Справа № 353/584/21
Провадження № 2/353/263/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мотрук Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Байдюка В.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Сторожука А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, -

в с т а н о в и в:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому в розмірі 100900 грн. Представник позивача вимоги обґрунтовував тим, що 01.06.2019 року о 23 год 00 хв в м.Івано-Франківську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 . За результатами даної ДТП на відповідача за порушення вимог п.10.1; 10.3; 13.1; 13.1. ПДР України, складено протокол про адміністративне правопорушення. 15.10.2019 року постановою Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 124 КУпАП. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24.01.2020 року постанову Івано-Франківського міського суду від 15.10.2019 року щодо відповідача залишено без змін. В результаті даної ДТП автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 не була застрахована. Відповідно до п. 39.1., 39.2. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. На підставі наказу № 4371 від 14.04.2020 року позивач відшкодував ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 100000 грн. Загальний розмір витрат, що включає витрати на проведення врегулювання спору та на збір документів складає 100900 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, то відповідач, як особа, що винувата у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати позивачу в порядку регресу завдану шкоду у визначеному розмірі. Останньому направлялася претензія, щодо добровільного відшкодування шкоди, проте відповідач вказане відправлення не отримав та воно повернулося у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства та зазначених обставин просив стягнути із ОСОБА_1 100000 грн, відшкодовану МТСБУ за завдану шкоду в порядку регресу, 900 грн 00 коп на проведення врегулювання спору та на збір документів, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн 00 коп.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві останній зазначив, що просить справу розглядати без його участі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що він не був за кермом автомобіля марки «Volkswagen», а був інший чоловік, який втік у кущі. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, з підстав, зазначених у наданому суду відзиві на позов, підтримав вступне слово відповідача та пояснив, що у постанові Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2019 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено факт відсутності керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Volkswagen», у якій зазначено, що з пасажирського водіння вийшов ОСОБА_1 , який не мав при собі водійського посвідчення та документів на транспортний засіб. Крім того позивачем не досліджено, чи має даний автомобіль марки «Фольцваген Гольф», н.з. НОМЕР_1 страховий сертифікат «зелена карта», що потягнуло б певні виплати страховою компанією, а тому вважає, що даний позов подано передчасно. Зазначив, що розрахунок суми, що стягується з відповідача в порядку регресу, був проведений з порушенням чинного законодавства, оскільки згідно звіту № 158 від 04.07.2019 року ринкова вартість КТЗ до пошкодження становить 492434 грн 93 коп, однак жодного обґрунтування такої вартості експертом не вказано та не підтверджено відповідними даними з офіційних електронних каталогів та/або спеціалізованих експертних програм. Він звернувся з адвокатським запитом до Івано-Франківського НДЕКЦ та згідно відповіді на даний запит, згідно пріоритетного періодичного довідника-каталога Бюлетня авто товарознавця № 107 за червень 2019 року, пропонована середня довідкова ціна продажу автомобілів марки BMW 530і, 2006 року випуску, станом на 01.06.2019 року становить 386160 грн. Різниця між вартістю транспортного засобу, що зазначена у звіті № 158 та вартістю, що зазначена у відповіді Івано-Франківського НДКЦ від 12.10.2019 року, становить 106274 грн. 93 коп, яка впливає і на результат розрахунків вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Суд, заслухавши вступне слово відповідача та його представника, дослідивши подані сторонами письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і відзиви на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та спору по суті приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 5, 12, 13, 81, 82, 262 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи судом установлено, що на підставі постанови Івано-Франківського міського суду від 15.10.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ст. 124 КУпАП; провадження щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. У постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 196817, ОСОБА_1 , 01.06.2019 року о 23 год 00 хв. в м.Івано-Франківську по вул.Надрічна, керуючи транспортним засобом марки «Фольцваген Гольф», н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості, виїхав на смугу зустрічного руху, скоїв ДТП з автомобілем марки «БМВ», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , після чого вчинив наїзд на електроопору. Внаслідок ДТП, громадяни, які були в автомобілі марки «БМВ» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження, а автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_6 порушив п. 10.1., 10.3., 13.1., 13.3., ПДР України, відповідальність за які передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24.01.2020 року дану постанову Івано-Франківського міського суду від 15.10.2019 року щодо відповідача залишено без змін. ( а.с.4-9).

Суд вважає твердження представника відповідача хибним та таким, що не заслуговує на увагу про те, що постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2019 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито за відсутності події і складу, встановлено факт відсутності керування ним вищевказаним транспортним засобом, тобто факт відсутності вини останнього у вчиненні ДТП, оскільки дана постанова не має преюдиційного значення для розгляду цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому.

Натомість, вирішуючи спір у даній цивільній справі, саме постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24.01.2020 року, суд вважає доказом по справі, оскільки саме останньою ОСОБА_1 визнано винуватим за ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), що спричинило отримання механічних пошкоджень автомобілів з матеріальними збитками під час ДТП, яка мала місце 01.06.2019 року.

Відповідно до п. 39.1., 39.2. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Станом на дату скоєння ДТП цивільно правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

05.06.2019 року відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий ОСОБА_2 подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.22).

04.02.2020 року, керуючись ст. 35 та п.п.а) п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий ОСОБА_2 подав позивачу заяву про відшкодування шкоди (а.с.23).

Звітом № 158 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (дата оцінки - 01.06.2019 року, дата складання висновку 04.07.2019 року), вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, тобто матеріального збитку завданого власнику автомобіля «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП складає 193770 грн 65 коп. У даному звіті вказано ринкову вартість КТЗ до пошкодження 492434 грн 93 коп (а.с.12).

Представником відповідача до матеріалів справи долучено копію відповіді на адвокатський запит, у якій зазначено, що згідно пріоритетного періодичного довідника-каталога Бюлетня авто товарознавця № 107 за червень 2019 року, пропонована середня довідкова ціна продажу автомобілів марки BMW 530і, 2006 року випуску, станом на 01.06.2019 року становить 386160 грн.

Однак, суд не бере до уваги надану останньому Івано-Франківським НДКЦ відповідь на адвокатський запит, оскільки у ній зазначено, що вартість вищевказаного автомобіля станом на 01.06.2019 року становить 386160 грн., без урахування відповідних коефіцієнтів, які можуть збільшувати або знижувати вартість транспортного засобу та відповідного коригування по пробігу. Також, повідомлено, що для встановлення середньої ринкової вартості автомобіля необхідно проводити додаткові дослідження. Натомість, звіт № 158, який наданий позивачем, проводився експертомоцінювачем автотранспортних засобів інженером механіком та пройшов навчання за кваліфікацією судового експерта за спеціальністю 12.2. «Визначення вартості дорожньо-транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», має стаж експертної роботи за вказаною спеціальністю з 2007 року та відповідні кваліфікаційні свідоцтва. Крім того, даний звіт проводився експертом на підставі акту огляду та фотографій транспортного засобу та з використанням інших інформаційних джерел (а.с.16 -21).

Тому саме звіт, який наданий позивачем, суд вважає належжним, допустими та достатітнім доказом, що підтверджує фактичний розмір матеріальної шкоди, завданої автомобілю марки «BMW 530і», д.н.з. НОМЕР_2 .

На підставі наказу № 4371 від 14.04.2020 року позивач відшкодував потерпілому ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 100000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 1477805 від 16.04.2020 року ( а.с.25).

22.04.2021 року представник позивача за довіреністю на адресу відповідача надіслав претензію про добровільне погашення регресної заборгованості, проте відповідач вказане відправлення не отримав та воно повернулося у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 29 вищевказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктами 33.1, 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Нормами підпункту 38.2.1. пункту 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Тобто Законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.

За встановлених в судовому засіданні обставин, ОСОБА_1 в даному конкретному випадку є завдавачем шкоди, тобто особою, яка відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язана відшкодовувати шкоду. Враховуючи те, що Моторним (транспортним) страховим бюро України сплачено частину вартості матеріальних збитків, завданих транспортному засобу марки «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , яким він керував в момент вчинення ДТП, то суд вважає позовні вимоги в частині стягнення шкоди з відповідача ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України у розмірі 100000 грн. на відшкодування завданої шкоди в порядку регресу підставними, обґрунтованими та доведеними.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь МТСБУ коштів у розмірі 900 грн понесених у зв`язку з проведенням врегулювання справи та збору документів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до платіжного доручення від 29.07.2019 року № 2179, покупець «МТСБУ» провело оплату коштів у розмірі 900 грн за послугу організації складання калькуляції вартості відновлювального ремонту та визначення розміру збитків, а також транспортні витрати, однак з вищевказаного доручення не можливо встановити хто є отримувачем коштів. Відповідно до ст. 1191 ЦПК України кошти у розмірі 900 грн не є сумою відшкодування шкоди, яка відшкодовується у порядку регресу.

Також, суд не враховує твердження представника відповідача про те, що при сплаті відшкодування потерпілому ОСОБА_2 позивачем не досліджено той факт, що транспортний засіб, в якому перебував відповідач на час вчинення ДТП має іноземну реєстрацію, оскільки МТСБУ, відповідно до ЗУ № Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює виплату страхового відшкодування (регламентної виплати) на підставі повідомлення потерпілого про дорожньо-транспортну пригоду, що передбачено ст. 33 даного Закону та заяви потерпілого про відшкодування шкоди, що передбаченого ст. 41 Закону. Відповідно до ст. 41 п. 41.2. (в) вищевказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка". Проте, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не містить обов`язку МТСБУ самостійно здійснювати розслідування, в тому числі наявність чи відсутність "Зеленої карти". У матеріалах справи відсутні відомості про звернення до МТСБУ з цього приводу від учасників ДТП.

З урахуванням правової позиції, висловленої ЄСПЛ при розгляді справи "Серявін проти України", а саме те, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 р.). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам та запереченням учасників судового процесу, надано можливість сторонам в судовому засіданні обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Відповідачем та його представником у встановленому Законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача 100000 гривень заборгованості, то на користь позивача з відповідача необхідно стягнути 2249 грн 75 коп (100000 х 2270,00 /100900) сплаченого судового збору.

На підставі викладеного,відповідно до ст. 1187, 1191, 1192, 1194, ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат, понесених на проведення врегулювання справи та збір документів у розмірі 900 (дев`ятсот) гривень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого судового збору у розмірі 2249 (дві тисячі двісті сорок дев`ять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02154, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий.

Повний текс судового рішення виготовлено 05 листопада 2021 року.

ГоловуючийЛ. І. МОТРУК