СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2568/21

пр. № 2/759/3288/21

18 жовтня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Волошин А.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві у загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_2, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Русецький Павло Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі № 5218 від 03.11.2020 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за договором кредиту № 003А/1 від 11.02.2014 року на загальну суму 40 758,11 грн. таким, що не підлягає виконанню. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса про звернення стягнення на автомобіль. Стягнути з відповідача судовий збір 908,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_2 03.11.2020 року був вчинений виконавчий напис № 5218 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за договором кредиту № 003А/1 від 11.02.2014 року на загальну суму 40 758,11 грн. Позивач вважає, що вищезазначений виконавчий напис вчинено не законно, оскільки заборгованість не була безспірною, що підтверджено висновком експерта, тобто відбулось порушення п. 3.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.03.2021 року було відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.04.2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_2, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Русецький Павло Сергійович належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак до судового засідання не з`явились. Згідно листа Міністерства юстиції України наказом Міністерства юстиції України від 14.04.2021 № 1358/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 № 2 на підставі п.п. «е» п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 13.08.2012 за № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 , анульовано.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності та співставленні, суд дійшов наступних висновків.

11.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 003А/1 на загальну суму 177 800,00 грн. з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 10.02.2017 року.

Одночасно з укладенням цього договору з метою забезпечення сплати страхових платежів за договором страхування 11.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № NSURANCE1.

В забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту 11.02.2014 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір застави транспортного засобу № 003А/1, заставною вартістю 254 000,00 грн.

06.06.2018 представником ПАТ «Укрсоцбанк» на ім`я ОСОБА_1 був направлений лист з вимогою терміново передати ПАТ «Укрсоцбанк» предмет застави: HONDA ACCORD, держ. Номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_2 у зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, заборгованість складає 46 623,02 грн.

Згідно довідки АТ «Укрсоцбанк» від 31.07.2018 року станом на 28.08.2018 року за кредитним договором № 003А/1 від 11.02.2014 обліковується прострочена заборгованість у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань по сплаті кредиту та відсотків згідно укладеного договору. АТ «Укрсоцбанк» був і залишається єдиним кредитором у правовідносинах щодо виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № 003А/1 від 11.02.2014, відступлення права вимоги за договором не відбувалося.

Згідно виписки з рахунку ОСОБА_1 заборгованість перед АТ «Альфа Банк» за кредитним договором № 003А/1 від 11.02.2014 року станом на 17.03.2020 становить: прострочена заборгованість за сумою кредиту 28 789,48 грн., прострочена заборгованість за комісією та процентами 10 468,65 грн., а всього 39 258,13 грн.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис № 5218 від 03.11.2020 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за договором кредиту № 003А/1 від 11.02.2014 року на загальну суму 40 758,11 грн. (прострочена заборгованість за сумою кредиту 28 789,48 грн., прострочена заборгованість за комісією та процентами 10 468,65 грн., за вчинення виконавчого напису 1500,00 грн.)

07.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Русецьким Павлом Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63847158 за виконавчим написом № 5218, вчиненим 03.11.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_2 про стягнення з з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за договором кредиту № 003А/1 від 11.02.2014 року на загальну суму 40 758,11 грн. за кредитним договором № 003А/1 від 11.02.2014 року. Також винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, арешт майна боржника, розшук майна боржника, опис та арешт майна боржника звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно висновку експерта № 41 від 21.04.2021, наданого суду позивачем, за результатами проведення судово-економічної експертизи відомості щодо заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 003А/1 від 11.02.2014 в загальному розмірі 39 258,13 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за сумою кредиту - 28 789,48 грн.. прострочена заборгованість за комісією та процентами - 10 468,65 грн., наведені у постанові про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом №5218 від 03.11.2020 року приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_2 документально та розрахунково не підтверджуються.

Згідно листа Міністерства юстиції України наказом Міністерства юстиції України від 14.04.2021 № 1358/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 № 2 на підставі п.п. «е» п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 13.08.2012 за № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 , анульовано.

За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.

Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Разом з тим, стороною відповідача не було надано суду в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Як і відсутні відомості, що сума заборгованості утворилась за період часу з 10.05.2017 року по 17.03.2020 року, про що зазначено у виконавчому написі.

Крім того, судом встановлено, що укладений кредитний договір № 003А/1 від 11.02.2014 року з позивачем, нотаріально не посвідчений.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017р. №6-887цс17.

Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

В той же час не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса про звернення стягнення на автомобіль, оскільки суду не було надано доказів, що такий виконавчий напис було вчинено.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 (дев"ятсот вісім) грн. за подання позовної заяви. Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 274, 279, 280 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_2, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Русецький Павло Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі № 5218 від 03.11.2020 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за договором кредиту № 003АІ1 від 11.02.2014 року на загальну суму 40 758,13 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 суму понесених судових витрат у розмірі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Коваль О.А.