РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6258/20

Номер провадження 2/495/1140/2021

20 вересня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Боярського О.О.,

при секретарі судового засідання Гасанзаде М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

13.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , вимоги якої уточнила в подальшому, та з урахуванням уточнених вимог якої просить суд:

- в порядку поділу спільного майна подружжя визнати будинок з підвалом розташований у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 90 кв.м, що складається в цілому з кам`яно ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81,6 кв.м. спільною сумісною власністю подружжя;

- припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будинок з підвалом розташований у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 90 кв.м, що складається в цілому з кам`яноракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81,6 кв.м.;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину будинку з підвалом розташований у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 90 кв.м, що складається в цілому з кам`яно ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81,6 кв.м.,

- стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП- НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка зареєстрована: АДРЕСА_2 грошову компенсацію у розмірі - 163 447,96 грн. (сто шістдесят три тисячі чотириста сорок сім) гривень 96 коп., що відповідає Ѕ вартості автомобіля марки MERCEDESBENZ 315 CDL 2008 р.в., білого кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб. станом на 18.02.2021 р.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилається на те, що з 23.10.1993 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Під час перебування у шлюбі у 2003 році сторони придбали нерухоме майно: будинок з підвалом розташований у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 90 кв.м, що складається в цілому з кам`яно ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81,6 кв.м. та транспортний засіб марки MERCEDESBENZ 315 CDL 2008 р.в., білого кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб. Право власності на вказане майно було зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 ..

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.02.2020 по справі № 495/10156/19 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення набрало законної сили 18.03.2020 року.

З погіршенням сімейних стосунків, сторони не в змозі досягти добровільної згоди щодо поділу майна подружжя, у зв`язку із викладеним, позивач була змушена звернутися до суду для вирішення питання про поділ майна подружжя.

Позивач стверджує, що майно було придбано сторонами в період шлюбу, воно належить їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності, тому позивач просить поділити вищевказане майно, шляхом визнання за нею права власності на Ѕ частину будинку з підвалом розташований у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 90 кв.м, що складається в цілому з кам`яно ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81,6 кв.м., на Ѕ частину транспортного засобу марки MERCEDES BENZ 315 CDL 2008 р.в., білого кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб.

На підставі навведеного просить задовольнити позов.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 15.10.2020 року було відкрито провадження по вищезазначеній справі у порядку спрощеного позовного провадження.

24.11.2020 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Волощук Т.В. звернулася із заявою у якій просила відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду від 24.11.2020 року відкладено розгляд справи.

02.02.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Бондаренко Г.Є. подала до канцелярії суду заяву з проханням відкласти розгляд справи та тим самим надати сторонам можливість врегулювати спір мирним шляхом. Представник відповідача - адвокат Волощук Т.В. в поданій заяві зазначила, що згодна з проханням адвоката Бондаренко Г.Є.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року відкладено розгляд справи.

29.03.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Волощук Т.В. звернулася із заявою у якій просила відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду від 29.03.2001 року відкладено розгляд справи.

Представник позивачки адвокат Бондаренко Г.Є. подала 27.04.2021 року до канцелярії суду заяву про перенесення підготовчого судового засідання посилаючись на те, що вона звернулась до Одеського наукового дослідного інституту судових експертиз з заявою про проведення експертизи щодо визначення ринкової вартості спірного автомобілю, тому їй необхідний додатковий час на отримання висновку експерта.

Ухвалою суду від 27.04.2021 року відкладено розгляд справи.

31.05.2021 року позивачка ОСОБА_1 подплп до суду позовну заяву з уточненими вимогами.

14.07.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Волощук Т.В. звернулася із заявою у якій просила відкласти розгляд справи. Представник позивачки - адвокат Бондаренко Г.Є. в поданій заяві зазначила, що не заперечує проти заяви адвоката Волощук Т.В.

В судове засідання, призначене на 20.09.2021 року сторони не зявилися.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

20.09.2021 року представник позивача, адвокат Бондаренко Г.Є., подала до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи здійснити у її відсутність.

20.09.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Волощук Т.В. подала до суду письмову заяву, відповідно до якої просила відмовити у задовленні позову.

Відповідач ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання відзиву, що у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України є підставою для розгляду справи судом за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, та додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 23.10.1993 року позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище- ОСОБА_3 ) та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстровано Білгород-Дністровським РАГЦ Одеської області, про що 23.10.1993 року зроблено відповідний актовий запис за № 426, що підтверджується виданим 23.10.1993 року свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.7 ).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.02.2020 по справі № 495/10156/19, розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23.10.1993 зареєстровано Білгород-Дністровським РАГЦ Одеської області, про що 23.10.1993 року зроблено відповідний актовий запис за № 426, видане свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 . Рішення суду набрало законної сили 18.03.2020 року.

З відповіді наданої КП «Білгород-Дністровське БТІ» від 10.06.2020 за № 677 на адвокатський запит за вих. № 50 від 06.05.2020 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року власником об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10.01.2003 року, який було зареєстровано Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації 30.01.2003 року в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 135.

Згідно договору купівлі-продажу від 10.01.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом БілгородДністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 62, ОСОБА_2 придбав будинок з підвалом, розташований в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 90 кв.м., що складається в цілому з: камяно-ракушняково будинку з підвалом, загальною площею 81,6 кв. літ. «Б». Відповідно до технічного паспорта на будинок у АДРЕСА_1 , загальною площею 81,6 кв.м., основною 28,5 кв.м.

ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів від 17.07.1997 за № 783, пунктом 1 отримав дозвіл на будівництво нового житлового будинку розмірами 13,0 х 13,0 м., загальною площею 141,6 кв., в тому числі житловою 85,3 кв.м. зі знесенням існуючого старого в домоволодінні АДРЕСА_3 . Пунктом 2 рішення від 17.07.1997 за № 783 зобов`язано ОСОБА_2 після закінчення будівництва нового житлового будинку здати в експлуатацію державній комісії.

ОСОБА_2 21.07.1997 отримав дозвіл за № 194 на виконання робіт з будівництва нового житлового будинку, розмірами 13,0 х 13,0 м. зі знесенням старого на земельній ділянці АДРЕСА_3 . Дозвіл міської інспекції ДАБК дійсний до 21.07.1999, строк закінчення робіт до 21.07.1999 року.

Згідно плану забудови земельної ділянки в АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 мав збудувати житловий будинок розмірами 13,0 х 13,0 м. під літ. «Б».

КП «Білгород-Дністровське БТІ» 28.01.2013 виготовила технічний паспорт на житловий будинок за АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_2 . Згідно схематичного плану земельної ділянки житлового будинку АДРЕСА_3 знаходиться житловий будинок під літ. «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», підвал під літ. «б», прибудова під літ. «б3». Відповідно до журналу внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку за АДРЕСА_3 , житловий будинок під літ. «Б», загальною площею 218,4 кв.м., житловою 94,6 кв.м. Рік побудови житлового будинку під літ. «Б» 1998, підвал під літ. «б»-1998, прибудова під літ. «б3»-1998, оглядова яма під літ. «б1»- 1998, сарай під літ. «В»-1999, сарай літ. «Г»-1999, ганок літ. «б2»-1998, вимощення І-1999, споруди № 1-7-1999 згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд. На першій сторінці технічного паспорту міститься штамп про самовільне будівництво житлового будинку під літ. «Б» з підвалом під літ. «б», прибудовою під літ. «б3», сараєм під літ. «В», сараєм літ. «Г».

З відповіді наданої КП «Білгород-Дністровське БТІ» від 10.06.2020 за № 677 на адвокатський запит за вих. № 50 від 06.05.2020 року вбачається, що матеріали інвентаризаційної справи на житловий будинок АДРЕСА_3 не містить відомостей щодо ведення в експлуатацію житлового будинку літ. «Б» з господарськими будівлями та спорудами.

З відповіді наданої Територіальним сервісним центром 5143 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області від 15.05.2020 № 31/15/5143-Б-10/АЗ на адвокатський запит від 07.05.2020 вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 значиться в зареєстрованих транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 315 CDL, 2008 р.в., білого кольору, об`єм двигуна 2148 см.куб.

Згідно наданої відповіді Територіальним сервісним центром МВС № 5141 в Одеській області (філія ГСЦ МВС) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС Головного сервісного центру МВС від 09.04.2021 за № 31/15/514123аз наданої на адвокатський запит від 09.04.2021 за № 69 вбачається, що автомобіль MERCEDES-BENZ 315 CDL, 2008 р.в., білого кольору, об`єм двигуна 2148 см.куб., який належав ОСОБА_5 18.02.2021 в ТСЦ № 5142 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області перереєстровано на нового власника.

На підставі запиту від 13.04.2021 Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз МЮ України надав 20.05.2021 висновок експерта № 21-2350 автотоварознавчої експертизи з визначенням вартості КТЗ. На вирішення експерта було поставлено наступне питання: яка середня ринкова вартість автомобіля марки MERCEDES-BENZ 315 CDL, 2008 р.в., білого кольору, об`єм двигуна 2148 см.куб. станом на 18.02.2021? На поставлене питання експерт надав відповідь, що середня ринкова вартість транспортного засобу MERCEDES-BENZ 315 CDL, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , рік випуску 2007 р.в., об`єм двигуна 2148 см.куб. станом на 18.02.2021 становить 326 895,92 грн.

У матеріалах справи міститься копія позовної заяви про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.02.2020 по справі № 495/10156/19, розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23.10.1993 зареєстровано Білгород-Дністровським РАГЦ Одеської області, про що 23.10.1993 року зроблено відповідний актовий запис за № 426, видане свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 . Рішення суду набрало законної сили 18.03.2020 року. У позовній заяві не міститься вимога про встановлення режиму окремого проживання подружжя з 2015 року, в рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.02.2020 по справі № 495/10156/19 не розгядався факт окремого проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2015 року. У матеріалах справи відсутне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про встанолення для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 режиму окремого проживання із 2015 року.

Таким чином, під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, ними було придбано: будинок з підвалом, розташований в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 90 кв.м., що складається в цілому з: камяно-ракушняково будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81,6 кв.. Відповідно до технічного паспорта на будинок у АДРЕСА_1 , загальна площа 81,6 кв.м., основна 28,5 кв.м., транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 315 CDL, 2008 р.в., білого кольору, об`єм двигуна 2148 см.куб.

Суд звертає свою увагу на те, що житловий будинок за АДРЕСА_3 , під літ. «Б», загальною площею 218,4 кв.м., житловою 94,6 кв.м. з підвалом під літ. «б», прибудовою під літ. «б3», оглядовою ямою під літ. «б1», сараєм під літ. «В», сараєм літ. «Г», ганком літ. «б2», вимощення І, споруди № 1-7 збудований з 1998 по 1999 роки є об`єктом самочинного будівництва.

Відповідно до ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

На дату розгляду справи ОСОБА_2 не набув право власності на самочинно збудований будинок в порядку передбаченому чинним законодавством України, а тому такий будинок не входить до складу об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Позивачка у своєму позові не просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку за АДРЕСА_3 , під літ. «Б», загальною площею 218,4 кв.м., житловою 94,6 кв.м. з підвалом під літ. «б», прибудовою під літ. «б3», оглядовою ямою під літ. «б1», сараєм під літ. «В», сараєм літ. «Г», ганком літ. «б2», вимощення І, споруди № 1-7 у зв`язку із тим, що він є об`єктом самочинного будівництва, забудовником якого є відповідач ОСОБА_2

ОСОБА_1 позбавлена можливості провести розподіл житлового будинку у судовому порядку у зв`язку із тим, що на час розгляду справи він не входить до складу об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексуУкраїни якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексуУкраїни (далі -ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. № 11).

Зі змісту п. п. 23, 24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

При цьому, суд враховує правові позиції ВС з аналогічних спорів, в яких ВС роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Частиною 4 ст. 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При цьому, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 3ст. 61 СК України) та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном (ст. 63 СК України).

Таким чином, один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя 1/2 частину вартості спільного майна, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби.

Суд також звертає увагу, що відповідно положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Стосовно позовних вимог щодо визнання будинку з підвалом розташований у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 90 кв.м, що складається в цілому з кам`яно ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81,6 кв.м. є спільною сумісною власністю подружжя, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у цій частині у зв`язку з тим, що під час розгляду справи встановлено, що спірний будинок з підвалом було придбано сторонами в період шлюбу.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 стосовно стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 вартість автомобіля марки MERCEDESBENZ 315 CDL 2008 р.в., білого кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб. у розмірі -163 447,96 грн., що відповідає Ѕ вартості автомобіля станом на 18.02.2021 суд приходить до висновку про необхідність задовольнити у цій частині вимоги. Під час розгляду справи Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що автомобіль марки MERCEDESBENZ 315 CDL 2008 р.в., білого кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб. є особистою власністю ОСОБА_2 та не підлягає поділу в порядку ст. 69 СК України. Автомобіль марки MERCEDESBENZ 315 CDL 2008 р.в., білого кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб. було відчужено ОСОБА_2 на користь третьої особи після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від від 17.02.2020 по справі № 495/10156/19. Крім того, суд звертає свою увагу, що спірний автомобіль на час відкриття провадження по справі належав на праві приватної власності ОСОБА_2 та був ним відчуджений 18.02.2021 без згоди ОСОБА_1 та не в інтересах сім`ї.

Оцінка Суду.

За таких обставин, судом встановлено, що спірне майно, а саме те, що будинок з підвалом розташований у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 90 кв.м, що складається в цілому з кам`яно ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81,6 кв.м., основною 28,5 кв.м. був придбаний сторонами під час перебування у шлюбі, та набутий ними за спільні кошти, тому це майно є їх спільною сумісною власністю і підлягає розподілу, оскільки кожна із сторін відповідно до ст. ст. 370, 372 ЦК України має право на 1/2 частину від спільного майна, а реєстрація права власності лише за відповідачем порушує законні права та інтереси позивачки як співвласника такого майна.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе і доцільне здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, визнавши за позивачкою право власності на Ѕ частину будинку з підвалом розташований у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 90 кв.м, що складається в цілому з кам`яно ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81,6 кв.м., основна 28,5 кв.м.

Судом встановлено, що спірний автомобіль марки MERCEDESBENZ 315 CDL 2008 р.в., білого кольору, об`єм двигуна 2148 см.куб. був придбаний сторонами під час перебування у шлюбі, тому це майно є їх спільною сумісною власністю і підлягає розподілу, оскільки кожна із сторін відповідно до ст. ст. 370, 372 ЦК України має право на 1/2 частину від спільного майна. У зв`язку із відчудженням ОСОБА_2 18.02.2021 спірного автомобіля на користь третьої особи, без згоди ОСОБА_1 , можливо і доцільно здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, стягненням з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 вартість автомобіля марки MERCEDESBENZ 315 CDL 2008 р.в., білого кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб. у розмірі -163 447,96 грн., що відповідає Ѕ вартості автомобіля станом на 18.02.2021 (на дату відчудження спірного автомобіля на користь третьої особи).

При проведенні такого поділу майна судом дотримано вимоги ст. 70 СК України щодо рівності часток подружжя при поділі майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, що відповідатиме принципам розумності та справедливості.

Керуючись ст. ст. 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 370, 372 ЦК України, ст. 60, 63, 70, 71 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати будинок з підвалом розташований у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 90 кв.м, що складається в цілому з кам`яно ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81,6 кв.м., основною 28,5 кв.м. спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будинок з підвалом розташований у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 90 кв.м, що складається в цілому з кам`яно ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81,6 кв.м., основною 28,5 кв.м..

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на Ѕ частину будинку з підвалом розташований у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 90 кв.м, що складається в цілому з кам`яно ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81,6 кв.м., основною 28,5 кв.м.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП- НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка зареєстрована: АДРЕСА_2 грошову компенсацію у розмірі - 163 447,96 грн. (сто шістдесят три тисячі чотириста сорок сім) гривень 96 коп., що відповідає Ѕ вартості автомобіля марки MERCEDESBENZ 315 CDL 2008 р.в., білого кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб. станом на 18.02.2021 р.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Боярський