КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/9998/2021
У Х В А Л А

19 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.,

суддів: Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі Довгопола А.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

вирішуючи питання заявлених відводів ОСОБА_1 відносно судді-доповідача ОСОБА_9, судді ОСОБА_12, судді Слюсар Т.А.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , а також ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , що є правонаступниками ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл.

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, за результатами розгляду якого з урахуванням уточнених вимог просила суд, перевести на неї та ОСОБА_6 з ОСОБА_7 права та обов`язки покупця за указаними спірними договорами купівлі-продажу:

квартириза адресою: АДРЕСА_1 , що набута третіми особами:ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у ОСОБА_7 , (договір купівлі-продажу від 8 вересня 2009 року). Первинна реєстрація права власності на квартиру була проведена за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого Головним управлінням житлозабезпечення виконавчого органу КМДА від 12 червня 2009 року (наказ № 855-С/КІ на основі договору про участь у фонді фінансування будівництва від 15 серпня 2008 року № 59223, укладеного між ОСОБА_7 -довіритель та АКБ «Аркада» за програмою ТОВ «ДБК»);

квартириза адресою: АДРЕСА_2 , оформлену на ОСОБА_7 , відповідно договору купівлі-продажу квартири від 8 вересня 2009 року, укладеним між ТОВ «ДБК» - продавець та ОСОБА_7 - покупець, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденком В.О., реєстровий № 4494

офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_3;

квартири за адресою: АДРЕСА_4 , оформлену на ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу квартири від 19 грудня 2008 року, укладеним між ВАТ «Закритий версифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГРАНІТ-ІНВЕСТ» та ОСОБА_7 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В., реєстровий № 1191

земельну ділянку в с/т «Ландиш», Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0277, оформлену на ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2008 року, укладеним між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В., реєстровий № 3170

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 право спільної сумісної власності на 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; 4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_3; 4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ; земельну ділянку в с/т «Ландиш», Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0277;

поділити спільну сумісну власність, визначивши за нею, врахувавши наявність малолітньої дитини - сина, який проживає із нею, право власності на 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; 4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку в с/т «Ландиш», Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0277;

визнати за ОСОБА_6 право власності на офісне приміщення за адресою АДРЕСА_3; 4-кімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_4 ;

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з січня 2005 року вона та ОСОБА_6 проживали разом без реєстрації шлюбу, а 8 вересня 2006 року зареєстрували шлюб. За час шлюбу чоловік придбав та оформив на свою матір - ОСОБА_7 право власності на зазначене вище нерухоме майно.Оскільки вказане майно придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то просила суд перевести на ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з ОСОБА_7 права та обов`язки покупця за договорами купівлі-продажу вказаного нерухомого майна, а також визнати за подружжям право власності на це майно.

Крім того, на придбання 4-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , також дали 50 000 євро та 3 000 дол. США батьки ОСОБА_1 за усною домовленістю, що квартиру буде оформлено на сина, що виконано не було.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , а також ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , що є правонаступниками ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл - відмовлено.

УхвалоюДарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою апеляційного суду міста Києва від 31 травня 2012 року, якою накладено арешт:

- на квартиру АДРЕСА_2 ;

- на квартиру АДРЕСА_4 ;

- на земельну ділянку за кадастровим номером №:05:002:0277 площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, с/т «Ландиш».

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановивши нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

19 жовтня 20121 року до початку розгляду справи ОСОБА_1 подала до суду заяви про відвід судді-доповідачу ОСОБА_9, судді Слюсар Т.А., судді ОСОБА_12

Мотивуючи заяву щодо відводу відносно судді-доповідача ОСОБА_9 тим, що її колишній чоловік-відповідач ОСОБА_6 систематично та неодноразово вказував їй, що він за гроші домовився з суддями щодо постановлення рішення не на її користь. Вказуючи при цьому, що їй будуть відмовляти у витребуванні доказів, задоволенні клопотань, проводити засідання за її відсутності, що фактично так і відбувалося протягом всіх років розгляду справи. Через всі ці події вона звернулася до Інтернету і виявила у вільному доступі на сайті НАЗК декларацію судді ОСОБА_9 ,яка саме у період 2008, 2009 років (придбання спірної нерухомості) набула права власності на цінні папери ПрАТ «Домобудівний комбінат №4»( ПАТ «ДБК-4») - яке є продавцем спірної нерухомості.

Також зазначаючи, що в ухвалі Київського апеляційного суду від 05 липня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху в частині щодо оскарження рішення суду першої інстанції, було зазначено - надати ОСОБА_1 право на звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали. Хоча строк пропущено не було. А відтак замість того, щоб виконати вимоги норм ЦПК України, суддя-доповідач вимагала від неї здійснення дій, які не передбаченні чинним законодавством, подачу заяви про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, Що є грубим порушенням норм чинного ЦПК України та викликає сумніви у неупередженості судді-доповідача.

Залишаючи апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення без руху, суд виходив з відсутності доказів сплати судового збору. Вона отримавши ухвалу суду не виконала її вимоги, але чомусь суддя ОСОБА_9 відкрила апеляційне провадження, замість того, щоб вчинити відповідно до норм чинного законодавства та повернути апеляційну скаргу.

Також безпідставною є відмова суду у задоволенні її клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції з судом м. Херсона, так як вона зареєстрована та фактично проживає в цьому місті. Суд свідомо усунув її від доступу до правосуддя та порушив її конституційні права та права, закріплені у Конвенції про права людини.

Як проігноровано також і чисельні звернення від політичних, громадських, правозахисних організацій, журналістів (ЗМІ), фізичних осіб та її особисто щодо трансляції судових засідань по справі в мережі Інтернет на сайті судова влада через ютуб.

Мотивуючи підстави відводу судді Слюсар Т.А. заявник вказувала на те, що суддя є можливою родичкою особи, яка надала довідку з неправдивою інформацією (Слюсар Валентин Володимирович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області) на користь відповідачів і ця довідка стала основою рішення суду першої інстанції.

Також суддя підписала ухвалу апеляційного суду від 13 вересня 2021 року, таким чином безпідставно відкривши апеляційне провадження, діючи на користь ОСОБА_6 , щоб вони мали змогу виставити компенсацію за нібито надання правових послуг по розгляду апеляційної скарги, яка за законом мала бути повернута. Внесла в дану ухвалу завідомо неправдиву інформацію, чим зловжила своїм посадовим становищем.

Відмова в задоволенні клопотання про проведення засідання в режимі відео конференції та ігнорування вирішення питання пов`язаного з трансляцією судових засіданьв мережі Інтернет на сайті судова влада через ютуб, викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Слюсар Т.А.

Мотивуючи підстави відводу судді ОСОБА_12, ОСОБА_1 вказувала на наявність рішення ВРП від 26 січня 2018 року № 183/1дп/15-18 про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. У процесі розгляду ВРП доповідачем був член ВРП Гусак Микола Борисович , що є родичем судді яка винесла рішення в суді першої інстанції -Гусак Ольги Сергіївни. Що вказує на наявність конфлікту інтересів.

Зазначаючи також щодо участі судді ОСОБА_12 як члена колегії суддів в прийнятті та підписанні зазначених вище нею процесуальних документів.

Зазначене вище, на думку заявника вказує на те, що даний склад суду постійно веде розгляд багатьох справ, підписуючи судові рішення разом, що вказує на спрацьованість колегії і солідарність у прийнятті рішень, навіть в порушення закону. З урахуванням положень ст. 36 ЦПК України, враховуючи наявність підстав для відводу та самовідводу суддів за наявності конфлікту інтересів, вважала, що подані заяви підлягають до задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи зазначені в заяві про відвіди, вислухавши думку осіб, що зявилися в судове засідання, колегія суддів вважає, що заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача ОСОБА_9, судді ОСОБА_12, судді Слюсар Т.А. не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, положеннями ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем ( чоловік, дружина, батько, мати, відчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб, сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні та іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визнання судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Колегія суддів, перевіривши доводи заявника, прийшла до висновку про необґрунтованість заявлених відводів, оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_1 не свідчать про упереджене або необ`єктивне ставлення суддів до результатів розгляду справи, що є підставою для застосування ст. 36 ЦПК України.

Ні матеріали справи, ні подана заява про відвід судді Слюсар Т.А. не містять в собі даних на підтвердження її перебування в родинних відносинах з Слюсар Валентином Володимировичем, приватним нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області. Сама суддя ці відносини також заперечувала.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суддя першої інстанції під головуванням якої постановлені оскаржуванні судові рішення перебуває в родинних відносинах із членом ВРП, який був доповідачем при розгляді питання щодо притягнення судді ОСОБА_12 до дисциплінарної відповідальності, не є підтвердженням конфлікту інтересів. Так як дисциплінарне провадження № 183/1дп/15-18 не було порушено в рамках розгляду справи за позовом ОСОБА_1 .

Інші доводи заяв зводяться до незгоди ОСОБА_1 з прийнятими судом процесуальними рішеннями щодо розгляду її поданих апеляційних скарг, що не може бути підставою для відводу. Так як згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача ОСОБА_9, судді ОСОБА_12, судді Слюсар Т.А. є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні заяв щодо відводів відносно суді-доповідача ОСОБА_9, судді ОСОБА_12 та судді Слюсар Т.А. з підстав необґрунтованості.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Суддя-доповідач:

Судді: