Справа № 302/840/21
Номер рядка звіту 68
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2021 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт. Міжгір`ї справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

09.08.2021 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, з таким обгрунтуванням. 18.09.2013 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Колочавської сільської ради Міжгірського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 16. У сторін до укладення шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження погляді на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, фактично шлюбні відносини між ними припинені і вона вважає, що подальше збереження сім`ї та спільне проживання стало неможливим. Відповідач не приймає участі у вихованні і не надає кошти на утримання дитини, тому позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем та присудити стягувати аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина в розмірі по 4000 грн. на дитину.

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30.08.2021 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу ОСОБА_2 надано строк для подання відзиву на позов ОСОБА_1 та заперечення щодо розгляду справи без виклику сторін.

Позивачка станом на 01.11.2021 року не подала суду заяву про відмову від позову або залишення її позову без розгляду, закриття провадження тощо.

01.10.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , де зазначив, що позовні вимоги позивачки в частині розірвання шлюбу визнає, та просить такий розірвати. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів заперечує, та просить задоволити частково та стягувати такі в розмірі 2000 грн..

06.102021 позивачка подала до суду відповідь на відзив та просить відхилити відзив відповідача ОСОБА_2 та задовольнити заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 18 вересня 2018 року у виконкомі Колочавської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 16. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини " ОСОБА_5 ".

Позивачка в позовній заяві зазначила, що спільно у шлюбу з відповідачем не проживає, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримують. Дана обставина відповідачем не заперечена.

Позивачка наполягає на розірванні шлюбу та просить не вживати заходів для примирення у шлюбі. З врахуванням позиції позивачки та відповідача, який не подав суду заяву про вжиття заходів судом для примирення у шлюбі, часу протягом якого сторони спільно не проживають, суд вважає за недоцільним вживати заходів для примирення сторін у шлюбі.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі, та відповідач згідний на розірвання шлюбу.

Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України.

За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову в частині розірвання шлюбу ОСОБА_6 ..

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 ч.1, ч.3 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що від спільного проживання з відповідачем позивачка народила одну малолітню дину, відповідач не оспорив батьківство.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є молодий віком та працездатною особою, інших утриманців не має.

Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги обставини, що позивачка ОСОБА_6 утримує одну неповнолітню дитину, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років і отримує державну допомогу на дитину в розмірі 1030 грн. щомісячно, та враховуючи те, що відповідач постійного місця праці не має, а тому суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на дитину щомісячно, взявши при цьому до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та те, що обов`язок утримувати дітей покладено на обидвох батьків (ст.180 СК України). Даний розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 142 ч.1 ЦПК України та ст. 7 ч.3 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач позов визнав повністю, то є підстави для повернення позивачці ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні нею позову.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнання відповідачем ОСОБА_2 в частині розірвання шлюбу прийняти.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб, укладений 18.09.2018 між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ) у виконавчому комітеті Колочавської сільської ради Міжгірського району Закарпатській області, за актовим записом № 16, - розірвати.

Рішення про розірвання шлюбу, після набрання законної сили направити в Міжгірський відділ ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення аліментів за один місяць.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при подачі позову до суду, тобто суму 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору:

- 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. - у користь ОСОБА_1 ;

- 908 (дев`ятсот вісім) грн. - у користь держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка