справа № 278/1386/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2021 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Татуйка Є.О., за участю секретаря Петровської Ю.Р., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ рухомого майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна та боргів подружжя,
В провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа №278/1386/21, рішенням від 28 жовтня 2021 року в якій первісний та зустрічний позови задоволено частково.
Проаналізувавши фактичні обставини справи, норми процесуального закону та вказану заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у зв`язку з невирішенням питання щодо судових витрат.
Крім цього, від представника позивача за первісним позовом 29.10.2021 року надійшло до суду відповідне клопотання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягає доказуванню в суді.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.
Окрім того, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо така допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами.
Так, позивачем за первісним позовом, ОСОБА_1 було понесено наступні судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи: 12.05.2021 року сплачено судовий збір за подачу позову в сумі 3 193, 70 гривень та 454, 00 гривень (а.с. 1-2) за подачу заяви про забезпечення позову, а також представником останнього 29.10.2021 року подано до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення, до якого долучено договір про надання правничої допомоги від 19.04.2021 року, додатковий договір до договору про надання правничої допомоги від 19.04.2021 року від 1.08.2021 року, акт приймання наданої правничої допомоги від 28.10.2021 року. Таким клопотанням представником позивача за первісним позовом заявлено про стягнення з відповідача за первісним позовом судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000, 00 гривень. Відтак, загальна сума заявлених позивачем за первісним позовом судових витрат становить 17 647, 70 гривень.
Позивачем за зустрічним позовом, ОСОБА_2 , було понесено наступні судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи: 15.06.2021 року сплачено судовий збір за подачу зустрічного позову в сумі 2 000, 00 гривень (а.с. 36), 23.07.2021 року доплачено судовий збір за подачу зустрічного позову в розмірі 834, 80 гривень (а.с. 83) та оплачено послуги за проведення експертизи в розмірі 3 500, 00 гривень (а.с. 118), а всього 6 334, 80 гривень.
Заявлені позивачем за первісним позовом судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000, 00 гривень суд вважає недоведеними, оскільки на підтвердження фактичного понесення таких витрат суду не надано документів, що свідчать про оплату таких витрат, оформлених у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ), передбачених ст. 137 ЦПК України.
В той же час, при вирішенні витання про розподіл судових витрат у справі суд застосовує положення норми ч. 10 ст. 141 ЦПК України, згідно якої при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця понесених сторонами судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3 647, 70 гривень.
Керуючись ст. ст. 81,133, 137, 247, 260, 270 ЦПК України, суд, -
Ухвалити додаткове рішення у даній справі, стягнувши з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 3 647 (три тисячі шістсот сорок сім) гривень 70 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 2 листопада 2021 року.

Суддя Євген Татуйко