Ухвала

10 листопада2021року

м. Київ

справа № 755/5684/18-ц

провадження № 61-9249св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Фінансова компанія «ПФБ Кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПФБ Кредит»,

треті особи: Головне територіальне Управління юстиції у Київській області, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп Олександр Едуардович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПФБ Кредит», приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопа Олександра Едуардовича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року у складі судді Арапіної Н. Є. та постанову Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Таргоній Д. О., Голуб С. А., Ігнатченка Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «ПФБ Кредит» (далі - ПАТ «ФК «ПФБ Кредит»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПФБ Кредит» (далі - ТОВ «ФК «ПФБ Кредит»), треті особи: Головне територіальне Управління юстиції у Київській області (далі - ГТУЮ у Київській області), приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О. Е., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 30 серпня 2017 року отримав постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві) про відкриття виконавчого провадження від 26 липня 2017 року № 5437908. Вказана постанова винесена на підставі виконавчого напису, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О. Е., від 21 листопада 2014 року за № 3031, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок на АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер: :05:028:0143, що знаходиться за цією ж адресою, які належать ОСОБА_1 та передані ним в іпотеку на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 23 серпня 2012 року № 29-2063/12, укладеним ТОВ «Сінтез-Ойл» та Публічним акціонерним товариством «Промисловий-фінансовий банк» (далі - ПАТ «ПФБ»).

Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Також відповідач не надав нотаріусу обґрунтований розрахунок заборгованості, тому в останнього були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 листопада 2014 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О. Е., зареєстрований у реєстрі за № 3031.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 листопада 2014 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О. Е., зареєстрований у реєстрі за № 3031. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису належним чином не переконався у безспірності заявленого розміру заборгованості як за кредитом, так і за процентами, чим порушив вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що в матеріалах вчинення виконавчого напису, які були надіслані на адресу суду першої інстанції приватним нотаріусом Прокопом О. Е., відсутні банківські виписки за особовими рахунками ТОВ «Синтаз-Ойл» із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Та обставина, що в переліку документів, доданих до заяви про вчинення виконавчого напису, зазначені такі виписки, не спростовує факту їхньої відсутності в документах, які були додані до заяви. Крім того, між сторонами існує спір про розмір заборгованості за кредитним договором, із урахуванням розміру заборгованості, встановленого рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року. позивач не пропустив строк давності для звернення до суду із позовом, оскільки про порушення свого права він дізнався 30 серпня 2017 року, коли отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 липня 2017 року № 5437908, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопа О. Е. від 21 листопада 2014 року № 3031.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права при відкритті провадження у справі не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки зазначені обставини не призвели до неправильного вирішення справи.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

У червні 2021 року приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О. Е. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У своїй касаційній скарзі вказує на те, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), постановах Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

У червні 2021 року ТОВ «ФК «ПФБ Кредит» подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У своїй касаційній скарзі вказує на те, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), постановах Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1707цс15.

Також як на підставу оскарження судових рішень ТОВ «ФК «ПФБ Кредит» посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме зазначає, що судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції (пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Інші учасники справи своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористалися.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи, надано строк для подання відзивів на касаційні скарги.

27 жовтня 2021 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «ПФБ Кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПФБ Кредит», треті особи: Головне територіальне Управління юстиції у Київській області, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп Олександр Едуардович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПФБ Кредит», приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопа Олександра Едуардовича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року призначити до судового розгляду на 17 листопада 2021 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков Г. І. Усик