони-3 зазначеної суми Сторона-1 утримує з неї відповідно до вимог Конвенції між Урядом України і Урядом Швеції про уникнення подвійного оподаткування доходів та попередження податкових ухилень від 15 серпня 1995 року та Податкового кодексу України податок на доходи нерезидента у розмірі 15% від зазначеної суми та сплачує утриману суму до бюджету України. У зв`язку з цим на розрахунковий рахунок Сторони-3 (Iban-number НОМЕР_2, Bic ESSESESS, Account number 5501 82 762 58 ENTERPRISES BANK) підлягає перерахуванню Стороною-1 - 1 337 978 132,11 грн.

Відповідно до пункту 7 Мирової угоди сторони дійшли згоди, що сума, яку Сторона-1 має сплатити на користь Сторони-3 - 1 337 978 132,11 грн., сплачується Стороною-1 в доларах США за офіційним курсом долара США до української гривні, визначеним на дату, яка настане раніше:

- або дата набрання законної сили рішенням національного суду України про визнання і надання дозволу на виконання на території України кінцевого рішення Арбітражного суду у справі ТПС № V2016/114, яким буде затверджено (схвалено) цю Угоду;

- або через 2 місяці з дати прийняття Арбітражним судом кінцевого рішення у справі ТПС № V 2016/114, яким буде затверджено (схвалено) цю Угоду.

Сума, яку Сторона-1 має сплатити на користь Сторони-2, сплачується Стороною-1 в українській гривні.

Згідно з п. 10 Мирової угоди сторони дійшли згоди, що право власності на частки Сторони-2 та Сторони-3 у праві спільної часткової власності сторін ДСД № 3 від 10 червня 2002 року переходить до Сторони-1 з дня повної оплати Стороною-1 Стороні-2 та Стороні-3 всіх сум, передбачених п. 6 цієї Угоди, а саме:

- Стороні-1 - 1 001242,74 грн.;

- Стороні-3 - 1 337 978 132,11 грн.

24 вересня 2020 року сторони разом звернулися до Арбітражного суду з проханням зафіксувати, затвердити та схвалити Мирову угоду 2020 року у формі Кінцевого рішення на узгоджених умовах, яке припиняє арбітражне провадження (т. 1 а.с. 09-19).

Згідно з п. 1 ст. 39 Регламенту ТПС, прийнятого у 2010 році (далі мовою оригіналу в редакції російською мовою) «если стороны заключили мировое соглашение до вынесения окончательного арбітражного решения, состав арбитража вправе, по просьбе обеих сторон, зафиксировать мировое соглашение в форме арбитражного решения на согласованных условиях».

Кінцевим рішенням (розділ ІІ) на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма у справі № V 2016/114 суд схвалив та затвердив Мирову угоду 2020 року (т. 1 а.с. 09-19, 59-63).

У рішенні зазначено, що кожна сторона самостійно несе свої власні витрати щодо Мирової угоди 2020 року, цього Кінцевого рішення на узгоджених умовах та будь-які інші витрати, понесені у зв`язку з цим арбітражним провадженням, які сторони не відобразили у своїх розрахунках витрат від 08 листопада 2019 року, та які не зазначені у підпункті (vi) пункту 189 Договору часткового остаточного рішення.

За пунктом 7 Кінцевого рішення на узгоджених умовах від 05 листопада 2020 року зазначено, що у підпункті (vi) пункту 189 Другого часткового остаточного рішення Арбітражний суд наказав Позивачу сплатити Відповідачам відповідні суми витрат, понесених Відповідачами у зв`язку з цим арбітражним провадженням. Згідно з домовленістю сторін, Позивач повинен виконати свої зобов`язання відповідно до підпункту (vi) пункту 189 Другого часткового остаточного рішення шляхом здійснення платежу у повній сумі на користь Місен Ентерпрайзіс АБ, Арбітражний суд НАКАЗУЄ Позивачу сплатити на користь Місен Ентерпрайзіс АБ 2 739 784,53 євро, 344 415,38 шведських крон, 7 971,59 доларів США та 10 940,05 фунтів стерлінгів. Арбітражний суд далі ПОСТАНОВЛЯЄ, що таким чином зобов`язання Позивача відповідно до підпункту (vi) пункту 189 Другого часткового остаточного рішення будуть виконаними.

Відповідно до пункту (6) статті 43 Регламенту ТПС, сторони несуть солідарну відповідальність перед арбітрами та Торговою палатою м. Стокгольма за сплату арбітражних витрат. 02 листопада 2020 року Правлінням Торгової палати м. Стокгольма визначено Арбітражні витрати (тобто Гонорари арбітрів, Адміністративний збір та витрати арбітрів і Торгової палати м. Стокгольма). Згідно з пунктом (4) статті 43 Регламенту ТПС, персональні гонорари та витрати кожного арбітра та Торгової палати м. Стокгольма були визначені Правлінням та зазначені таким чином:

(і) Адміністративний збір Торгової палати м. Стокгольма: 60 000 євро.

(іі) доктор ОСОБА_1:

(а) Гонорар: 290 000 євро.

(b) Витрати: 4 782,45 євро; 1 975 шведських крон; 334,28 фунтів стерлінгів.

(с) Добові витрати на відрядження: 4 500 євро.

(ііі) доктор ОСОБА_2 :

(а) Гонорар: 174 000 євро.

(b) Витрати: 41 620 гривень; 4 800 шведських крон.

(с) Добові витрати на відрядження: 4 500 євро.

(іv) доктор ОСОБА_3:

(а) Гонорар: 174 000 євро.

(b) Витрати: 8 014,96 швейцарських франків; 6 265 шведських крон.

(с) Добові витрати на відрядження: 4 500 євро.

(v) ОСОБА_4:

(a) Витрати: 4 996 шведських крон; 4 068,94 фунтів стерлінгів.

(b) Добові витрати на відрядження: 4 500 євро.

У межах відносин між сторонами відповідно до підпункту (vii) пункту 189 Другого часткового остаточного рішення Арбітражний суд НАКАЗУЄ Позивачу нести 65 %, а Відповідачам нести 35 % Арбітражних витрат, а саме:

(і) Позивач: 468 508,58 євро; 11 723,40 шведських крон; 2 862,09 фунтів стерлінгів; 27 053,00 гривень; 5 209,72 швейцарських франків.

(іі) Відповідачі: 252 273,86 євро; 6 312,60 швейцарських крон; 1 541,13 фунтів стерлінгів; 14 567,00 гривень; 2 805,24 швейцарських франків.

Відповідно до статті 41 Закону Швеції «Про арбітраж» 1999 року, в якій визначено, що будь-яка сторона може подати позов до Стокгольмського окружного суду на рішення про компенсації арбітрам протягом трьох місяців з дати отримання рішення стороною.

Це Кінцеве рішення на узгоджених умовах є остаточним у цьому арбітражному провадженні у розумінні статті 37 Регламенту ТПС. Усі позови, зустрічні позови та вимоги, які не були визначені у цьому рішенні або у Частковому остаточному рішенні, або Другому частковому остаточному рішенні, відхиляються.

Це Кінцеве рішення на узгоджених умовах є остаточним та обов`язковим для Сторін, воно набуває чинності у день, зазначений у цьому рішенні, відповідно до статті 40 Регламенту ТПС (т. 1 а.с. 60-63).

Встановлено, що вказане рішення не скасовано і в добровільному порядку боржником не виконано.

Правовідносини щодо визнання та виконання рішень міжнародних комерційних арбітражів в Україні врегульовані статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йоркська Конвенція), яка набула чинності для України 10 січня 1961 року, ст.ст. 35, 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та положеннями Розділу IX ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

При цьому згідно приписів ст. 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Отже, вирішуючи питання про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати, чи законним є прийняте рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йоркська Конвенція), ст. 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» якщо в суді, зазначеному в абзаці п`ятому підпункту 1 пункту 1 цієї статті, заявлено клопотання про скасування або зупинення виконання арбітражного рішення, суд, в якому запитується визнання або виконання, може, якщо визнає це за належне, відкласти винесення свого рішення і може також, за клопотанням тієї сторони, яка просить про визнання або виконання арбітражного рішення, зобов`язати іншу сторону надати належне забезпечення.

Судом встановлено, що клопотань про скасування або зупинення виконання Кінцевого рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114 сторони до суду не подавали.

Вказане рішення винесено щодо спору, передбаченого арбітражною угодою, (яка зазначена у пункті 16.2 Додаткової угоди № 4 про внесення змін та доповнень до Договору № 3 про внесення змін та доповнень до Договору № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року) та сама арбітражна угода сторін про передачу спору до арбітражу є дійсною.

При цьому, Кінцеве рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року в частині поданої заяви про його визнання і надання дозволу на виконання не суперечить іншим арбітражним рішенням у цій же справі і не вирішує інших спірних питань, які були вирішені, зокрема, Арбітражним рішенням на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 26 березня 2020 року та Другим частковим остаточним рішенням Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 12 червня 2020 року, які були визнані в Україні.

Суд зауважив, що під час розгляду цієї справи стягувачі подали письмову заяву в якій зазначили, що не заявляли вимогу про надання дозволу на виконання пункту 7 Кінцевого рішення на узгоджених умовах від 05 листопада 2020 року, з огляду на те, що визначені цим пунктом вказані арбітражні витрати мають бути сплачені саме на виконання пп. (vi) пункту 189 Другого часткового остаточного Арбітражного рішення від 12 червня 2020 року. В цій же заяві стягувачі зазначили, що в заяві про визнання та надання дозволу на виконання Кінцевого рішення, що є предметом розгляду в цій справі, Стягувачами не заявлялись вимоги про виконання того, що вже було виконане Боржником або підлягає ним виконанню за іншими арбітражними рішеннями Арбітражного суду в арбітражній справі № V 2016/114 (т. 2 а.с. 172-176).

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

Отже, судом було встановлено і сторони по справі цього не заперечували, що зафіксовано протоколом та звукозаписом судового засідання, що арбітражна угода не визнана недійсною; боржника та сторони було належним чином сповіщено про призначення арбітрів та про арбітражний розгляд; рішення не суперечить арбітражній угоді; склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами; рішення вже стало обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом (т. 2 а.с. 165-167, 238-240).

Судом також не визнано, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до норм пункту 1 статті ІІ Конвенції про визнання і виконання іноземних арбітражних рішень, пункту 1 статті IV Європейської конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж, статті 9 Конституції України, частини 2 статті 13, статей 15, 526 Цивільного кодексу України, державний суд не може нехтувати як визначеними сторонами умовами договору, так і положеннями законодавства, які визначають обов`язковість виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору.

Уклавши арбітражне застереження, позивач АТ «Укргазвидобування» реалізував своє волевиявлення на звернення до міжнародного комерційного арбітражу і повинен виконувати обов`язки, які випливають з арбітражного застереження.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 475 ЦПК України, питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

У відповідності до частини 1 ст. 479 ЦПК України за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, суд, який розглядає це клопотання, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача суд визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали(ч. 6 ст. 479 цього Кодексу).

Відповідно до статті 2 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йоркська Конвенція), кожна Договірна Держава визнає арбітражну угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати до арбітражу всі або будь-які суперечки, які виникають або можуть виникнути між ними у зв`язку з якими-небудь конкретними договірними або іншими правовідносинами, об`єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду. Зазначений обов`язок визнання арбітражної угоди вимагає від суду також тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Судом встановлено і сторони по справі цього не заперечували, що Кінцеве рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114 не було скасовано, в провадженні компетентного суду на час розгляду цієї справи не перебувала заява про скасування цього рішення міжнародного комерційного арбітражу та його виконання не було зупинено судом.

Судом з`ясовано і сторони цього не спростували, що рішенням Господарського суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позову Національного антикорупційного бюро України до АТ «Укргазвидобування», ТОВ «Карпатигаз» та Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) про визнання недійсною додаткової угоди № 4 від 25 лютого 2011 року до договору № 3 про спільну діяльність без створення юридичної особи від 10 червня 2002 року та визнання недійсним договору № УГ2949/06-11 від 20 квітня 2011 року про надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату (справа № 910/18439/17). Постановою Верховного Суду від 04 грудня 2019 року ухвалені у господарській справі судові рішення були скасовані із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції і на час розгляду заяви про визнання рішення міжнародного комерційного арбітражу рішення суду у господарській справі судом не ухвалено.

При цьому, наявність у провадженні Господарського суду м. Києва на розгляді вищевказаної справи № 910/18439/17, не може бути визнана підставою для відмови в задоволенні заяви про визнання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Крім того, не встановлено таких підстав, передбачених ст. 466 ЦПК України.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання Кінцевого рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114, тому заява Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB), ТОВ «Карпатигаз» про визнання та надання дозволу на виконання даного рішення підлягає задоволенню.

Так, Кінцевим рішенням на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114 згідно п. 5 Арбітражним судом було схвалено та затверджено Мирову угоду 2020 року (т. 1 а.с. 60-63).

Відповідно, слід видати виконавчий лист на примусове виконання Кінцевого рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114 виходячи з меж вимог поданої заяви, з урахуванням уточнень, і положень Мирової угоди 2020 року, яку цим рішенням схвалено та затверджено, а саме про стягнення з АТ «Укргазвидобування» на користь Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) суми 1 337 978 132,11 грн., яка має бути сплачена АТ «Укргазвидобування» в доларах США за офіційним курсом долара США до української гривні, визначеної на дату, яка настане раніше, а саме, через 2 місяці з дати прийняття Арбітражним судом кінцевого рішення від 05 листопада 2020 року у справі ТПС № V 2016/114, тобто 05 січня 2021 року, та виконавчий лист про стягнення з АТ «Укргазвидобування» на користь ТОВ «Карпатигаз» суми 1 001 242,74 грн.

Сторони по справі не заперечували, що відповідно до умов Мирової угоди 2020 року сума стягнення 1 337 978 132,11 грн., яка повинна бути сплачена АТ «Укргазвидобування» в доларах США за офіційним курсом долара США до української гривні, має бути визначена на дату 05 січня 2021 року, яка настала раніше, за курсом, встановленим Національним банком України.

Визначення стягнення з АТ «Укргазвидобування» на користь Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) суми 1 337 978 132,11 грн., яка має бути сплачена АТ «Укргазвидобування» в доларах США за офіційним курсом долара США до української гривні, визначеним Національним банком України (28.431 грн. за долар США) станом на 05 січня 2021 року, що становить 47 060 537 доларів США 16 центів, відповідатиме положенням частини 6 ст. 479 ЦПК України.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) та ТОВ «Карпатигаз» підлягає стягненню по 1 051,00 грн. судового збору, сплата якого підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (т. 2 а.с. 105, 106).

Керуючись ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ст. 141, 478, 479 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB), Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» - задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на виконання Кінцевого рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114 за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) про стягнення коштів.

Видати виконавчий лист на виконання Кінцевого рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114 про стягнення з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (код ЄДРЮОФОПГФ 30019775; адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28) на користь Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) (Королівство Швеція, 411 36, Гетеборг, Кунгспортсавенюен, 32 (Kungsportsavenyen 32, SE-411 36, Goteborg, Sweden); реєстраційний номер ) суми 1 337 978 132,11 грн., яка має бути сплачена Акціонерним товариством «Укргазвидобування» в доларах США за офіційним курсом долара США до української гривні, визначеним Національним банком України на дату: через 2 місяці з дати прийняття Арбітражним судом Кінцевого рішення у справі ТПС № V 2016/114, тобто 05 січня 2021 року, що становить 47 060 537 доларів США 16 центів на розрахунковий рахунок Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) (Iban-number НОМЕР_2, Bic ESSESESS, Account number 5501 82 762 58 ENTERPRISES BANK).

Видати виконавчий лист на виконання Кінцевого рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма від 05 листопада 2020 року у справі № V 2016/114 про стягнення з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (код ЄДРЮОФОПГФ 30019775; адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (код ЄДРЮОФОПГФ 30162340; адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 40, літ. А) суми 1 001 242,74 грн. на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «Сбербанк».

Стягнути з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (код ЄДРЮОФОПГФ 30019775; адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28) на користь Команії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) (Королівство Швеція, 411 36, Гетеборг, Кунгспортсавенюен, 32 (Kungsportsavenyen 32, SE-411 36, Goteborg, Sweden); реєстраційний номер ) 1 051,00 грн. судового збору, сплаченого за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (код ЄДРЮОФОПГФ 30019775; адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (код ЄДРЮОФОПГФ 30162340; адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 40, літ. А) 1 051,00 грн. судового збору, сплаченого за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено: 05 січня 2021 року.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець