ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Херсон

Номер справи: 766/14766/18

Номер провадження: 22-ц/819/1858/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Радченка С.В.,

секретар Плохотніченко А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 липня 2021 року, у складі судді Ус О.В., повний текст складено 22 липня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №766/14460/16-ц, внаслідок необґрунтованих дій позивача в розмірі 23903,23 гривень, моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень. Позов обґрунтовано тим, що 14.11.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , з вимогами усунути їй перешкоди в користуванні будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 зробити нову залізобетонну підпірну стінку відповідно розрахункам і проектам з обов`язковим дренажем під земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 зі сторони ділянки по АДРЕСА_2 . На підтвердження обґрунтованості вимог, ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про призначення у справі будівельно-технічної експертизи. Вважаючи позов необґрунтованим та незаконним, з метою захисту своїх прав, ОСОБА_1 також подала до суду клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи. 09.02.2017 року судом призначено по справі судову комісійну будівельно-технічну експертизу. Зазначає, що висновок комісійної будівельно-технічної експертизи свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та відсутність перешкод в користуванні будинком з її боку. В матеріалах справи є розписка, щодо ознайомлення представника ОСОБА_2 з експертизою, після чого остання та її представник не з`явились 27.11.2017 року та 19.06.2018 року на судові засідання, і як наслідок, 19.06.2018 року судом позов залишений без розгляду. Вказує, що нею витрачено 23903,23 гривень за проведення судової комісійної будівельно-технічної експертизи, які і підлягають стягненню з відповідачки. Крім того, довготривалий розгляд справи, з листопада 2016 року по липень 2018 року про усунення перешкод в користуванні будинком, негативно вплинули на її психічний стан, тривалий час вона перебувала у пригніченому настрої, у зв`язку із чим у неї порушилися нормальні життєві зв`язки та стосунки з оточуючими людьми, знайомими, друзями та близькими родичами, в її сім`ї склалася напружена, нервова обстановка, результатом чого став нервовий розлад, що призвело до зниження роботи всього організму, вона була вимушена звернутися у 2017 році до лікаря та лікуватися від виразкової хвороби 12 палої кишки у стадії загострення. Згідно довідки Херсонської міської клінічної лікарні ім. Лучанського, знаходилася на лікарняному з 10.04.2018 року по 24.04.2018 року з діагнозом виразкова хвороба 12 палої кишки. Вказує, що недобросовісними діями ОСОБА_2 їй завдано моральну шкоду, на відшкодування якої просить стягнути 10 000 гривень.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що залишення позову без розгляду по справі №766/14460/16-ц, внаслідок, як неявки позивача ( ОСОБА_2 ), так і за її заявою, не може бути підставою для визнання дій позивача у справі № 766/14460/16-ц необґрунтованими, та, відповідно, відсутні підстави для задоволення заяви про компенсацію відповідачеві ( ОСОБА_1 ) у справі № 766/14460/16-ц судових витрат внаслідок необґрунтованих дій позивача. При цьому, суд першої інстанції, надаючи оцінку діям позивача у справі №766/14460/16-ц ( ОСОБА_2 ), крім іншого вказав, що ОСОБА_1 не зазначено та не доведено належними та допустимими доказами необґрунтованість вимог ОСОБА_2 у справі № 766/14460/16-ц. Суду не надано висновок, на який посилається позивачка, так само не витребувані матеріали справи. За таких обставин суд позбавлений можливості дійти висновку про те чи були дії ОСОБА_2 (у справі № 766/14460/16-ц - позивачка) необґрунтованими.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов висновку що нею не доведено, що їй заподіяна ОСОБА_2 моральна шкода, не доведено протиправності дій відповідача, наявність причинного зв`язку між хворобою та протиправними діями, вини ОСОБА_2 , тощо. Саме по собі звернення ОСОБА_2 до суду та залишення в подальшому її вимог без розгляду не свідчить про протиправність її дій, оскільки є реалізацію відповідачем своїх прав. Інших доказів на обґрунтування заподіяння шкоди суду не надано.

З апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції звернулась ОСОБА_1 .. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, відповідно до положень статей 175, 177, 185 ЦПК України, отримавши її позовну заяву, до якої не було додано доказів необґрунтованості вимог ОСОБА_2 у справі № 766/14460/16-ц, як про це вказав у своєму рішенні суд першої інстанції, мав залишити позовну заяву без руху з наданням строку для усунення недоліків. Посилаючись на те, що порушення судом першої інстанції вказаних вимог Цивільного процесуального Кодексу та відкриття провадження без належного здійснення позивачем своїх процесуальних обов`язків щодо подання доказів, в подальшому призвело до ухвалення судом першої інстанції необґрунтованого рішення. Просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким залишити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 01 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем не долучено копії позовної заяви та додатків всіх документів, що додаються до неї для вручення відповідачу.

30 листопада 2018 року ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче провадження на 01 лютого 2019 року.

В зв`язку з закінченням терміну повноважень судді проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

11 березня 2019 року ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В. прийнято до провадження цивільну справу та призначено підготовче судове засідання на 27 травня 2019 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду за суттю.

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду, в зв`язку з тим, що судом першої інстанції, в порушення вимог статей 175, 177, 185 ЦПК (без надання позивачем доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги) було відкрито провадження у справі, колегія суддів вважає юридично безпідставними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Пунктом 5 ст. 177 ЦПК України передбачено обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Разом з тим, статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у абз. 4 п. 7 постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» орієнтував суди нижчих ланок на те, що оскільки подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, то суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Отже, відкривши провадження у справі, за наявності наданих позивачем необхідних та достатніх, на думку позивача, доказів, суд першої інстанції не допустив таких порушень Цивільного процесуального Кодексу, які б призвели до ухвалення незаконного рішення суду.

Щодо вимог апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції та залишення позовних вимог ОСОБА_1 без розгляду, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною першою статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції (стаття 367 цього Кодексу).

Результат аналізу цих норм дає підстави для висновку, що відповідно до статті 377 ЦПК України, якою передбачена можливість залишення позову без розгляду, позов не може бути залишений без розгляду судом апеляційної інстанції за заявою позивача, оскільки він вже вирішений по суті шляхом ухвалення рішення судом першої інстанції, а позивач наділений правом на залишення без розгляду його позову лише за умови подання ним такої заяви до початку розгляду справи по суті.

Принцип диспозитивності реалізується сторонами на стадії апеляційного розгляду відповідно до статті 373 ЦПК України, згідно з якою в апеляційному суді позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Враховуючи вказані положення процесуального законодавства вимога апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції та залишення позовних вимог ОСОБА_1 без розгляду не може бути задоволена.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Звертаючись до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №766/14460/16-ц, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Законом України «Про доступ до судових рішень» визначений порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 3 вказаного Закону для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Частиною 5 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» суддям надано право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону.

У єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднені процесуальні рішення по справі №766/14460/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні будинком та зобов`язання вчинити дії.

Так, з даних Єдиного державного реєстру судових рішень провадження у справі №766/14460/16-ц відкрито Херсонським міським судом Херсонської області 22 грудня 2016 року.

09 лютого 2017 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області за клопотаннями представників позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 було призначено комісійну судову будівельно-технічну експертизу, на розв`язування якої були поставлені такі питання:

«1)Чи існують перешкоди в користуванні житловим будинком ОСОБА_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а з боку земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 ?

2)Якщо перешкоди існують то в чому вони полягають?

3)Яким чином технічно можливо усунути ці перешкоди?

4)За матеріалами інвентарних справ визначити рік побудови будинків за адресами: АДРЕСА_2 та

АДРЕСА_3 )Чи існують перешкоди в користуванні житловим будинком ОСОБА_2 , розташованим за адресою: АДРЕСА_1 з боку земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 , з урахуванням доданих відповідачем до матеріалів справи документів, які містять інженерно-геологічні вишукування та обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ?

6)Чи збудований житловий будинок АДРЕСА_1 у відповідності до проектної документації?

7)Чи враховані в проектній документації на будівництво будинку АДРЕСА_1 результати інженерно-геологічних вишукувань?

8)Чи є в будинку АДРЕСА_1 вертикальна та горизонтальна гідроізоляції фундаментів, виконані у відповідності до вимог ДБН?

9)Чи є в будинку АДРЕСА_1 система відводу атмосферних опадів, що виконана у відповідності до вимог ДБН?

10) Чи є в будинку АДРЕСА_1 а відмостка, виконана у відповідності до вимог ДБН та інших нормативних документів?

11) Чи є на земельній ділянці по АДРЕСА_2 система водовідводу, яким чином вона виконана?

12) Яким чином в житловому будинку по АДРЕСА_1 проведені комунікації-водопровід, каналізація і опалювання, спосіб прокладки і стан?

Проведення експертизи доручено експертам Ларченко Галині Іванівні (м. Херсон, вул. Б. Мирний, 3, к. 111) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 )

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Витрати по проведенню призначеної експертизи покладено на позивачку (питання 1-3) та на відповідачку (питання 4 12).»

19 червня 2018 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області в зв`язку з повторною неявкою позивача ОСОБА_2 до судового засідання позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 06 вересня 2018 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 червня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , задоволено. Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Херсонської області від 06 вересня 2018 року скасовано. Справу № 766/14460/16-ц передано для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31 травня 2019 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні будинком та зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду відповідно до поданої через канцелярію суду представником позивача заяви.

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Частиною 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Правовий аналіз вказаних положень свідчить, що звертаючись до суду із заявою про компенсацію судових витрат відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на свою користь компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №766/14460/16-ц, внаслідок необґрунтованих дій позивача в розмірі 23903,23 гривень, ОСОБА_1 вказала, що вона понесла судові витрати у вказаній справі, що були пов`язані з проведенням експертизи, яка була призначена ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 лютого 2017 року.

Відповідно до квитанції №210210011 від 01.03.2017 р. ОСОБА_1 сплачено 11904 грн на рахунок ФОП ОСОБА_5 за проведення будівельно-технічної експертизи; №210220011 від 01.03.2017 року ОСОБА_1 сплачено 95,23 грн комісію банку; №5889141 від 28.02.2017 року ОСОБА_1 сплачено 11904,00 грн на рахунок судового експерта Фесун Л.А. за проведення будівельно-технічної експертизи за ухвалою від 09.02.2017 року.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що на виконання вказаної ухвали суду було надано висновок № 39 від 09 червня 2017 року, з якого вбачається, що:

«1) Перешкоди в користуванні житловим будинком ОСОБА_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з боку земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 , відсутні; питання 2 та 3 (які були поставлені позивачем ОСОБА_2 ) не розглядалися в зв`язку з відсутністю перешкод в користуванні житловим будинком з боку земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_2 »

У відповідях на запитання 4-12, що були поставлені представником відповідача у справі №766/14460/16-ц ОСОБА_1 , експертами надані розгорнуті відповіді.

Отже, ОСОБА_1 здійснено витрати на оплату послуг експерта саме по питанням, які були поставлені експертам за ініціативи ОСОБА_1 .. Витрати по проведенню призначеної експертизи (питання 1-3) було покладено ухвалою суду на позивачку і нею понесені. На питання поставлені експертам за клопотанням ОСОБА_2 (1-3) про наявність перешкод у користуванні житловим будинком надано негативні відповіді, що можливо, і стало підставою для написання заяви ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду. Заявляючи клопотання про проведення експертизи за запитаннями, що були поставлені представником ОСОБА_1 , відповідач у справі №766/14460/16-ц скористалась своїм процесуальним правом, і факт понесення нею витрат на проведення експертизи за вказаними питаннями не свідчить про зловживання ОСОБА_2 чи її представником процесуальними правами, або що спір виник внаслідок неправильних дій позивача.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даній справі відсутні підстави вважати, що через необґрунтовані дії позивача ( ОСОБА_2 ) ОСОБА_1 понесено судові витрати у справі№766/14460/16-ц , оскільки відсутні підстави вважати, що звертаючись до суду з вказаним позовом та заявляючи клопотання про призначення експертизи з питань, які вона вважала за необхідне з`ясувати, позивач діяла недобросовісно.

Доводи апеляційної скарги такі висновки суду першої інстанції не спростовують.

Судом першої інстанції також зроблено правильний висновок, що ОСОБА_1 не доведено, що їй заподіяна відповідачкою моральна шкода, не доведено протиправності дій ОСОБА_2 , наявність причинного зв`язку між хворобою та діями ОСОБА_2 вини відповідача, тощо. Само по собі звернення ОСОБА_2 до суду та залишення в подальшому її вимог без розгляду не свідчить про протиправність її дій, оскільки є реалізацію відповідачкою своїх прав.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2021 року.

Головуючий І. В. Вейтас

Судді: О. А. Кузнєцова

С. В. Радченко