КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №759/11766/19 Головуючий у 1 інстанції: Волошин В.О.

Провадження №22-з/824/909/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

19 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,

за участю секретаря Стеблиненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Істоміної Вікторії Леонідівни представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за апеляційною скаргою адвоката Істоміної Вікторії Леонідівни представника ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року апеляційну скаргу адвоката Істоміної Вікторії Леонідівни представника ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року скасувано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення суду та апеляційної скарги у розмірі 1629 грн 14 коп.

13 вересня 2021 року адвокат Істоміна В.Л. представник ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 30 379 грн.

У судовому засіданні адвокат Істоміна В.Л. представник ОСОБА_1 просила задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяв повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката Істоміної В.Л., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви і надані заявником документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви виходячи із наступного.

Частиною першою статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Повторне подання доказів в суді апеляційної (касаційної) інстанції в підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, процесуальний закон не вимагає.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

До заяви про ухвалення додаткового рішення було надано Акт наданих послуг від 07 вересня 2021 року, рахунок-фактуру на сплату наданих послуг щодо правничої допомоги від 07 вересня 2021 року, довідку про сплату наданих послуг щодо правової та правничої допомоги від 07 вересня 2021 року, Додаток від 15 лютого 2021 року до Договору від 01 квітня 2020 року про надання правової допомоги щодо суми винагороди за надання правничої допомоги (гонорару) у справі №759/11766/19. (а.с. 226-229)

У зазначених вище документах зазначено про правничу допомогу, яка надавалася адвокатом Істоміною В.Л. Старенькому С.Є. на підставі Договору про надання правової допомоги від 01 квітня 2020 року та Додатку до нього від 15 лютого 2021 року.

Проте, у матеріалах справи відсутній Договір про надання правової допомоги від 01 квітня 2020 року, укладений між адвокатом Істоміною В.Л. та Стареньким С.Є.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2)довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У п. 2, 11, 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41 з наступними змінами, визначено, що ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України. Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Ордер містить наступні реквізити, зокрема, посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа.

До заяви про перегляд заочного рішення від 03 грудня 2020 року адвокатом Істоміною В.Л. було додано Договір про надання правової і правничої допомоги від 22 лютого 2021 року, укладений між адвокатом Істоміною В.Л. та Стареньким С.Є., ордер на надання правової допомоги серії КС №549124 ОСОБА_1 на підставі Договору про надання правової допомоги від 22 лютого 2021 року в Шевченківському районному суді м. Києва. (а.с. 138-141)

До апеляційної скарги адвокатом Істоміною В.Л. було додано копію ордеру на надання (правничої) правової допомоги серії АІ №1122313 ОСОБА_1 на підставі Договору про надання правової допомоги від 22 лютого 2021 року в Київському апеляційному суді. (а.с. 188)

Наведене вище дає підстави вважати, що адвокат Істоміна В.Л. представляла інтереси ОСОБА_1 у даній справі саме на підставі Договору про надання правової допомоги від 22 лютого 2021 року, який наявний у матеріалах справи.

Доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу на підставі Договору про надання правової допомоги від 22 лютого 2021 року заявником не надано.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення заяви адвоката Істоміної В.Л. про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заявуадвоката Істоміної Вікторії Леонідівни представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішеннязалишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного суду.

Повний текст ухвали складено 23 жовтня 2021 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко