Справа № 216/1193/21
Провадження № 2/727/1936/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування арешту на автомобіль до відповідача Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить транспортний засіб Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі НОМЕР_1 .

15.01.2021 року, під час звернення до Сервісного центру МВС України в м. Кривий Ріг, стало відомо, що постановою про накладання арешту на майно від 20.04.2007 року слідчим прокуратури Глибоцького району Чернівецької області юристом 3 класу Федюк В.В., за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи №О-059075, по факту контрабанди 23 автомобілів, накладено арешт і заборонено відчужувати автотранспортний засіб марки Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі НОМЕР_1 . У зв`язку із накладанням арешту на транспортний засіб у нього відсутня можливість його відчуження.

21.01.2021 року він звернувся до Чернівецької обласної прокуратури, Чернівецької місцевої прокуратури та прокуратури Глибоцького району Чернівецької області із відповідними запитами на публічну інформацію, а саме просив повідомити про стан розгляду кримінальної справи №О-059075 та повідомити чи знято арешт з транспортного засобу марки Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі НОМЕР_1 .

26.01.2021 року Чернівецькою обласною прокуратурою засобами телефонного зв`язку його повідомлено, що кримінальна справа №О-059075 була порушена Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області та всі матеріали щодо цієї справи знаходяться у вказаному Управлінні, а тому запит на публічну інформацію йому необхідно направити саме до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Матеріали, які були направлені до прокуратури для здійснення нагляду, знищені у 2016 році.

Згодом засобами поштового зв`язку він отримав письмові відповіді на письмові запити від Чернівецької обласної прокуратури, Чернівецької місцевої прокуратури та Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області, які за змістом є аналогічними відповіді, наданої позивачу засобами телефонного зв`язку Чернівецькою обласною прокуратурою.

Враховуючи викладене, 26.01.2021 року він направив запит на отримання публічної інформації на адресу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області, у відповідь на який 25.02.2021 року засобами поштового зв`язку отримав лист від 03.02.2021 року №75/6/176. Зі змісту вказаного листа Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області йому стало відомо, що кримінальне провадження №0-059075 надійшло до Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області у лютому 2008 року. Вказаному кримінальному провадженню було присвоєно порядковий номер 1535. 11.08.2008 року зазначене кримінальне провадження було закрите на підставі п. 8 ст. 6 Кримінального процесуального кодексу України та передано в архів Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Термін зберігання кримінальних проваджень вказаної категорії становить 10 років. У відповідності до акту №75/23/21 від 06.01.2019 року вказане кримінальне провадження було знищене. А також, зазначає, що будь-яких копій документів на підтвердження викладеної у листі від 03.02.2021 року №75/6/176 інформації до такого листа долучено не було.

Таким чином, позивач стверджує, що кримінальна справа №0-059075, у межах якої було накладено арешт на належне йому майно, а саме ТЗ, закрита, матеріали справи знищені, однак сам арешт не знято, чим порушується його право власності. На основі викладеного, позивач просить суд задовольнити позов та звільнити його автомобіль з-під арешту.

В судове засідання позивач не з`явився, спрямував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача - УСБУ в Чернівецькій області не з`явився; про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином та надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі; вказав, що у зв`язку із закриттям 11.08.2008 року кримінальної справи №1535, проти звільнення з-під арешту автомобіля марки «Мерседес-Бенц 914», номер кузов № НОМЕР_1 не заперечує.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспорного засобу ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Мерседес-Бенц 914», номер кузов № НОМЕР_1 .(а.с.11).

Постановою про накладання арешту на майно від 20.04.2007 року за клопотанням слідчого прокуратури Глибоцького району Чернівецької області Федюка В.В., за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи №О-059075, по факту контрабанди 23 автомобілів, було накладено арешт і заборонено відчужувати автотранспортний засіб марки Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі НОМЕР_1 (а.с.6).

Позивач ОСОБА_1 звертався до Чернівецької обласної прокуратури, Чернівецької місцевої прокуратури та прокуратури Сторожинецького району Чернівецької області із відповідними запитами на публічну інформацію, а саме просив повідомити про стан розгляду кримінальної справи №О-059075 та повідомити чи знято арешт з транспортного засобу марки Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі НОМЕР_1 .

Відповідно до письмових відповідей органів прокуратури його повідомлено, що кримінальна справа №О-059075 була порушена Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області та всі матеріали щодо цієї справи знаходяться у вказаному Управлінні, а тому запит на публічну інформацію йому необхідно направити саме до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Відповідно до акта №1 від 28.04.2016 року про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, наглядове провадження №06/3-1129-05, яке було заведене за кримінальною справою за фактом контрабанди 23 автомобілів через пункт пропуску «Порубне», було знищене у 2016 році (а.с.15-20).

26.01.2021 року ОСОБА_1 направив запит на отримання публічної інформації на адресу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області, а саме просив повідомити про стан розгляду кримінальної справи №О-059075 та чи знято арешт з транспортного засобу марки Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі НОМЕР_1 (а.с.13-14).

Листом № 75/6/176 від 03.02.2021 року (а.с.21) Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області Ярлушкіна Ю.Ф. повідомлено, що кримінальне провадження №О-059075 надійшло до Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області у лютому 2008 року. Вказаному кримінальному провадженню було присвоєно порядковий номер 1535. 11.08.2008 року зазначене кримінальне провадження було закрите на підставі п. 8 ст. 6 Кримінального процесуального кодексу України та передано в архів Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Термін зберігання кримінальних проваджень вказаної категорії становить 10 років. У відповідності до акту №75/23/21 від 06.01.2019 року вказане кримінальне провадження було знищене.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до пункту 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Зокрема, відповідно до ст.126 КПК України 1960 року, чинного на час накладення арешту на майно позивача, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення завдань кримінального судочинства. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. У разі закриття кримінальної справи постановою слідчого арешт майна згідно з частиною першою статті 214 КПК України 1960 року підлягав скасуванню на підставі цього ж процесуального рішення.

Правова природа арешту майна не змінилася і з прийняттям нині чинного КПК України, норми якого більш докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Зокрема, згідно зі статтею 170 КПК України завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Зі змісту частини третьої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в означеній ситуації кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Арешт на транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 було накладено під час дії КПК України 1960 року за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом.

Відповідно до пункту дев`ятого розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію, до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

З огляду на зазначене, на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту на майно позивача поширюються норми КПК України 1960 року. Проте положеннями цього Кодексу передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі - або одночасно з винесенням постанови про її закриття (частина перша статті 214), або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба (частина шоста статті 126).

Способів виправлення помилки, допущеної слідчим або судом у зв`язку з неприйняттям під час закриття кримінальної справи рішення про скасування арешту майна, після закінчення досудового слідства КПК України 1960 року не встановлював.

Як було зазначено вище, судом встановлено, що кримінальне провадження №О-059075 надійшло до Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області у лютому 2008 року, в межах якого накладено арешт на транспортний засіб, що належить позивачу. 11.08.2008 року зазначене кримінальне провадження було закрите на підставі п. 8 ст. 6 КПК України та передано в архів Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Термін зберігання кримінальних проваджень вказаної категорії становить 10 років. У відповідності до акту №75/23/21 від 06.01.2019 року вказане кримінальне провадження було знищене.

Отже, оскільки кримінальне провадження було знищене, а арешт майна, що належить ОСОБА_1 , є публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування його відпали. Причому, втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що грунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

З огляду на викладене, вирішення зазначеного питання судом у порядку цивільного судочинства не призведе до заміщення ним функцій суду кримінальної юрисдикції і не може завдати шкоди інтересам кримінального провадження. Відтак немає жодних підстав для висновку про те, що суд цивільної юрисдикції у справі за цим позовом не є судом, установленим законом.

Відповідну правову позицію сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 15.05.2019 року по справі № 372/2904/17-ц та Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року № 6-26цс13.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний арешт майна обмежує законні права позивача на реалізацію права власності на його транспортний засіб.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, враховуючи наявність арешту на транспортний засіб Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі НОМЕР_1 , який було накладено на підставі постанови про накладання арешту на майно від 20.04.2007 року слідчим прокуратури Глибоцького району Чернівецької області юристом 3 класу Федюк В.В., неможливість скасування даного обтяження в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з даним позовом, захистити своє порушене право власності не може, а також враховуючи той факт, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявності підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,89,259,263,264,265,273ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про скасування арешту -задовольнити.

Скасувати арешт транспортного засобу Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , який було накладено на підставі постанови про накладання арешту на майно від 20.04.2007 року слідчим прокуратури Глибоцького району Чернівецької області юристом 3 класу Федюк В.В.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 02 листопада 2021 року.

СУДДЯ: