Провадження № 8/754/18/21
Справа № 2-н-1599/09
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2021 року Деснянський районний суд м.Києва в складі: головуючого-судді Саламон О.Б.

з участю секретаря Крутікової-Вільховченко І.І.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м.Києві заяву адвоката Панчохи Олександра Степановича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 18.09.2019 по справі № 2н-1599/09 за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вахрушевої Р.М.,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник Панчоха О.С. , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 18.09.2019 по справі № 2н-1599/09 за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вахрушевої Р.М.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що вищевказаною ухвалою скаргу ОСОБА_1 в частині вимоги про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вахрушевої Р.М. щодо направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження № 56572226 від 09.06.2018 залишено без розгляду, у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вахрушевої Р.М. щодо відкриття виконавчого провадження № 56572226 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 56572226 від 09.06.2018, відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 12.12.2019 та постановою Верховного суду від 12.11.2020 ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18.09.2019 залишено без змін.

Як зазначає заявник, відмовляючи в задоволенні скарги, суди виходили, зокрема, з того, що ОСОБА_3 є правонаступником ПАТ «Український професійний банк» як стягувач за судовим наказом Деснянського районного суду м.Києва від 28.10.2009 № 2н-1599/2009 відповідно до ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 17.11.2017. Проте, ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12.05.2021 у даній справі скасовано ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 17.11.2017 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником та відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні даної заяви. Судове рішення мотивовано відсутністю у ОСОБА_3 права вимоги до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з огляду на визнання Верховним Судом укладених між ПАТ «Український професійний банк» та ОСОБА_3 договорів про відступлення прав вимоги за кредитним та забезпечувальним зобов`язанням недійсними.

Заявник вважає, що скасування судового рішення, яким ОСОБА_3 було замінено як сторону виконавчого провадження і на підставі якого суд зробив висновок про наявність у ОСОБА_3 статусу стягувача за судовим наказом є істотною обставиною для перегляду ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 18.09.2019 за нововиявленими обставинами. На думку заявника, відкриття виконавчого провадження за заявою особи, яка не має статусу стягувача, є протиправним, що є підставою для задоволення скарги ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Вахрушевої Р.М. щодо відкриття виконавчого провадження № 56572226 та скасування постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження.

Посилаючись на викладене, заявник просить задовольнити його заяву.

28.10.2021 до суду надійшли письмові пояснення заінтересованої особи ОСОБА_3 , в яких він заперечує проти заяви, вказуючи на порушення строку для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а також відсутність підстав для такого перегляду, оскільки посилання на постанову Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 754/12116/18, якою скасовано рішення Деснянського районного суду м.Києва від 07.05.2019 та постанову Київського апеляційного суду від 13.11.2019, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено, не є нововиявленою обставиною, а є новою обставиною, яка не може слугувати підставою для перегляду судового рішення. ОСОБА_3 також вважає, що у ОСОБА_5 відсутні повноваження на подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, а також вказав, що, на його думку, ухвала від 18.09.2019 про розгляд скарги за своєю суттю не є ухвалою, якою було закінчено розгляд справи, цією ухвалою було вирішено суто процесуальне питання щодо контролю за виконанням рішенням суду, а тому така ухвала не може бути переглянута за нововиявленими обставинами. ОСОБА_3 зауважив і на те, що виконавче провадження на сьогодні завершене, а тому взагалі відсутні порушені права боржника, перегляд ухвали не є ефективним способом захисту, а постанова про відкриття виконавчого провадження вичерпала свою дію. Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні даної заяви.

В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими, не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши заяву про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 18.09.2019 скаргу ОСОБА_1 в частині вимоги про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вахрушевої Ради Миколаївни щодо направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження № 56572226 від 09.06.2018 залишено без розгляду, у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вахрушевої Р.М. щодо відкриття виконавчого провадження № 56572226 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 56572226 від 09.06.2018 року відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 12.12.2019 та постановою Верховного суду від 12.11.2020 ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18.09.2019 залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рощення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata- принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV V. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27,28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В якості підстави для перегляду ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 18.09.2019 заявник зазначав, що ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12.05.2021 у даній справі скасовано ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 17.11.2017 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником та відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні даної заяви. Судове рішення мотивовано відсутністю у ОСОБА_3 права вимоги до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з огляду на визнання Верховним Судом укладених між ПАТ «Український професійний банк» та ОСОБА_3 договорів про відступлення прав вимоги за кредитним та забезпечувальним зобов`язанням недійсними.

Зі змісту заяви про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами вбачається, що заявник просить задовольнити його вимоги згідно п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України. Проте, фактично з обґрунтувань заяви випливає, що вона ґрунтується на положеннях п.3 ч.2 ст.423 ЦПК України.

З`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) пункт 7.43 та від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) пункт 85).

Відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18 (провадження № 11-430заі20). Відповідно до сформульованого правового висновку, вирішуючи питання про скасування судового рішення з підстав, визначених пунктом 3 частини другої статті 361 КАС України, суд повинен виходити саме з преюдиційного зв`язку судових рішень. Разом з тим, потрібно враховувати, що скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував судове рішення, що переглядається, скасованим судовим рішенням (актом) чи виходив із зазначеного акта, не посилаючись безпосередньо на нього.

Даний правовий висновок підлягає застосуванню під час вирішення судових справ в порядку цивільного судочинства щодо застосування п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №815/6834/15 наголосив на важливості дотримання принципу правової визначеності під час розгляду судами заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення, яке переглядається. Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Отже обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. За своєю правовою природою рішення суду, що набуло законної сили, є новою, але не нововиявленою обставиною, тому не є підставою для перегляду судового рішення в іншій справі.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про те, що ухвала Деснянського районного суду м.Києва від 12.05.2021, якою скасовано ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 17.11.2017 про заміну сторони виконавчого провадження за своєю правовою природою є новою, а не нововиявленою обставиною, тому не є підставою для перегляду ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 18.09.2019.

При цьому суд звертає увагу на те, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Вимоги скарги мотивовані тим, що стягувачем було пропущено термін пред`явлення виконавчого листа до виконання. Інших підстав чи обґрунтувань скарги заявником не було заявлено.

Проте, заяву про перегляд ухвали від 18.09.2019 заявник мотивує тим, що скасування судового рішення, яким ОСОБА_3 було замінено як сторону виконавчого провадження і на підставі якого суд зробив висновок про наявність у ОСОБА_3 статусу стягувача за судовим наказом, є істотною обставиною для перегляду ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 18.09.2019 за нововиявленими обставинами. На думку заявника, відкриття виконавчого провадження за заявою особи, яка не має статусу стягувача, є протиправним, що є підставою для задоволення скарги ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Вахрушевої Р.М. щодо відкриття виконавчого провадження № 56572226 та скасування постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження.

Відтак, виходячи з цих обґрунтувань вбачається, що заявником фактично заявлено інші підстави скарги, ніж були заявлені первісно, що також виключає можливість задоволення даної заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Вищенаведене суд вважає достатніми та вичерпними підставами для відмови в задоволенні заяви, відтак, інші заперечення заінтересованої особи ОСОБА_3 судом не досліджуються.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що заява про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами є необґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, 353, 423, 429 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката Панчохи Олександра Степановича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 18.09.2019 року по справі № 2н-1599/09 за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вахрушевої Ради Миколаївни - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя