Номер провадження: 22-ц/813/2740/21
Номер справи місцевого суду: 521/6063/20
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.07.2020 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

16 квітня 2020 року позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким: стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 83 834, 67 гривень виплати пов`язаних з регламентною виплатою та судовий збір в сумі 2102 гривень.

Свої вимоги мотивував тим, що 13 червня 2018 року з вини ОСОБА_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль марки «Infiniti», державний номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_2 отримав пошкодження.

Зазначив, що постановою Київського районного суду м. Одеси Відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, власник пошкодженого автомобіля, з метою відшкодування заподіяної йому шкоди звернулась до МТСБУ та йому було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 96 014, 67 гривень.

У зв`язку з чим позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь вказану суму із Відповідача в порядку регресу, а також відшкодувати судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Мазун І.А., яка ухвалою від 27 квітня 2020 року справу направила до Київського районного суду м. Одеси.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.07.2020 року позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України ( м. Київ, Русанівський бульвар, 8) сплачене страхове відшкодування у розмірі 83 834, 67 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України (м. Київ, Русанівський бульвар, 8) сплачений судовий збір в сумі 2102 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29.10.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у перегляді заочного рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 28.12.2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, відповідно до якої відповідач просить рішення суду першої інстанції - змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь МТСБУ страхове відшкодування у розмірі 53014,67 гривень.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

При цьому посилаючись на те, що суд першої інстанції розглянув позовну заяву МТСБУ за відсутністю відповідача, не надавши можливості відповідачці ознайомитись з матеріалами справи, чим порушив право доступу до суду.

Апелянт наголошує, що звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», відповідно до якого вартість матеріального збитку автомобіля «Infiniti»склала 96014,67 гривень є завищеним та таким, що не відповідає сумі спричиненої шкоди, вважає, що сума завищень складає 30 000 гривень.

Крім того, зазначає, що суд чомусь не врахував добровільно сплачені на користь позивача 13000 гривень, тобто залишок по сплаті є 83 014,67 гривень.

Апелянт також зазначила, що вказане буде доведено відповідною експертизою, оскільки вона була позбавлена свого права спростувати завищені вимоги позивача в суді першої інстанції, ОСОБА_1 надасть відповідні докази на стадії апеляційного розгляду.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.01.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.07.2020 року було залишено без руху, повідомлено апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. 357 ЦПК України.

25.02.2021 року апелянтом на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 21.01.2021 року апелянтом подано заяву якою усунуто недоліки зазначені в ухвалі суду.

03.03.2021 року ухвалою Одеського апеляційного суду було відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.07.2020 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.05.2019 року провадження по вказаній цивільній справі було відкрито та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 13.06.2018 року о 17:00 годині, керуючи транспортним «Chery QQ» державний знак НОМЕР_2 , рухаючись по пр. Адміральський, перетинаючи вул. Суднобудівну м. Одеси, в порушення п.8.7 Правил дорожнього руху, здійснила проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, та скоїла зіткнення з транспортнимзасобом «Infiniti», державний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався на зелений сигнал світлофору, внаслідок чого обидва автомобіля отримали механічні пошкодження.

Вказана обставина встановлена постановою Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2018 року по справі № 520/7869/18, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень.

За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно даних Централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля державний номер НОМЕР_2 , станом на 13.06.2018 року застрахована не була.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль марки «Infiniti FX35», державний номерний знак « НОМЕР_1 » належить ОСОБА_4 .

14 червня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», вартість матеріального збитку автомобіля «Infiniti FX35», державний номерний знак « НОМЕР_1 » склала 96 014, 67 гривень.

01 жовтня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст. 35 та п. 41.1. ст. "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В подальшому позивачем на рахунок ОСОБА_4 на підставі наказу № 9711 від 22 жовтня 2018 року було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 96 014, 67 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 994167 від 23 жовтня 2018 року.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_3 на рахунок МТСБУ було частково погашено борг, а саме 24.09.2019 року у розмірі 6500 грн., та 28.10.2019 року у розмірі 6500 грн. Таким чином невиплачена сума на теперішній час становить 83 834, 67 гривень.

22 червня 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника МТСБУ надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

При цьому посилаючись на те, що позивачем при поданні позовної заяви було враховано часткову сплату суми боргу відповідачем в розмірі 13 000 гривень.

Разом з тим, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою в розмірі 96 834,67 гривень (розмір регламентної виплати) + 820,00 гривень (витрати на збір документів та визначення розміру шкоди).

Щодо доводів апеляційної скарги в частині завищення вартості матеріального збитку, апелянт вказує, що відповідачем на підтвердження зазначеного не надано жодного доказу.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи (ч. 1 ст. 8 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Відповідно до ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Якщо особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка може бути надіслана за місцем її роботи . У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п.1,2 ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Даних щодо належного повідомлення ОСОБА_1 на судове засідання призначене на 23.07.2020 року матеріали справи не містять.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та дату слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, не відповідає дійсності.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача про дату, час і місце засідання суду 23.07.2020р. об 11-00 год., а вона обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна жито, здоров`ю га майну третіх осіб під час дорожньо - транспортної пригоди.

Стаття 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відшкодовується шкода, заподіяна в результаті дорожньо- транспортної пригоди майну потерпілого з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Статтею 1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди, відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного суду України у постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 (із змінами та доповненнями), повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Більше того, при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню лише тоді, коли шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого (абз. 1, 2 п. 2 Постанови). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (абз. 2, 3 п. 4 Постанови).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 13.06.2018 року о 17:00 годині, керуючи транспортним «Chery QQ» державний знак НОМЕР_2 , рухаючись по пр. Адміральський, перетинаючи вул. Суднобудівну м. Одеси, в порушення п.8.7 Правил дорожнього руху, здійснила проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, та скоїла зіткнення з транспортнимзасобом «Infiniti», державний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався на зелений сигнал світлофору, внаслідок чого обидва автомобіля отримали механічні пошкодження.

Вказана обставина встановлена постановою Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2018 року по справі № 520/7869/18, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень.

Судом також приймається до уваги те, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача, а оспорюється лише розмір матеріальної шкоди.

Згідно даних Централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля державний номер НОМЕР_2 , станом на 13.06.2018 року застрахована не була.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль марки «Infiniti FX35», державний номерний знак « НОМЕР_1 » належить ОСОБА_4 .

14 червня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», вартість матеріального збитку автомобіля «Infiniti FX35», державний номерний знак « НОМЕР_1 » склала 96 014, 67 гривень.

Колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», відповідно до якого вартість матеріального збитку автомобіля «Infiniti» склала 96014,67 гривень є завищеним та таким, що не відповідає сумі спричиненої шкоди як необґрунтовані та такі, що не підтверджені належними чи допустимими доказами, з огляду на наступне.

Так, частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до частин 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства вказує на те, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, на рівні з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом ст. 89 ЦПК України.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згаданий висновок є обґрунтованим, відповідає даним про розмір ушкоджень автомобіля, який зазначений у протоколі огляду транспортного засобу, фототаблиці та ремонтній калькуляції.

Колегією враховуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що оскільки на момент розгляду справи в суді першої інстанції остання не мала змоги ознайомитись з матеріалами справи, відповідно, не надала докази, щоб підтвердили завищення оцінки матеріальної шкоди.

Разом з тим, вказана цивільна справа перебувала в провадженні апеляційного суду з 03.03.2021 року, однак станом на момент розгляду справи відповідачем не було надано доказів щоб підтвердили завищення суми матеріальної шкоди також не подавалось клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.

Отже, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, автомобіля «Infiniti» складає 96014,67 гривень.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_3 на рахунок МТСБУ було частково погашено борг, а саме 24.09.2019 року у розмірі 6500 грн., та 28.10.2019 року у розмірі 6500 грн. Таким чином невиплачена сума на теперішній час становить 83 014, 67 гривень.

Окрім того позивач просить стягнути з відповідача суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 820 гривень, які згідно платіжного доручення № 992295 від 10 серпня 2018 року були сплачені на рахунок ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит».

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржене рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.07.2020 року скасувати.

Постановити нове рішення, якимпозовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України ( м. Київ, Русанівський бульвар, 8) сплачене страхове відшкодування у розмірі 83 834, 67 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України ( м. Київ, Русанівський бульвар, 8) сплачений судовий збір в сумі 2102 гривень.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 05 листопада 2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С. О. Погорєлова

А.П. Заїкін