Справа № 522/4468/21
Провадження № 2/522/5965/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 жовтня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретарів судового засідання Гаркуші Є. О., Антонецького С. Л.,

представника позивача адвоката Боголюбської А.-М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

В обґрунтування позову зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2021 вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказує, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, проте не проживає в зазначеній квартирі понад один рік без поважних причин (з 01.08.2016), не здійснює платежів за надання комунальних послуг, в утриманні житла участі не бере, особистих його речей у квартирі немає і квартирою він не цікавиться. Утримання квартири протягом багатьох років здійснювалося колишнім власником, а наразі здійснюється позивачем. Перешкоди у користуванні житловим приміщенням відповідачеві позивачем та членами її сім`ї не чиняться. Окрім того, указувала, що відповідач вчиняв дії, що були спрямовані на руйнування житлового приміщення, а саме вчинив умисну пожежу, що могло спричинити руйнування квартири та завдати шкоди здоров`ю і життю позивача та її родини.

Посилаючись на те, що вона не підтримує зв`язок з відповідачем, а реєстрація останнього порушує її право на вільне користування і розпорядження майном, позивач просила суд з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник позивача адвокат Боголюбська А.-М. О. просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Оскільки відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав, а також ураховуючи, що представник позивача не заперечувала щодо заочного розгляду справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом установлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2021, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марчук М. С., зареєстрованого в реєстрі за № 14, належить квартира АДРЕСА_1 .

Право власності позивача на вказану квартиру підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 січня 2021 року, індексний номер 240989924.

Із наданих у судовому засіданні представником позивача пояснень судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 є братом позивача ОСОБА_1 .

Згідно відомостей, наданих Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради № Д3-16330-ф/л, у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані такі особи: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації особи ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата реєстрації особи ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_2 , дата народження особи ІНФОРМАЦІЯ_6 , дата реєстрації особи ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_5 , дата народження особи ІНФОРМАЦІЯ_8 , дата реєстрації особи ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_6 , дата народження особи ІНФОРМАЦІЯ_10 , дата реєстрації особи ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ОСОБА_7 , дата народження особи ІНФОРМАЦІЯ_12 , дата реєстрації особи ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Відповідно до листа Одеського міського управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 17.07.2020 № 2063 підтверджено факти пожежі, що сталися 09.08.2016 в житловій квартирі АДРЕСА_1 .

Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 04 березня 2021 року, складеним ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та засвідченим начальником дільниці № 1 Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» Ткачем Н. В., установлено, що за адресою АДРЕСА_3 , починаючи з 01 серпня 2016 року по дату підписання даного акта фактично не проживає ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; при огляді приміщення за адресою АДРЕСА_3 на дату підписання даного акта не були виявлені особисті речі ОСОБА_2 ; по відношенню до ОСОБА_2 перешкод у користуванні приміщенням за адресою АДРЕСА_3 зафіксовано не було.

Окрім того, до позовної заяви позивачем долучено копії квитанцій про сплату за надані житлово-комунальні послуги, отримувач КП «ЖКС «Фонтанський», платники: ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов, зокрема, відсутність члена сім`ї понад один рік, а також відсутність поважних причин непроживання за адресою такого житлового приміщення.

Вичерпного переліку поважності причин не проживання у житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 405 ЦК України строки у жилому приміщенні без поважних причин.

У ході розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є братом позивача ОСОБА_1 .

Відповідач зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 07.03.2008, що підтверджується відомостями, наданими Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради № Д3-16330-ф/л, власником якої з 19.01.2021 є позивач.

Звертаючись до суду з указаним позовом позивач зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 19.01.2021, вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач у квартирі зареєстрований з березня 2008 року, але не проживає у ній тривалий час, відтак на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

Проте, слід зазначити, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири з 19 січня 2021 року, а з позовними вимогами до відповідача у цій справі про визнання його таким, що втратив право користування житлом з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України, як особу, яка понад один рік без поважних причин не проживає у квартирі, що належить позивачу, звернулася до суду у березні 2021 року, тобто, до спливу строку, передбаченого ч. 2 ст. 405 ЦК України, на яку вона посилається.

Таким чином, ураховуючи, що з часу, коли позивач стала власником квартири 19 січня 2021 року, та на момент звернення позивача до суду з цим позовом 15 березня 2021 року не минув строк, передбачений ч. 2 ст. 405 ЦК України для звернення позивача з цими позовними вимогами, позов є передчасним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені ОСОБА_1 слід залишити за нею.

Керуючись ст. 12, 76-81, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Т. Ю. Федчишена