ЄУН № 337/3164/21
Провадження № 2/337/1667/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді - Ширіної С.А.,

за участю секретаря - Бикової С.Б.,

представника позивача-адвоката Шкабуро О.В.,

відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача-адвоката Бескубського А.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про стягнення суми боргу за несплачені комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 . Особовий рахунок на квартиру відкритий на ім`я її матері ОСОБА_3 .В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано вісім осіб:вона- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 . Відповідачі відмовляються сплачувати кошти за використані комунальні послуги, а саме за світло, газ, опалення та за обслуговування будинку та прибудинкової території. Зазначає, що оскільки за комунальні послуги сплачує лише вона, то у відповідачів виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 21229,88 грн. Тому, позивачка просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на її користь витрати на комунальні послуги за квитанціями ПриватБанку на 1/2 частки суми 42459,75 грн грн.: 2 = 21229,88 грн. Просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на її користь в порядку регресу заборгованість за житлово-комунальні послуги по 5307,47 грн. з кожного, з ОСОБА_3 на її користь в порядку регресу заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 10614,94 грн.,а також понесені судові витрати.

24.06.2021 р. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

01.10.2021 р. через канцелярію суду відповідач ОСОБА_3 надав відзив на позовну заяву згідно якого просив в задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що позивач за комунальні послуги не сплачувала, а оплата за жилого-комунальні послуги здійснювалася з банківської картки ОСОБА_3 .

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надали відзиви на позовну заяву аналогічні відзиву на позовну заяву ОСОБА_3

08.10.2021 р. третя особа ОСОБА_3 надала заяву, згідно якої просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 , оскільки оплата за спожиті комунальні послуги відбувалася з її банківської картки.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 .

Власником особового рахунку № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_3 .

Як вбачається з дублікатів квитанцій по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 , за період з червня 2019 року по січень 2021 року оплата за спожиті житлово-комунальні послуги здійснювалася ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно дублікатів квитанцій по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 , 12.06.2019, 25.06.2019р., 08.07.2019 р., 24.10.2019 р. ,23.01.2020 р. , 15.01.2021 р. оплата за спожиті житлово-комунальні послуги на загальну суму 12767,47 грн. здійснювалася ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивач зазначає, що відповідно до приписів ст. 360 ЦК України відповідач має сплатити свою частину витрат на житлово-комунальні послуги.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, як це визначено приписами ст. 360 Цивільного кодексу України.

Слід зазначити, що згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 725/3790/16-ц, тлумачення статті 360 Цивільного кодексу України свідчить, що управління, утримання та збереження спільного майна не охоплює собою житлово-комунальні послуги. Це зумовлено тим, що житлово-комунальні послуги надаються на підставі договору про надання таких послуг. Більше того, житлово-комунальні послуги надаються не квартирі, як об`єкту права власності, а певному суб`єкту - власнику (співвласнику, наймачу, суб`єкту сервітуту тощо) квартири, який проживає в квартирі. По своїй суті надання житлово-комунальних послуг направлене на задоволення потреб власника (співвласника, наймача, суб`єкта сервітуту тощо) квартири і споживаються саме відповідним суб`єктом, а не для управління, утримання та збереження квартири, що перебуває в спільній частковій власності.

Так, як вбачається з матеріалів справи і не заперечується відповідачами,що останні зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , отже до правовідносин, які виникли між сторонами мають застосовуватись наступні положення норм матеріального права.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.5. ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);3)послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Як вбачається з наданих позивачем копій квитанцій АТ КБ «Приватбанк» на оплату комунальних послуг, платником вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , доказів того, що такі послуги сплачувала позивач відсутні.

Згідно копій квитанцій від 12.06.2019 р., 25.06.2019 р., 08.07.2019 р., 24.10.2019 р., 23.01.2020 р., 15.01.2021 р. оплата за спожиті житлово-комунальні послуги на загальну суму 12767,47 грн. здійснювалася ОСОБА_4 .

Позивачем не доведено, що здійснена нею оплата за спожиті житлово-комунальні послуги,була зарахована в оплату за нараховані житлово-комунальні послуги відповідачів, оскільки, як було зазначено позивачем, окрім неї в квартирі також зареєстровані її сини - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

При цьому, будь-яких інших доказів на підтвердження сплати саме позивачем комунальних послуг суду не надано.

Якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства., відповідно до ч. 1 ст. 540 ЦК України.

За положеннями ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України).

Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на сторони покладено обов`язок доведення обставин на які вони посилаються.

Зважаючи на встановлені обставини, беручи до уваги те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які свідчать про виконання позивачем обов`язку відповідачів по сплаті спожитих ними комунальних послуг, підстави для задоволення позову в частині стягнення на користь ОСОБА_4 суми у розмірі 21229 грн. 88 коп. відсутні.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 3-7, 10-13, 60, 76-81, 210, 212, 213, 215, 222, 226,354 ЦПК України, ст. 360 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про стягнення суми боргу за несплачені комунальні послуги відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.11.2021 року.

Суддя: С.А.Ширіна

05.11.2021