справа № 691/724/21
провадження № 2/691/493/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

з участю представника позивача Салій С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» м.Київ, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Чигиринського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

16 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Городищенського районного суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» м.Київ, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 01 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. за №3649 в реєстрі вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з неї суми боргу за кредитним договором №351898 від 11 січня 2018 року в розмірі 36179,60 грн., в тому числі додатково 900грн. за вчинення виконавчого напису на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» м.Київ. На підставі постанови старшого державного виконавця Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Зацеркляної Ю.О. 11 травня 2021 року відкрито виконавче провадження №65347655 та здійснюється відрахування із її доходів, як боржника перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» м.Київ, коштів у сумі 37079,60 гривень, згідно виконавчого напису нотаріуса. Вказала, що працює у відділі освіти Городищенської міської ради Городищенському закладі позашкільної освіти «Будинок дитячої та юнацької творчості» на посаді керівника гуртка та відповідно отримує заробітну плату, проте з підстав недоплати у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження її розмір менший, ніж зазвичай, звернувшись до бухгалтерії підприємства, була інформована про щомісячне стягнення на підставі постанови державного виконавця боргу в сумі 37079,60 гривень. Відповідного чинного законодавства, з її заробітної плати проводяться відрахування. Між нею та ТОВ «ВЕЛЛФІН» м.Київ жодних договірних відносин не виникало, попередньо з жодними вимогами до неї ніхто не звертався, суми заборгованості не пред`являв, не обґрунтовував, розрахунку не надавав, стягнення не вимагав, отримані позики нею за кредитними договорами, які укладала раніше, повернуті. Від державного виконавця жодних повідомлень, викликів чи процесуальних документів не отримувала. Їй не відомо, яким чином відносно неї проводяться виконавчі дії у Чигиринському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Викладені вище обставини породжують спір і стали підставою для звернення до суду з метою захисту порушених прав та інтересів і визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

27 липня 2021 року у підготовчому засіданні вирішено клопотання позивача про заміну сторони у справі з Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), на належну Чигиринський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ не підлягає виконанню.

В судовому засіданні належно повідомлена позивач участі не взяла, прибув представник Салій С.А., який позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив питання відшкодування судових витрат не вирішувати, за відсутності необхідності.

Представники відповідача ТОВ «ВЕЛЛФІН» м.Київ та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Чигиринського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, повідомлені про дату, час та місце вирішення справи, шляхом надіслання судових повісток, до суду не з`явилися з невідомих причин, відзиву, заперечень проти позову не надали, як і пояснень. Вказані обставини у відповідності до ст.223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача.

Суд, розглянувши позов у межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи належне повідомлення учасників процесу про судовий розгляд, дослідивши та оцінивши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких вимог чинного законодавства.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом, встановлено, із наданих сторонами доказів у справі наступне.

Згідно до паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 21 травня 2008 року Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області, особа позивача ОСОБА_1 є встановленою (а.с.8-9). 01 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. за №3649 в реєстрі вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором №351898 від 11 січня 2018 року в розмірі 36179,60 грн., в тому числі додатково 900 грн. за вчинення виконавчого напису на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» м.Київ у зв`язку з пропущенням строків платежів та утворенням заборгованості за період з 11 січня 2018 року по 02 березня 2020 року в розмірі 36179,60 грн. (а.с.12). 23 березня 2021 року стягувач ТОВ «ВЕЛЛФІН» м.Київ звернулося до Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.10-11). На підставі постанови старшого державного виконавця Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Зацеркляної Ю.О. 11 травня 2021 року відкрито виконавче провадження №65347655 та здійснюється відрахування із доходів, як боржника перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» м.Київ, коштів у сумі 37079,60 гривень, згідно виконавчого напису нотаріуса. (а.с.13). 11 травня 2021 року державним виконавцем Зацеркляною Ю.О. винесено постанову про арешт коштів боржника з повідомленням боржника і стягувача (а.с.15-16). В подальшому, 13 травня 2021 року на підставі відомостей наданих Пенсійним Фондом України встановлено, що боржник ОСОБА_1 отримує дохід в Городищенському закладі позашкільної освіти «Будинок дитячої та юнацької творчості» на посаді керівника гуртка і відповідно отримує заробітну плату, працюючи керівником гуртка. Копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, не були предметом дослідження судом, оскільки не надані державним виконавцем та приватним нотаріусом до суду.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен з`ясувати обставини, які пов`язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини ст. 214 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову.

Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем та третьою особою у справі, вимог ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

Правові відносини, які склалися між сторонами у справі, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язальне право.

Для вирішення спірних правовідносин суд застосовує вимоги Цивільного Кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Закону України «Про виконавче провадження».

У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5.Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Суд, вивчивши та оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, беззаперечно встановив, що виконавчий напис за реєстровим номером 3649 вчинений 01 березня 2021 року в м.Обухові Київської області приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В., про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» м.Київ суми боргу за кредитним договором №351898 від 11 січня 2018 року в розмірі 36179,60 грн., в тому числі додатково 900грн. за вчинення виконавчого напису у зв`язку з пропущенням строків платежів та утворенням заборгованості за період з 11 січня 2018 року по 02 березня 2020 року в розмірі 36179,60 грн. виданий на підставі статтей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 11729 (а.с.5). Форма та зміст вчиненого виконавчого напису, на підставі вивчених вимог діючого чинного законодавства, вказують на їх недотримання в повному обсязі. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.Згідно Правового Висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Станом на 01 березня 2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу, про зміст таких у виконавчому написі нотаріусом не зазначено. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось і тому, за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів, чинним законодавством встановлені наслідки визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Клопотань про витребування відповідних доказів сторонами у судовому засіданні не заявлено.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Проаналізувавши надані представником позивача пояснення про відсутність підстав для виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №351898 від 11 січня 2018 року, суд, приходить до висновку про їх недостатність за змістом як доказу, остільки такі мали б бути підтверджені суду квитанціями на переказ готівки встановленого банківського рахунку та їх зарахування, як коштів спрямованих для погашення кредиту. При цьому, із змісту наданих суду доказів та пояснень представника позивача, неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факту отримання нею повідомлення, вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису, в той час, як захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Відповідачем та третьою особою приватним нотаріусом не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача з цих обставин у справі. Так, у виконавчому написі про звернення стягнення відсутня інформація згідно якого документу встановлено період, за який виникла заборгованість з 11 січня 2018 року по 02 березня 2020 року в розмірі 36179,60 грн..

У змісті виконавчого напису відсутня інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонувалося стягнути, виникла виключно в межах строку позовної давності. Посилання у виконавчому написі на те, що заборгованість стягується за період з 11 січня 2018 року по 02 березня 2020 року в розмірі 36179,60 грн., не є достатньою та безспірною на підтвердження дійсного періоду виникнення заборгованості та її розміру без вивчення судом доказів зі сторони приватного нотаріуса, які були у його розпорядженні на час вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій) і тому в цій частині позовні вимоги позивача для суду залишилися як відповідачем так і третіми особами не спростованими. Отже, на думку суду, у даному випадку, за відсутності належних доказів у розпорядженні суду, слід прийти до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису 01 березня 2021 року не переконалася належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, вчинила виконавчий напис поза межами встановлених вимог Законом України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи те, що заборгованість ОСОБА_1 не є безспірною перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» м.Київ, остільки із змісту досліджених доказів, не можливо прослідковувати виконання чи невиконання кредитного зобов`язання боржником в повному обсязі, та що вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом 01 березня 2021 року відбулося з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1., 3.4. Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, то є встановленими відповідно підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і тому, суд, вважає за необхідне, позовну заяву задовольнити і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за реєстровим номером 3649 вчинений 01 березня 2021 року в м.Обухові Київської області приватним нотаріусом Головкіною Я.В. про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» м.Київ, заборгованості за кредитним договором від 11 січня 2018 року в розмірі 37079,60 грн..

Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» м.Київ, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Чигиринського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати, виконавчий напис за реєстровим номером 3649 вчинений 01 березня 2021 року в м.Обухові Київської області приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» м.Київ, заборгованості за кредитним договором №351898 від 11 січня 2018 року в розмірі 37079,60 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Копію рішення суду направити учасникам справи, для відому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко