Справа № 404/8851/19
Номер провадження 2/404/2363/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Близнець П.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на лікування та ліки-,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом про стягнення з своєї дочки, ОСОБА_2 додаткових витрат на лікування та ліки у розмірі 2800,00 грн. на підставі статті 203 Сімейного кодексу України. В обґрунтування поданого позову зазначила, що є особою похилого віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), з 2007 року стан її здоров`я значно погіршився. Згідно з епікризом із медичної картки їй встановлений діагноз: атеросклеротичний кардіосклероз, Аортосклероз: стеноз АК (S-1,0 см2). ГХ ІІ ст. 2 ризик 4.СН ІІ А зі збереженою ФЗ ЛШФК ІІІ ДЕ ІІ ст. змішаного генезу. ЖКХ. Кіста правої долі печінки (=12мм) Сr сліпої кишки кл. гр. ІІ А ст.2 у зв`язку з чим їй призначений щоденний прийом ліків та стаціонарне лікування двічі на рік. У зв`язку з хворобою не може самостійно пересуватися, потребує стороннього догляду. При цьому має пенсію у розмірі 2000,00 грн., також у власності має земельну ділянку (пай), однак пенсії та орендної плати за земельний пай ледве вистачає на утримання себе, сплату комунальних послуг та обслуговування прибудинкової території, забезпечення будинку опаленням та купівлю скрапленого газу для приготування їжі, утримання домашньої птиці для власного вживання. При цьому, має двох повнолітніх дочок. Вказує, що молодша дочка, ОСОБА_3 здійснює догляд за нею, як особою з особливими потребами, яка досягла 80-річного віку та отримує 4,80 грн. А старша дочка, ОСОБА_2 (відповідач у справі) не навідує її, добровільно матеріальної або іншої допомоги не надає, ухиляється від обов`язку піклуватися про свою непрацездатну матір, що й стало причиною звернення позивача до суду.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Панфілової А.В. від 20.12.2019 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. (а.с. 57).

Відповідач заперечив проти позову, про що подав відзиви (вх. 3169 від 28.01.2020 року, а.с. 62-67; вх. № 38114 від 16.11.2020 року, а.с. 136-141), в яких зазначив, що розрахунок додаткових витрат на ліки, наведений в позовні заяві є неточним та необґрунтованим, суми, зазначені в розрахунку є завищеними, не підтверджені письмовими доказами щодо понесення таких витрат. Вказує, позивач проживає разом з молодшою дочкою, ОСОБА_3 , яка є працездатною, а відтак витрати на утримання будинку, комунальні витрати та інше, позивач несе разом з молодшою дочкою. Зазначила, що завжди допомагала своїй непрацездатній матері та буде допомагати, проте, сама відповідач та її чоловік хворіють, що потребує значних матеріальних витрат. Вважає, що додаткові витрати на ліки та лікування повинні бути підтверджені належними доказами, а також необхідно враховувати можливість одержання утримання від інших дітей, її матеріальний та сімейний стан.

У зв`язку з звільненням судді ОСОБА_4 , з посади судді Кіровського районного суду міста Кіровограда, відповідно до рішення Вищої Ради Правосуддя від 23.06.2020 року та наказу голови Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25.06.2020 року № 122-ОС/д, враховуючи, що суддя ОСОБА_4 у вказаному випадку не може продовжувати розгляд справи, відповідно до наказу голови Кіровського районного суду міста Кіровограда про передачу справ № 18-АГ від 26.06.2020 року, невирішені судові справи передані для повторного автоматизованого розподілу, та згідно з пунктом 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 404/8851/19, № провадження 2/404/2363/19 (розпорядження № 494 від 17.07.2020 року керівника апарату Кіровського районного суду міста Кіровограда «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи»).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 404/8851/19, № провадження 2/404/2363/19 визначено суддю Кіровського районного суду міста Кіровограда Кулінка Л.Д.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07.08.2020 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання (а.с. 125).

Під час розгляду справи, за клопотанням представника відповідача витребувано у Маловисківського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян інформацію про перебування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на обліку управління в якості пенсіонера, а також відомості про розмір її пенсії за 2018-2020 роки; у Приватного акціонерного товариства «Мар`янівське» відомості про нарахування та виплату орендної плати за 2018-2020 роки, із зазначенням розміру виплат, та ким було отримано орендну плату, згідно договору оренди земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; у Фермерського господарства «СВГ-Благород» відомості про нарахування та виплату орендної плати за 2018-2020 роки, із зазначенням розміру виплат, та ким було отримано орендну плату, згідно договору оренди земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; у Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродар Україна Плюс» відомості про нарахування та виплату орендної плати за 2018-2020 роки, із зазначенням розміру виплат, та ким було отримано орендну плату, згідно договору оренди земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (ухвала Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17.11.2020 року).

Позивачем подано відповідь на відзив (а.с. 156), в якому зазначено, що будинок в якому вона проживає має пічне опалення і для обігріву використовує дрова, однак продавці дров не надають розрахункових документів про їх придбання. З урахуванням її досвіду проживання в будинку їй необхідна середня потреба в дровах на один опалювальний період - 7 кубічних метрів колотих дров. Зазначила також, що дійсно останній раз проходила лікування з 14.01.2019 року по 23.01.2019 року, але це обумовлено відсутністю коштів на лікування. З цього приводу вона зверталась до старшої дочки, але остання їй відмовила. Щодо проживання з нею молодшої дочки вказала, що остання здійснює за нею догляд, а тому не має можливості працювати. Позивач вважає, що її старша дочка (відповідач) з 1995 року здійснює підприємницьку діяльність, а тому може надавати їй матеріальну допомогу.

Також в матеріалах справи містяться додаткові пояснення позивача (вх. №22902 від 15.06.2021 року, а.с. 219), згідно яких позивач не зверталась за отриманням субсидії, оскільки будинок оформлений на її чоловіка, який помер, а вона спадщину не приймала. В цьому будинку вона проживає без реєстрації, як член родини. За програмою «Доступні ліки» отримує лише два медичні препарати, а інші змушена придбавати за власні кошти. Щодо відсутності відомостей про лікування після 2019 року зазначила, що не лікувалася на стаціонарі в зв`язку з пандемією, однак лікувалась амбулаторно. В заперечення аргументів відповідача зазначила, що стан здоров`я чоловіка не має значення щодо її позовних вимог, оскільки вона просить лише свою дочку відповісти за позовом.

Відповідач також надав додаткові пояснення (вх. № 39032 від 03.11.2021 року) в яких зазначено, що стягнення щомісячних виплат з моменту подання позовної заяви не грутуються на нормах матеріального права. Також в поясненнях наведений розрахунок доходів позивача та вказано, що загалом середньомісячний дохід ОСОБА_1 в 2020 році склав 4557,17 грн. на місяць, за 10 місяці 2021 року - 4447,17 грн. на місяць. Натомість заробіток відповідача в 2020 році складає 3634,58 грн., тобто у позивача більший середньомісячний дохід ніж відповідача. Крім того, вважає, що суд може постановити рішення про стягнення з дитини одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з доглядом за батьком, матір`ю, але таке стягнення можливе лише якщо батько, мати є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина дочка, син мають достатній дохід. Також посилається на те, що у позивача є ще одна працездатна дочка та обставини щодо наявності у відповідача хронічних захворювань, перебування на диспансерному обліку у лікаря-терапевта з гіпертонічною хворобою та у лікаря ендокринолога через цукровий діабет ІІ типу, середньої тяжкості в стадії субкомпенсації, хронічний териоїдит, гіпотериоз середньої тяжкості та потреби постійного лікування, як самої відповідача так і її чоловіка.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові та заявах по суті справи.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, про що надав відзиви на позов та заяви по суті справи. В судове засідання, призначене на 03.11.2021 року не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності (вх. № 38942 від 02.11.2021 року).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі в їхсукупності, суд встановив таке.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплено в статті 51 Конституції України.

Згідно з частиною першою статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків чинним законодавством не пов`язується з працездатністю дітей і їх можливістю надавати батькам матеріальну допомогу та виникає на підставі сукупності наступних умов: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); непрацездатність матері, батька (тобто вони є особами, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або особами з інвалідністю); потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок утримувати батьків включає: сплату аліментів; участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Даний позов пред`явлений саме на підставі статті 203 Сімейного кодексу України, тобто що дочка, зобов`язана брати участь у додаткових витратах на матір, викликаних: тяжкою хворобою; інвалідністю; немічністю.

Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після укладення шлюбу ОСОБА_2 (відповідач у справі) є рідною дочкою ОСОБА_1 (позивача у справі).

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 від 16.04.2018 року, помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - чоловік позивача (а.с. 9)

Згідно паспорта громадянина України, серії НОМЕР_3 від 11.08.1997 року позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є особою пенсійного віку (а.с. 7).

За довідкою про доходи № 312337 (а.с. 16) позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області (Маловисківський район) і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року складає 19254,66 грн.; з 01.02.2019 року по 28.02.2019 рік складає 21649,45 грн.; з 01.01.2019 року по 31.10.2019 рік складає 19302,30 грн. (а.с. 16-19).

У відповідності до довідки про доходи № 889812 Головного управління ПФУ в Кіровоградській області (Маловисківський район) сума пенсії позивача за період з 01.01.2018 року по 31.12.2020 року складає 72796,05 грн.

Крім того, позивачу нарахована та виплачена орендна плата за 2018 рік в сумі - 19254,66 грн, за 2019 рік -в сумі 24844,72 грн., за 2020 рік - в сумі 24844,72 грн. (довідка приватного акціонерного товариства «Мар`янівське», а.с. 168). У 2018-2019 роках приватне акціонерне товариство «Мар`янівське» надавало позивачу одноразову матеріальну допомогу в загальній сумі 3000,00 грн.

Відповідно до статті 203 Сімейного кодексу України дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно зі статтею 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

При цьому, стаття 203 Сімейного кодексу України визначає додатковий обов`язок дочки, сина, пов`язаний з особливими обставинами.

Так, якщо мати, батько не лише є пенсіонерами, а до того ж після присудження аліментів з ними стався нещасний випадок, то це буде підставою для стягнення з дочки, сина додаткових витрат. Такі додаткові витрати (вартість ліків, протезування, інвалідного візка, тощо) можуть стягуватися разово або періодично, наперед або після їх фактичного понесення.

В матеріалах справи міститься довідка КНП «ЦПМСД № 1» Амбулаторія загальної практики -сімейної медицини № 3, про те, що позивач знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря з діагнозом: атеросклеротичний кардіосклероз, Аортосклероз: стеноз АК (S-1,0 см2). ГХ ІІ ст. 2 ризик 4.СН ІІ А зі збереженою ФЗ ЛШФК ІІІ ДЕ ІІ ст. змішаного генезу. ЖКХ. Кіста правої долі печінки (=12мм) Сr сліпої кишки кл. гр. ІІ А ст.2 (а.с. 24) та епікриз із медичної карти стаціонарного хворого № 195/62 про те, що позивач перебувала у стаціонарі з 14.01.2019 року по 23.011.2019 року (а.с.25). Однак суд вважає, що подані докази не можуть бути достатніми в розумінні статті 80 Цивільного процесуального кодексу України, які дають можливість дійти висновку про наявність у позивача тяжкої хвороби. Також суд критично ставиться до посилання позивача на свою немічність, оскільки в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про наявність витрат на придбання пшениці та кукурудзи на утримання домашньої птиці. Тобто позивач спроможна утримувати домашнє господарство.

Інші обґрунтування позову (витрати на утримання себе, сплату комунальних послуг та обслуговування прибудинкової території, забезпечення будинку опаленням та купівлю скрапленого газу для приготування їжі, утримання домашньої птиці) не стосуються предмета позову щодо додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.Однак враховуючи те, що позов обґрунтований такими обставинами, суд зазначає таке.

Зміст понять «непрацездатна особа» і «особа, яка потребує матеріальної допомоги» розкритий законодавцем у статті 75 Сімейного кодексуУкраїни.

Згідно частини третьої статті 75 Сімейного кодексу України непрацездатною вважається особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Сімейного кодексу України особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи відвикористання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно достатті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» і Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлений прожитковий мінімуму для осіб, що втратили працездатність з 01.12.2020 року у розмірі 1769,00грн. з 1 липня - 1854,00 грн, з 1 грудня- 1934,00грн.

Отже, пенсія позивача відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Крім того, матеріалами справи підтверджено отримання позивачем доходів від використання її майна, зокрема орендної плати (а.с. 168) у розмірах, що зазначені вище.

Натомість доходи відповідача, згідно даних, що містяться в матеріалах справи, зокрема індивідуальні відомості пенсійного фонду про застраховану особу - ОСОБА_2 (а.с. 196-198) є меншими ніж у позивача.

Частина другастатті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати стороннюю матеріальну допомогу.

Слід зазначити, що позивач звернулась до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання (ухвала судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06.09.2021 року про відкриття провадження у справі № 404/6237/21, номер провадження 2/404/1656/21, а.с.240).

Таким чином, що стосується саме додаткових витрат на лікування, суд погоджується з доводами відповідача, що розрахунок додаткових витрат на ліки, наведений в позовні заяві є необґрунтованим, суми, зазначені в розрахунку не підтверджені письмовими доказами щодо понесення таких витрат. Крім того, позивачем не доведено наявність тяжкої хвороби, інвалідності або немічності, що є підставою для стягнення додаткових витрат згідно статті 203 Сімейного кодексу України.

Також судом встановлено, що у позивача є ще одна повнолітня, працездатна дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно паспорта громадянина України, серії НОМЕР_4 від 29.08.2017 року. Обставина щодо родинних стосунків визнається сторонами та в силу частини першої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доказування.

І позивачем не зазначено та необґрунтовано, в якому обсязі молодшою дочкою надана допомога на лікування позивача для врахування при визначенні розміру витрат, що заявлений до відповідача.

Звертаючись до суду з позовом, з урахуванням положень статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїхвимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 76, статті 89 Цивільного процесуального кодексуУкраїни доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємнийзв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 77 Цивільного процесуального кодексуУкраїни належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Таким чином, медичних довідок щодо стану здоров`я, яке потребує посиленого лікування та значних коштів, як і доказів про лікування та придбання медикаментів позивач не надала.

Отже, суд вважає, що позивач не довела належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які вона посилається, а відтак позов залишає без задоволення.

Судові витрати розподіляються у відповідності до частини сьомої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України та компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 202, 203, 205 Сімейного кодексу України, статтями 3, 4, 12, 76- 82, 89 141, 258, 263-265,268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на лікування та ліки, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ).

Повний текст рішення суду складено 08.11.2021 року.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда