Справа № 237/3015/21
Провадження № 2/237/1231/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.21 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Ліпчанського С. М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав та обов?язків на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар?їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання прав та обов?язків на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на земельній ділянці площею 0,0535 га. на території садового товариства «Гірник» в м. Вугледар Донецької області ОСОБА_3 , батько позивача, побудував будинок. 19.07.2021 року ОСОБА_1 домовився з ОСОБА_3 про купівлю-продаж вказаного будинку. На підставі досягнутої домовленості ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 4 000 доларів США, що еквівалентно 108 000 грн. На підтвердження домовленості ОСОБА_3 власноруч написав розписку про отримання грошових коштів та зобов?язався здійснити перереєстрацію на сина в строк до 30.12.2021 року. Однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, не впорядкувавши правовстановлюючі документи та нотаріально не оформивши договір купівлі-продажу. Позивач звернувся до суду та просить визнати за ним права та обов?язки забудовника будинку в порядку спадкування за законом.

У судове засідання позивач та відповідач не з?явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Сторони подали до суду заяву про укладення між сторонами мирової угоди для затвердження.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмету спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Умови мирової угоди викладені сторонами на окремому аркуші та підписані з однієї сторони позивачем, з другої сторони відповідачем, у зв`язку з укладенням мирової угоди сторони погодили, що їм зрозумілі наслідки укладення мирової угоди передбачені ст. 256 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 5 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Враховуючи, що умови мирової угоди не суперечать вимогам закону, не порушують нічиїх прав, свобод чи інтересів, суд вважає за можливе закрити провадження у справі та затвердити дану мирову угоду.

Відповідно до вимог ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 постановлено, що у разі якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 142, 207, 208, 255, 256 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву про затвердження мирової угоди по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання прав та обов?язків на нерухоме майно.

затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в редакції поданій до суду, а саме:

МИРОВА УГОДА

Ми, нижчепідписані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , скориставшись своїм правом на укладання Мирової угоди, передбаченого ст.207 ЦПК України, діючи свідомо, добровільно, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючі значення своїх дій і правові наслідки, прийшли до висновку про можливість закінчення розгляду спору «про визнання прав та обов`язків на нерухоме майно» по справі № 237/3015/21.

Сторони дійшли до згоди, що їм обом в рівних частках належить право на спадкування об`єкту нерухомого майна після смерті ОСОБА_3 , а саме

ОСОБА_5 разом із сином ОСОБА_1 побудували нерухомість (об`єкт не введений в експлуатацію будинок), відповідно розписки від 19.07.2019 р. в порядку забезпечення наміру купівлі нерухомого майна будинку по АДРЕСА_1 .

Будинок побудований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:004:0097 площею 0,0535 на території садового товариства «Гірник» в м. Вугледар Донецької області (свідоцтво про право власності від 09.08.2013р. індексний номер 7744786).

Так як батькові в подальшому не був потрібний вказаний будинок, ним була написана розписка про намір продати будинок, знаходячись у АДРЕСА_2 , де постійно проживав із дружино ОСОБА_2 .

За вказаним адресом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали разом.

Відповідно даної угоди ОСОБА_1 передав батькові ОСОБА_3 4.000 доларів США, що було еквівалентно 108.000 ( сто вісім тисяч) грн.

ОСОБА_3 в свою чергу зобов`язався оформити правовстановлюючі документи на будинок, так як він не був введений в експлуатацію і зареєструвати нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу нерухомості в строк до 30.12.2021р.

Оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 в якості гарантій виконання свого зобов`язання.

В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_1 збирались укласти нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу будинку.

ОСОБА_1 прийняв будинок, завершив будівництво, мешкає в ньому, перевіз свої особисті речі, став користуватись ним, розпоряджатись як власним. Так як ОСОБА_3 був вже літнім чоловіком, стан його здоров`я погіршувався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Вугледарвським відділом РАЦС Донецької області а/з № 292, серія НОМЕР_1 .

Свідком підписання угоди була відповідач по справі матір ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Від виконання свого зобов`язання батько не відмовився, однак не встиг його виконати, так як помер.

Успадкувати вказаний будинок в нотаріальному порядку ОСОБА_1 не має можливості, бо відсутні правовстановлюючі документи на нього.

З таких підстав в ОСОБА_1 виникла необхідність звернутись до суду із позовною заявою про визнання за ним прав і обов`язків забудовника будинка в порядку спадкування за Законом.

Таким чином, придбане ОСОБА_1 у ОСОБА_3 нерухоме майно у вигляді будинку на території садового товариства «Гірник» по АДРЕСА_1 не надалось можливим оформити своєчасно, як предмет договору купівлі - продажу і предметом виконання ним свого зобов`язання відповідно до розписки від 19. 07.2019р.

Тому, в теперішній час виникла необхідність у визнанні за ОСОБА_1 права власності на будинок не введений в експлуатацію на інших підставах, не заборонених Законом.

Відповідно до ст. ст. 316, 319, 321 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать Закону. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно його позбавлений або обмежений в його здійсненні.

Відповідно ст. ст. 325, 328 ЦК України суб`єктом права власності є фізичні та юридичні особи.

Права власності набувається на підставах не заборонених Законом.

Відповідач по справі ОСОБА_2 не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності на спірний будинок і відмовляється від свого права на нього в порядку спадкування за Законом.

ОСОБА_2 було відомо, що ОСОБА_3 , її чоловік розпорядився, що, підписуючи розписку, він продає будинок сину ОСОБА_1 . Вона погодилась також на продаж будинку. Відповідно, батьки отримали від ОСОБА_1 гроші в розмірі 4000 американських доларів США за продаж будинку.

Письмова форма договору внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору але і фактом передання грошової суми а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Крім того, будинок з незавершеним будівництвом це такий, який не зданий в експлуатацію. До здачі в експлуатацію спадкодавець вважається власником матеріалів, використаних у процесі будівництва. Згідно п.8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті забудовника до завершення законного будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Тобто, до спадкоємців переходить не право власності на будинок, а права й обов`язки спадкодавця як забудовника незавершеного будівництва.

Отже, якщо спадкодавець за життя законно розпочав будівництво, але не здав в експлуатацію будинку, то оформлюється спадщина на його права й обов`язки забудовника, зокрема:

?право власності на будівельні матеріали та обладнання, використані в будівництві;

?право завершити будівництво будинку на підставі документів, раніше виданих спадкоємцю;

?право пред`явити для прийняття в експлуатацію завершене будівництво будинку від свого імені;

?право одержати на своє ім`я свідоцтво про власність та зареєструвати право власності на будинок по спадщині.

Підтвердженням спадщини на незавершене будівництво є:

?документи, на підставі яких спадкодавцем в законний спосіб велось будівництво (про право на земельну ділянку, дозвіл або декларація про початок виконання будівельних робіт, будівельний паспорт, затверджена в установленому порядку проектно-кошторисна документація);

?технічний паспорт на фактично виконане будівництво, виготовлений бюро технічної інвентаризації на замовлення спадкоємця.

Тому права та обов`язки спадкодавця як забудовника незавершеного будівництва є майновими і включаються до майна в розумінні ч.1 ст. 190 Цивільного кодексу України. На такі права й обов`язки, як на майно, нотаріус видає спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину відповідно до пункту 205 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами.

Тому права та обов`язки спадкодавця як забудовника незавершеного будівництва є майновими і включаються до майна в розумінні ч.1 ст. 190 Цивільного кодексу України.

Відповідний спірний будинок та господарські будівлі і споруди розташовуються у відповідності до ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» та ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України». Подальша експлуатація житлового будинку та господарських споруд є можливою за своїм цільовим призначенням.

Згідно ч. ч 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає після завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з нормами ст.1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За пунктом 8 роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Згідно із ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналогічна позиція викладена в постанові ВГСУ від 15 березня 2017 року по справі №909/935/15.

Згідно ст.331 ЦК України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, яку може провести лише особа, яка його побудувала і яка є живою, а до моменту реєстрації вказане будинко-володіння вважається об`єктом незавершеного будівництва. Право власності на об`єкт незавершеного будівництва виникає незалежно від його державної реєстрації, адже відповідно до ч.1ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», державна реєстрація права на нерухоме майно - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно.

Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини.

Підставою звернення до суду з даним позовом є той факт, що ОСОБА_1 не має можливості в нотаріальному порядку здійснити оформлення свого права на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька що зумовлено об`єктивними факторами, зазначеними в позові. Єдиною можливістю реалізації такого права є звернення до суду із позовом про визнання прав та обов`язків забудовника на житловий будинок з господарськими будівлями..

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження.

У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року N 19-32/319 "Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна" визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», визнано правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Нормами ч.1 ст.39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 встановлено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку як нерухомого майна.

Також, статтею 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено житловий будинок як об`єкт нерухомого майна, стосовно якого проводиться державна реєстрація прав.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні вказаного позову, суд також приймає до уваги наступні позиції вищих суддів.

Позов про превентивний захист права власності може бути пред`явлений власником, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою (ВС/КГС,справа №910/5630/17, 11.04.18).

Положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на законних підставах (ВС/КЦС, №597/1070/15-ц, 06.06.18).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідач ОСОБА_2 не проти того, щоб спір був розглянутий в судовому порядку в Мар`їнському районному суді Донецької області, за місцем укладання угоди.

До іншого суду аналогічний позов до того ж самого відповідача з тим самим предметом спору не подавався.

Під час судового провадження по справі № 237/3015/21 сторони прийшли до згоди про укладення Мирової угоди.

Таким чином, Сторони вирішили, що після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за Законом, права та обов`язки забудовника на нерухоме майно (будинок не введений в експлуатацію, з господарськими прибудовами), розташований на території садового будівництва «Гірник» в м. Вугледар Донецької області на земельній ділянці № НОМЕР_2 кадастровий номер :01:004:0097 мають бути визнані за спадкоємцем - сином ОСОБА_1 .

Адрес об`єкта: АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки № :01:004:0097

Опис об`єкта загальною площею 51,6 кв.м.

-А1 Садовий будинок

№3 - приміщення для відпочинку;

АДРЕСА_3 приміщення для відпочинку.

-а2- Прибудова

№1- коридор; №2 коридор; ;5 коридор.

- Ганок

Б1 Сарай, вбиральня

В1 Навіс

№1 Огородження

№2 Ворота

№3 Хвіртка

№4 Огородження

I Замощення

II Вимощення

Із загального складу будівель

Господарськи будівлі: Б1, В1

Споруди : №1,№2,№3,№4, I, II

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за Законом, права та обов`язки забудовника ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема визнати право пред`явити від свого імені для прийняття в експлуатацію завершене будівництво (будинок АДРЕСА_4 не введений в експлуатацію з господарськими прибудовами), право одержати на своє ім`я свідоцтво про власність на будинок АДРЕСА_4 , зареєструвати на своє ім`я право власності на будинок АДРЕСА_4 на земельній ділянці № НОМЕР_2 кадастровий номер :01:004:0097 загальною площею 0,0535 ГА, будинок загальною площею 51,6 кв.м., який складається з

-А1

АДРЕСА_5 - приміщення для відпочинку;

АДРЕСА_3 приміщення для відпочинку.

-а2- Прибудова

№1- коридор; №2 коридор; ;5 коридор.

- Ганок

Б1 Сарай, вбиральня

В1 Навіс

№1 Огородження

№2 Ворота

№3 Хвіртка

№4 Огородження

I Замощення

II Вимощення

Із загального складу будівель

Господарськи будівлі: Б1, В1

Споруди : №1,№2,№3,№4, I, II

«Сторони» зобов`язались сумлінно виконати умови, передбачені цією Мировою угодою.

Після підписання цієї Мирової угоди претензії «Сторін» щодо вищезазначеного визнання права власності на будинок в порядку спадкування вважається врегульованим.

Також «Сторони» не мають матеріальних претензій один до одного.

В разі невиконання однією із «Сторін» умов Мирової угоди, кожна із «Сторін» залишає за собою права на звернення до суду із позовом «про спонукання іншої сторони до виконання Мирової угоди».

Наслідки укладення Мирової угоди, зміст ст. 205,206 ЦПК України сторонам роз`яснено і зрозумілі.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав та обов?язків на нерухоме майно закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 01.11.2021