Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року

Подільський районний суд м. Києва

у складі - головуючий суддя Ковбасюк О.О.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання Кулай О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що останній є батьком їх повнолітнього спільного сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час син навчається у Київському національному економічному університеті ім. В. Гетьмана на денній формі навчання та платній основі, у зв`язку з чим не має змоги самостійно отримувати заробіток. Також позивач зазначає, що відповідач батьківських обов`язків не виконує, матеріально не підтримує сина, позивач самостійно сплачує кошти за навчання сина у розмірі 22800 грн. згідно з договором про надання освітніх послуг та несе інші поточні витрати. Враховуючи наведене, позивач на підставі ст.ст. 185, 199 Сімейного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 1/3 частину всього заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зауважуючи, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу дитині, оскільки має достатні доходи, працює в НАК «Нафтогаз України» заступником начальника відділу Департаменту співробітництва з питань транзиту і постачання природного газу та одержує заробітну плату.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано у провадження судді Васильченка О.В.

Ухвалою судді від 29 січня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

До початку розгляду справи по суті, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2021 року справу передано у провадження судді Подільського районного суду міста Києва Ковбасюк О.О., оскільки суддю Васильченка О.В. згідно з рішенням Вищої ради правосуддя № 798/0/15-21 від 08 квітня 2021 року звільнено з посади судді Подільського районного суду міста Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Ухвалою судді від 18 червня 2021 року прийнято справу до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позов, в якому заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні.

В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що до лютого 2021 року відповідно до рішення Подільського районного суду по справі №758/1370/16-ц від 01.02.2016 року з нього стягувалися аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.01.2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач вважає, що виплати за 2020 рік та за попередні роки дали абсолютно повну можливість забезпечити повноцінне життя дитини та заощадити гроші на подальше навчання. Крім того, зазначає, що 28.02.2020 року він одружився з гр. ОСОБА_6 , в якої від першого шлюбу є двоє дітей та, будучи їм вітчимом, взяв на себе зобов`язання по їх утриманню. Також, враховуючи те, що відповідач не має власного житла, він змушений винаймати житло відповідно до договору найму нерухомості від 21.01.2021 року, орендна плата якого, без урахування житлово-комунальних платежів, становить 7000 грн. на місяць. Відповідач також вказує на те, що у нього на утриманні знаходяться батьки похилого віку (пенсіонери), батько є інвалідом 3-ї групи, тому відповідач вимушений приймати фінансову участь у підтримці батьків. Крім того відповідач зазначає, що повністю погоджується на безперечне право позивача на стягнення аліментів до 23 річного віку або до закінчення навчання, але зважаючи на його матеріальний стан та враховуючи розмір його загального щомісячного прибутку, просить встановити для нього розмір аліментів для сплати на користь позивача на утримання сина до досягнення ним 23 років аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Представником позивача надано відповідь на відзив, у якому він вказує на недоведеність та необґрунтованість доводів відповідача, наведених у відзиві, а тому просить у його задоволенні відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених у позові підстав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03 серпня 2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, актовий запис № 353, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві серії НОМЕР_1 від 03 серпня 2002 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 від вказаного шлюбу народився ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 25 лютого 2003 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №197.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року у справі № 758/8183/15-ц, яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано.

Рішенням також визначено, що неповнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишається жити із матір`ю.

Як встановлено судом та не оспорювалось сторонами, на даний час дитина проживає разом з матір`ю.

Згідно довідки Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана №763 від 10.09.2020 року ОСОБА_5 являється студентом першого курсу факультету економіки та управління денної форми навчання. Термін навчання по 30.06.2024 року.

У зв`язку з цим, суд вважає обґрунтованими доводи позивача проте, що повнолітній ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги від батьків, оскільки позбавлений можливості самостійно забезпечувати себе матеріально.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 червня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час син сторін ОСОБА_5 є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, будь-якого іншого самостійного доходу він не має.

Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, судом враховується, що відповідач є працездатним, має нормальний стан здоров`я, на даний час працює в НАК «Нафтогаз України» та має стабільний дохід, що, зокрема, він сам підтвердив у судовому засіданні.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність у відповідача, як батька дитини, можливості надавати матеріальну допомогу на утримання його повнолітнього сина.

Разом із цим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, судом приймається до уваги, що на даний час відповідач фактично має іншу сім`ю, оскільки 28.02.2020 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

На даний час фактично на утриманні відповідача перебувають двоє дітей його дружини від попереднього шлюбу - син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Водночас, суд критично оцінює доводи сторони відповідача щодо факту перебування на його утриманні непрацездатних батьків, оскільки такі його доводи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Крім того, суд вважає, що наведені відповідачем доводи щодо його матеріального стану, зокрема, факту оренди ним житла, не можуть беззаперечно вказувати на неможливість останнього надати матеріальну допомогу на утримання його повнолітнього сина.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання сина, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

При вирішенні даного спору судом також враховується положення ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, згідно з яким аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Водночас, відповідно до ст.6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Як встановлено судом, позивач звернулася із даним позовом до суду 06 жовтня 2020 року, предметом спору у даній справі є стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Син сторін ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на час звернення із позовом до суду він був неповнолітнім.

Із урахуванням наведеного, враховуючи те, що вісімнадцять років ОСОБА_5 виповнилося ІНФОРМАЦІЯ_9, суд вважає вірним стягувати аліменти з відповідача з 18 лютого 2021 року.

Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Київ, аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 18 лютого 2021 року і на період навчання ОСОБА_5 , але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.

Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне найменування сторін:

- позивач - ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Суддя О. О. Ковбасюк