Справа № 466/8940/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Донченко Ю.В.

секретаря судового засідання Пилипців О.-І.І.

Справа № 466/8940/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до першої Львівської державної нотаріальної контори про усунення перешкод в розпорядженні майном шляхом зняття арешту з нерухомого майна, -

за участі представника позивача ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

29.09.2021 року позивач через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій зазначив, що 15.11.1964 р. ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 1/2 ідеальну частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ). Зазначений факт підтверджується: договором купівлі-продажу від 15.11.1964 р., посвідченого заступником старшого нотаріуса Першої Львівської державної нотаріальної контори Петренко Г.А. за реєстром №2-12033, Довідкою Виконавчого комітету Шевченківської Рай. Ради Депутатів трудящих №3-551 від 05.11.1964 р., Реєстраційним посвідченням Львівського МБТІ №2088 від 23.11.1964 р. Також право власності ОСОБА_3 , підтверджується Довідкою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №1/8307 від 11.07.2018р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.01.2018р„ серія НОМЕР_1 . ОСОБА_1 (далі за текстом - Позивач), є сином ОСОБА_3 , а тому внаслідок смерті останнього став спадкоємцем його майна, як спадкоємець першої черги за законом. З метою отримання Свідоцтва про право на спадщину Позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюруби Л.Я., що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №63992871 від 18.03.2021р. 18.03.2021 р. нотаріус видав позивачу Свідоцтво про право на спадщину за законом, однак таке Свідоцтво видане лише на частину майна ОСОБА_3 , а саме на грошові вклади загальною сумою 24 943,13 грн. Нотаріусом розяснено позивачу, що він не може видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 ідеальну частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у звязку з тим, що на зазначений житловий

будинок накладено обтяження за типом: арешт, на підставі повідомлення 4 Нарсуду Шевченківського району від 11.03.1953 р. Зазначене обтяження зареєстровано Першою Львівською державною нотаріальною конторою 23.02.2007 р. за №4541582. Наявність арешту підтверджується Інформаційною довідкою №262434175 від 19.06.2021р. Вказує, що з метою зняття зазначеного арешту позивач звертався із заявою від 16.07.2021р., до Першої Львівської державної нотаріальної контори, проте отримав відповідь, що зняття арешту можливе лише через суд. Разом з тим, додатково було відправлено адвокатський запит у Першу Львівську державну нотаріальну контору про надання інформації чи знаходиться в Першій Львівській державній нотаріальній конторі копія повідомлення, ухвали, рішення чи будь-якого іншого документа Народного Шевченківського суду від 11.03.1953 року на підставі якого накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 . 06.08.2021р., отримано відповідь на двокатський запит №779/01-16, в якій зазначається, що в Першій Львівській державній нотаріальній конторі будь-яких документів, зокрема, ухвали/рішення Народного Шевченківського суду від 11.03.1953 року на підставі якого накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 не виявлено. Аналогічний Адвокатський запит було надіслано у Львівський державний нотаріальний архів та отримано відповідь, що в архіві відсутні документи на підставі яких накладено вказаний вище арешт. Також Адвокатський запит було надіслано у ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» про надання інформації чи знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи копія повідомлення, ухвали, рішення чи будь-якого іншого документа Народного Шевченківського суду від 11.03.1953 року, на підставі якого накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 . У відповідній відповіді зазначається, що в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні документи, які свідчать про накладення арешту на згадане вище майно.

Позивач позбавлений права розпоряджатись своїм майном та в повній мірі реалізувати своє право приватної власності, що перешкоджає у реалізації своїх спадкових прав у зв`язку накладенням арешту на житловий будинок, у зв`язку з чим звернувся до суду та просить усунути перешкоди в розпорядженні майном шляхом зняття арешту, накладеного першою Львівською державною нотаріальною конторою №4541582 від 23.02.2007 р. на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2021 року - вищезазначена справа розподілена головуючому судді Донченко Ю.В.

Ухвалою судді від 28.09.2021 р. прийнято позовну до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою судді від 18.10.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Джох Р.В., який представляв інтереси позивача згідно ордеру серія ВС № 1098064 на підставі договору від 15.06.2021 року у судовому засіданні позов підтримав із аналогічних викладених у позовній заяві підстав.

Представник Першої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідяння не з`явився, в канцелярію суду за вх.№27220 від 02.11.2021 подав заяву про розгляд справи без участі представника ЛДНК, при винесенні рішення покликається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши заяву представника відповідача вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.11.1964 р., посвідченого заступником старшого нотаріуса Першої Львівської державної нотаріальної контори Петренко Г.А. за реєстром №2-12033, Довідки Виконавчого комітету Шевченківської Рай. Ради Депутатів трудящих №3-551 від 05.11.1964 р., Реєстраційного посвідчення Львівського МБТІ №2088 від 23.11.1964 р. та Довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №1/8307 від 11.07.2018 р. ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 ) (а.с.8-13).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.01.2018 р. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис №14 (а.с.14).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №63992871 від 18.03.2021р., 18.03.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюруби Л.Я. з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину (а.с.15).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_3 , 1934 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з грошових вкладів з відповідними відсотками та усіма компенсаціями, що знаходяться у філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 19.06.2021 року, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт на підставі повідомлення 4 Нарсуду Шевченківського району від 11.03.1953 р. Зазначене обтяження зареєстровано Першою Львівською державною нотаріальною конторою 23.02.2007 р. за №4541582. Наявність арешту підтверджується Інформаційною довідкою №262434175 (а.с.17).

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном.

Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг).

Таким чином, заборона на відчуження нерухомого майна, що належить позивачу, внесена помилково, оскільки з відповіді Першої Львівської державної нотаріальної контори, Львівського державного нотаріального архіву, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» вбачається, що відсутні документи, зокрема, ухвала/рішення Народного Шевченківського суду від 11.03.1953 року на підставі яких накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 і ця заборона порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює успадкування, переоформлення, користування та розпоряджання даним майном.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247,265-268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 перешкоди в розпорядження майном. Скасувати арешт, зареєстрований Першою Львівською нотаріальною конторою №4541582 від 23.02.2007 на житловий будинок АДРЕСА_1 , накладений на підставі повідомлення 4,11.03.1953 Нарсуд, Шевченківський район.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 01.11.2021 р.

Суддя Ю. В. Донченко