Ухвала

04 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 538/1422/17

провадження № 61-17710ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, землевпорядника Лучанської сільської ради, секретаря Лучанської сільської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, землевпорядника Лучанської сільської ради, секретаря Лучанської сільської ради про визнання права власності.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 листопада 2018 року відкрито провадження в цій справі.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2019 року провадження у справі закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 13 листопада 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2019 року.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2019 року.

27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити рішення про повернення їй збитків, що виникли в результаті судового розгляду, в сумі 12 240 000 грн.

Касаційне провадження в частині оскарження ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2019 року не підлягає відкриттю з таких підстав.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені правилами Глави 2 Розділу V ЦПК України «Касаційне провадження».

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Отже, чинним ЦПК України не передбачено права учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, на оскарження в касаційному порядку ухвали Верховного Суду, так як і не визначено повноважень касаційного суду на здійснення перегляду такого судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником ухвала Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 13 листопада 2019 року не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження в частині оскарження вказаного судового рішення необхідно відмовити з наведених вище підстав.

Касаційне провадження в частині оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2020 року не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статі 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення (частини перша, шоста статті 268 ЦПК України).

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувана постанова Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2020 року оприлюднена в реєстрі 06 лютого 2020 року. Відомості про проголошення апеляційним судом тільки вступної та резолютивної частин оскаржуваного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні. Отже, строк на касаційне оскарження вказаного судового рішення розпочався 31 січня 2020 року.

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2020 року лише 27 жовтня 2021 року, тобто після спливу одного року з дня ухвалення судового рішення апеляційного суду.

Визначений частиною третьою статі 394 ЦПК строк є присічним (преклюзивним) і не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на касаційне оскарження незалежно від поважності причин його пропуску, за винятком випадків виникнення обставин непереборної сили та неповідомлення особи про розгляд справи.

Касаційна скарги ОСОБА_1 не містить посилань на наявність обставин непереборної сили, що зумовили пропуск строку на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2020 року, а також на неповідомлення її апеляційним судом про розгляд справи.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти всі можливі та залежні від неї дії, в тому числі спрямовані на своєчасне одержання судових рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2020 року лише 27 жовтня 2021 року подана після спливу одного року з дня ухвалення судового рішення апеляційного суду та відсутні підстави, передбачені пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, то у відкритті касаційного провадження в частині оскарження вказаного судового рішення необхідно відмовити з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, землевпорядника Лучанської сільської ради, секретаря Лучанської сільської ради про визнання права власності.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко