Справа № 431/3514/21
Провадження №2/431/714/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі:

головуючого - судді Пелиха О.О.,

за участі секретаря с/з Бітарової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Старобільського районного суду Луганської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, в якому просила суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у порядку спадкування за законом, нараховану але не виплачену пенсію, що належала спадкодавцеві на грошові кошти у розмірі 31 137,06 грн., що належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді: недоотриманої пенсії, яка була нарахована, але не виплачена за життя ОСОБА_2 пенсійним фондом. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, після смерті матері. 07.09.2020 року приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О., було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_2 , на суму не отриманої у зв`язку зі смертю пенсії 188679,87 грн., яка належала спадкодавцеві ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до разового доручення№ 17/67/49 від 12.02.2021 року, позивачеві сплачено не отриману пенсію, що належала за життя спадкодавцеві в сумі 157542, 81 грн. за період з 01.09.2017 року по 01.09.2019 року. Різниця між сумою недоотриманої пенсії , відповідно до свідоцтва про спадщину та фактично сплаченою сумою склала: 188679,87 грн 157542,81 =31137,06 грн. На звернення позивача стосовно виплати різниці суми недоотриманої пенсії в розмірі 31137,06 грн., Старобільське об`єднане управління пенсійного фонду України в Луганській області відмовило у виплаті суми пенсії, пояснивши, що сума недоотриманої пенсії змінюється в залежності від дати звернення до пенсійного фонду особи, яка має право на отримання даної виплати. Вважала, що її право порушене відповідачем через несплату частини належних їй пенсійних виплат, які входять до складу спадщини.

Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника ОСОБА_3 надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримані у повному обсязі.

Відповідач представник Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області до суду не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу без його участі та залишити без задоволення позовну заяву у зв`язку з необґрунтованістю. В обґрунтування відзиву зазначив, що спадкові права позивача не є обмеженими, оскільки розрахунок пенсії проведено у відповідності із до ст. 46 Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням дати звернення позивача ( 07.09.2020), а тому позов є безпідставним.

Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи наведене, судом розгляд справи по суті здійснюється за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені у позові доводи, повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.13).

Після її смерті зашилося спадкове майно у вигляді недоодержаних сум пенсії.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.09.2020 року ОСОБА_1 належить спадщина після смерті ОСОБА_2 , яка складається з суми не отриманої пенсії 188 679, 87 грн.(а.с.16).

Згідно копії разового доручення Старобільського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Луганській області від 12.02.2021, ОСОБА_1 отримала пенсію у розмірі 157542,81 грн., 81 коп. (а.с.17).

Статтею 1216 ЦК України у разі спадкування права та обов`язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду цієї справи суд виходить з аналізу прецедентної практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), яка свідчить про важливість дотримання державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захист прав людини через призму цього принципу, так у рішенні ЄСПЛ «Федоренко проти України» суд нагадав, що відповідно до його прецедентної практики поняття «майно» може поширюватися на «наявне майно» або активи, включаючи претензії, щодо яких заявник може обґрунтовано стверджувати, що він принаймні має «законні сподівання» ефективно скористатися правом власності. Натомість сподівання на визнання права власності на майно, яким тривалий час неможливо було користуватися ефективно, не може вважатися «майном» у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції; це також стосується умовної вимоги, яка втрачає силу внаслідок недотримання цієї вимоги. Відповідно до прецедентного права Суду будь-яке втручання має підтримувати «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо дотримання основоположних прав окремої особи. Намагання забезпечити цей баланс відображене в структурі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Тому мають бути витримані розумні пропорції між використаними засобами і досягнутими цілями. Більше того, так само, як і в інших сферах соціальної, фінансової та економічної політики, національні органи мають певну свободу розсуду під час прийняття і виконання законів, що регулюють питання власності та договірні відносини. Цю свободу розсуду все ж таки мають контролювати європейські структури. Тому Суд повинен був упевнитися, чи не були перевищені надані Урядові межі свободи розсуду, тобто чи застосовано в цій справі доктрину «ultra vires» (хоча й законну саму по собі) з урахуванням принципу пропорційності. У справі «Вольф-Ульрих фон Мальтцан та інші» ЄСПЛ зробив висновок про те, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої що може вважатись активом: вона повинна мати обґрунтовану закону підставу, якою зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (зокрема пенсійних, допомоги) на момент дії цієї норми є активом, на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

В даному випадку предметом спору є захист права позивача на одержання суми недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю і яку спадкоємець, маючи законне сподівання може отримати від держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування року» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивач звернувся до суду через об`єктивні обставини, незалежні від його волі, які позбавляють його можливості отримати спадщину, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, наявності у нього законних очікувань на отримання у спадок належної його спадкодавцю соціальної виплати, його право підлягає захисту судом.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що позов заявлено законно, обґрунтовано, а тому задовольняє його.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, він не порушує питання про стягнення з відповідача судового збору, а сам суд не може вийти за межі позову.

На підставі ст. ст. 41 Конституції України, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1258, 1261, ЦК України, керуючись ст.ст.2, 10, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом, нараховану але не виплачену пенсію, що належала спадкодавиці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 31137, 06 ( тридцять одну тисячу сто тридцять сім) грн 06 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області () Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 процесуальні витрати у вигляді судового збору 908 (дев`ятьсот) грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Пелих