Справа № 524/5897/20
Провадження № 4-с/524/49/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2021 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарісудового засідання Лапік К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Галченко Марини Вячеславівни, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

В обґрунтування скарги зазначає, що на виконанні в Автозаводському відділі державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває виконавче провадження № 64727860 з примусового виконання судового наказу № 524/5897/20 від 20.10.2020 року, виданого Автозаводським районним судом м.Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» заборгованості у розмірі 4354,04 грн. В межах виконавчого провадження постановою державного виконавця від 09.08.2021 року накладено арешт на банківській рахунок відкритий у АКБ «ІндустріалБанк» на який зараховуються виключно пенсійні виплати. Звернулась до державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)Галченко М.В. із заявою про зняття арешту з пенсійного рахунку, як рахунку із спеціальним режимом використання, додавши довідки та виписки з АКБ «ІндустріалБанк». Проте листом від 07.10.2021 року відмовлено у знятті арешту з рахунку з посиланням, що вказаний рахунок є поточним.

Враховуючи викладене просить визнати дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Галченко М.В. щодо арешту коштів, які знаходяться на рахунку для зарахування пенсійних виплат неправомірними та скасувати постанову державного виконавця про арешт коштів боржника від 09.08.2021 року в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Управління Пенсійного Фонду України як пенсійні виплати ОСОБА_1 на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий у АКБ «ІндустріалБанк».

04.11.2021 року 22.06.2021 року Автозаводським відділом державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) подано відзив на скаргу у якому просять відмовити у її задоволенні. Зазначають, що у відділі перебуває виконавче провадження № 64727860. В межах виконавчого провадження постановою державного виконавця від 09.08.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках банківських установ на ім`я ОСОБА_1 . Із змісту постанови державного виконавця вбачається, що банківським установам визначено порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки звернення стягнення на які заборонено законом.

При накладенні арешту на картковий рахунок ОСОБА_1 від АКБ «ІндустріалБанк» не надходило відповіді про неможливість такої дії у зв`язку із спеціальним режимом використання цього рахунку. Зазначене свідчить, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про що мається в матеріалах справи довідка про доставку судової повістки на електронну адресу.

Автозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) просять розглянути скаргу без участі представника. У задоволенні скарги просять відмовити з підстав викладених у відзиві.

Представник ТОВ «Полтаваенергозбут» просить відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на наявність заборгованості та правомірність дій державного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні в Автозаводському відділі державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває виконавче провадження № 64727860 з примусового виконання судового наказу № 524/5897/20 від 20.10.2020 року, виданого Автозаводським районним судом м.Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» заборгованості у розмірі 4354,04 грн.

05.03.2021 року постановою державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Галченко М.В. відкрито виконавче провадження.

09.08.2021 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, а саме накладено арешт на грошові кошти що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

19.08.2021 року ОСОБА_1 подано до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) заяву, в якій просила скасувати арешт з коштів, які містяться на картковому рахунку, відкритому на її ім`я у АКБ «ІндустріалБанк» на який зараховуються пенсійні виплати, однак, листом начальника Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці відмовлено у знятті арешту з коштів.

07.09.2020 року ОСОБА_2 звернувся до Автозаводський районного суду м.Кременчука зі скаргою на дії державного виконавця Автозаводського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці, яка ухвалою суду від 07.09.2020 року повернута заявнику.

Як вбачається з матеріалів скарги, згідно довідки АКБ «ІндустріалБанк» від 18.08.2021 року на ім`я ОСОБА_1 в АКБ «ІндустріалБанк» відкрито рахунок (пенсійний) для отримання виключно пенсійних виплат, залишок грошових коштів станом на 10 год. 33 хв. 18.08.2021 року складає по рахунку НОМЕР_1 - 4963,72 грн.

Оскаржуючи дії державного виконавця, заявник посилається на те, що на банківський рахунок йому перераховуються пенсійні виплати, а тому накладений арешт є неправомірним.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом статей 1, 3 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Банк приймаючи постанову до виконання, не визначив статус коштів та рахунку на якому вони знаходяться як рахунок із спеціальним режимом використання і не повідомляв виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та не повернув його постанову без виконання, що було б підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Таку правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 905/361/19.

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі N 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 03 лютого 2021 року у справі №756/1927/16-ц.

Накладаючи арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , яка не виконала судове рішення, державний виконавець у постанові від 09.08.2021 року зазначив, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які забороне нозаконом, та належать боржнику. Отже, державним виконавцем при винесенні вказаної постанови не порушено вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Банк на який нормами ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку виконав. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

Також суд враховує, що скаржник не позбавлена можливості за її бажанням отримувати пенсійні виплати поштовими переказами на вказаний нею рахунок (адресу), а тому твердження про те, що накладення арешту на грошові кошти порушує її право на отримання пенсії є необґрунтованим.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення скарги заявника, оскільки державний виконавець при винесені постанови про арешт коштів боржника діяв відповідно до чинного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» та в межах повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447, 449, 450, 451 ЦПК України, суд,-

П О СТ А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Галченко Марини Вячеславівни - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її проголошення.

Суддя О.С. Предоляк