Справа № 445/883/20 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський О.М.
Провадження № 22-ц/811/2897/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Кайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

розглянувши в м. Львові в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Золочівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2020 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 22 213,91 грн заборгованості за договором кредиту № SAMABWFC2 від 15.03.2018 року.

Позовні вимоги позивач обгрунтвував тим, що відповідно до заяви-анкети від 15.03.2018 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на сайті Банку, складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. AT «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує. Станом на 14.05.2020 року ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем в сумі 22 213,91 грн за кредитним договором № SAMABWFC2 від 15.03.2018 року, яка складається з: 12 444,62 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9 769,29 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, яку Банк просив стягнути з останнього, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовлено.

Рішення суду оскаржило АТ «Акцент-Банк».

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку, суд першої інстанції посилався на відсутність підпису позичальника на Умовах і Правилах надання банківських послуг та тарифах. Зазначає, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив своїм підписом факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувалася кредитом, що свідчить про те, що ОСОБА_1 ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк»та погодилася з такими, оскільки даний договір є договором оферти. Банком станом на час укладення договору на виконання відповідних положень Закону України «Про захист прав споживачів» надано відповідачу необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законом не встановлено обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладення договору та сплата періодичних платежів. Вважає, що до даних правовідносин підлягає застосуванню правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 09.07.2018 року у справі № 202/19403/13-ц та у постанові від 18.04.2018 року у справі № 705/6051/15-ц. Зазначає, що на підтвердження підставності позовних вимог Банком надано суду Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому зазначено умови кредитування, строки, процентна ставка, а тому такий договір підлягає належному виконанню.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин,які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст.77-80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1,5,6,7 ст. 81, ч.ч. 1, 3 ст. 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 634цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до пункту 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» для надання послуг банк видає клієнту картку. Її тип визначено в договорі, частиною якого є Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

Встановлено, що Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № SAMABWFC2, посилаючись на те, що відповідно до заяви-анкети від 15.03.2018 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборговнаості за кредитом.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 15 березня 2018 року, яка підписана ОСОБА_1 та уповноваженою особою Банку. Зазначена заява містить анкетні дані відповіждча, інформацію про його працевлаштування.

Разом з тим, у копії анкети-заяви відсутні дані про те, яка банківська картка була видана ОСОБА_1 , строк її дії, який рахунок відкрито на ім`я позичальника, не зазначено кредитний ліміт (суму кредиту) та строк дії картки. Таким чином, в заяві не визначені умови кредитування, не вказано про розмір кредиту. Заява не містить даних щодо виду банківських послуг, крім особистих даних та підпису відповідача.

Також позивачем додано до матеріалів позовної заяви паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який відповідачем не підписаний. Розмір кредиту у паспорті кредитування також не зазначено.

Як убачається з позовної заяви, відповідачу видано кредит за договором № SAMABWFC2, однак зазначений договір у матеріалах справи відсутній та до позовної заяви такий додано не було.

Крім того, позивачем надано розрахунок заборгованості у формі таблиці, в якому позивач вказує залишок поточної заборгованості, відсоткову ставку, нараховані проценти, суми погашення та ін.

Відмовляючи у задоволенні позову АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт надання кредиту відповідачу у заявленному у позові розмірі, суму наданого відповідачу кредитного ліміту та видачу кредитної картки, оскільки позивачем не надано жодних виписок з особового та/або іншого рахунку відповідача, які б у відповідності до Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, засвідчували факт відкриття рахунку, зарахування кредитних коштів, користування ними та здійснення інших можливих фінансових операцій.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.01.2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 06.06.2018 року у справі № 364/594/17, від 10.05.2018 року у справі № 357/16301/15-ц, від 03.04.2019 року у справі № 221/5089/16-ц.

Виходячи з принципу диспозитивності (ст.11 ЦПК України), та обов`язку сторони надавати суду докази (ст.81 ЦПК України), додана позивачем до апеляційної скарги (на підтвердження заборгованості) виписка по рахунку коштів за платіжною карткою НОМЕР_1 за період з 15.03.2018 по 28.09.2020 колегією суддів не може бути прийнята, оскільки така не долучалася до позовної заяви, не була предметом розгляду судом першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, а труднощів в отриманні такого доказу у позивача не було.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 01 листопада 2021 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк»залишити без задоволення.

Заочне рішення Золочівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2021 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: О.М. Ванівський

О.Я. Мельничук