"02" листопада 2021 р.
Справа №489/7065/21
Провадження №2/489/2858/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 листопада 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Адміністрація Інгульського району Миколаївської міської ради Служба у справах дітей, Центр надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини та про надання дозволу здійснення реєстрації без згоди батька

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2021 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Адміністрація Інгульського району Миколаївської міської ради Служба у справах дітей, Центр надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини та про надання дозволу здійснення реєстрації без згоди батька.

Згідно із вимогами Цивільного процесуального кодексу України звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом пред`явлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст.ст. 175-177 цього Кодексу.

Статтею 48 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Стаття 175 ЦПК України встановлює вимоги до позовної заяви, зокрема, пункт 4 частини 3 вказує на те, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Стаття 50 ЦПК України визначає участь у справі кількох відповідачів, яка допускається, якщо: предметом спору є спільні права та обов`язки кількох позивачів або відповідачі; права та обов`язки кількох позивачі чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом позову є однорідні права і обов`язки.

З позовної заяви вбачається, що позивачка просить суд надати дозвіл на виїзд неповнолітнього сина - ОСОБА_4 . 2008 року народження та надання дозволу зареєструвати сина за адресою її місця реєстрації без згоди батька дитини.

В той самий час, позивачка зазначає другим відповідачем - ОСОБА_3 , яка в даному випадку, не є учасником правовідносин та стороною спору, позовна заява не містить позовних вимог, які б було заявлено до неї. Позивачем не зазначено який спір виник між нею та відповідачкою ОСОБА_3 не зазначено спосіб захисту порушеного права, якщо таке є з боку зазначеної відповідачки.

Таким чином позивачу необхідно визначити сторін по справі з урахуванням предмету позову, спірних правовідносин, що виникли між сторонами та пред`явленням конкретних позовних вимог до кожного з визначених відповідачів.

При цьому суд, вважає за необхідне зазначити, що цивільним процесуальним законодавством визначено інших учасників на права чи обов`язки яких може вплинути судове рішення, зокрема третіх осіб, які або заявляють або не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Окрім того, Законом України № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», внесено зміни до частини п`ятої статті 157 Сімейного кодексу України та розширено перелік підстав для виїзду дитини до 16 років без згоди другого з батьків.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі Правила №57). Пунктом 3 Правил № 57 встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Відповідно до пп. 1 п. 4 вказаних Правил, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених один з батьків нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

З аналізу вищевказаних положень випливає, що даною нормою передбачена можливість ухвалення судом рішення про надання дозволу на одноразовий виїзд за кордон особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, а не на постійні виїзди дитини без згоди батька. Такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування, у тому числі у відповідній державі.

Так, при розгляді судами такої категорії справ, суд має визначити відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, визначити надання одноразового дозволу на виїзд малолітньої за кордон без згоди та супроводу одного із батьків з визначенням його початку і закінчення, а не на неодноразові виїзди без визначення країни та проміжку часу, дослідити докази необхідності виїзду дитини за кордон та обґрунтування терміну виїзду. (Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 липня 2010 року).

Дозвіл на виїзд дитини за межі України без згоди батька не позбавленого батьківських прав надається кожного разу окремо (тобто на кожен раз), при цьому в дозволі зазначається країна, місце перебування та строк, на який дитина буде знаходитися за кордоном.

Так, надання дозволу на виїзд дитини за кордон без зазначення конкретної адреси місця перебування дитини за межами України та не надання доказів на підтвердження повернення дитини на територію України створить ситуацію правової невизначеності та не прогнозованості, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 643/1090/17.

Дослідивши матеріали позовної заяви встановлено, що позивачем не вказано країну, місце перебування та строк який дитина буде знаходитись закордоном з зазначенням початку та кінцевої дати.

Враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175-177 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 4, 175-177, 185, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Адміністрація Інгульського району Миколаївської міської ради Служба у справах дітей, Центр надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини та про надання дозволу здійснення реєстрації без згоди батька - залишити без руху.

Надати позивачу десять днів з дня отримання ними копії ухвали для усунення недоліків вказаних в мотивувальній частині ухвали суду.

У разі не виконання вимог ухвали в установлений судом строк заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено 02 листопада 2021