Справа № 635/2014/21
Провадження по справі № 2/635/2177/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді - Шинкарчука Я. А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 , третя особа: Харківська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 , третя особа: Харківська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в якій просить суд визнати договір купівлі продажу житлового будинку з надвірними будівлями № 1-575 від 28 березня 1994, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений на Харківській товарній біржі між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 червня 1994 року в Харківському бюро технічної інвентаризації, за реєстровим № 2408 дійсним.

Позов обґрунтовано тим, що позивач з 1994 року проживав з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок АДРЕСА_1 . Факт проживання позивача та померлої ОСОБА_3 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини встановлено рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 грудня 2020 року. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражі Н.П. із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги (ст. 1264 ЦК України). Постановою нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. від 09 лютого 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки документом, який посвідчує право власності на житловий будинок ОСОБА_3 є договір купівлі продажу № 1-575, зареєстрований Харківською товарною біржею 28 березня 1994, реєстраційний номер 1-574, право власності зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 28 червня 1994 року за реєстровим № 2408, записано у реєстрову книгу 19, що не відповідає вимогам статті 227 Цивільного кодексу УРСР 1963 року щодо форми договору купівлі продажу житлового будинку. Відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу позбавляє позивача можливості оформити спадкові права. Як вбачається зі змісту договору від 28 березня 1994 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на Харківській товарній біржі, зазначений правочин містить всі ознаки договору купівлі продажу, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору купівлі продажу, передбачених ст. 153 ЦК України, який діяв на момент укладення вказаного правочину, про що свідчить їх підпис у ньому. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін правочину не заявляв. Після укладання зазначеного договору, позивач та ОСОБА_3 постійно проживали у будинку АДРЕСА_1 , регулярно сплачували комунальні платежі та утримували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в належно санітарно технічному стані. На час укладання договору на товарній біржі під час придбання житлового будинку строни не знали, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним ЗУ «Про товарну біржу», відповідно до якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали. З урахуванням того, що ОСОБА_3 , яка є покупцем житлового будинку, померла, тому відсутня можливість нотаріально посвідчити договір купівлі продажу житлового будинку. Крім того, позивачу не відомо місце проживання та реєстрації продавця житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 . На підставі ухвали суду від 26 березня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху, окреслено недоліки, які слід усунути та визначено строк для їх усунення.

01 квітня 2021 року до суду від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява.

На підставі ухвали суду від 08 квітня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача Височанської селищної ради Харківського району Харківської області звернулась до суду з заявою, в якій просять суд розглянути справу без участі представника Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, прийняти законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідач ОСОБА_2 причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та будь яких заяв та клопотань до суду не надав.

Представник третьої особи Харківської товарної біржі причини неявки суду не повідомив, пояснення на позовну заяву не надав.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.

Судом встановлено, що 28 березня 1994 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на Харківській товарній біржі укладено договір купівлі-продажу нерухомості №1-575, предметом якого є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований на Харківській товарній біржі, а також право власності ОСОБА_3 на будинок зареєстровано у Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації, за реєстровим №2408, записано у реєстрову книгу 19.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане 25 вересня 2019 року Виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, актова запис № 138, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 01 січня 2004 року по 18 вересня 2019 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з 01 січня 2004 року по 18 вересня 2019 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу встановлено рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 грудня 2020 року, яке набуло законної сили 26 січня 2021 року .

Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області від 09.02.2021 року, було відмовлено ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки документом, який посвідчує право власності на житловий будинок ОСОБА_3 є Договір купівлі продажу №1-575, зареєстрований Харківською товарною біржею 28 березня 1994 року, реєстраційний номер 1-575, право власності зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 28 червня 1994 року за реєстровим № 2408, записано у реєстрову книгу 19, що не відповідає вимогам статті 227 ЦК УРСР 1963 року щодо форми договору купівлі продажу жилого будинку.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди за усіма істотними умовами договору, продаж будинку вчинено за 5000000 карбованців, які продавець отримав до підписання договору, відбулася передача майна і ОСОБА_3 фактично вступила у володіння придбаним будинком з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до статті 5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

На спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР (1963 року), оскільки Договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений 28 березня 1994 року.

Згідно зі статтею 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (стаття 128 ЦК України (у редакції 1963 року).

Відповідно до частини першої статті 45, статті 47 ЦК України (у редакції 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частина 2 статті 48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Статтею 227 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до частини другої статті 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Крім того, за змістом статей 128, 153 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Реєстрація бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_3 права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на березень 1994 року не суперечила чинному законодавству.

З огляду на викладене, враховуючи, що сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на статтю 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1 - 575 від 28 березня 1994 року, оформленого в Харківській товарній біржі дійсним.

Також, суд зазначає, що позивач визначився з позовними вимогами про визнання договору купівлі-продажу дійсним, оскільки відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку, який входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_3 , є єдиною перешкодою для нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Визнання права власності на спадкове майно за рішенням суду можливо у виключних випадках, зокрема у разі відсутності у нотаріуса можливості видати свідоцтво про право на спадщину взагалі.

В інших випадках, рішення суду за наявності відповідних підстав та доведеністю заяви (вимог) має усувати для належного і добросовісного спадкоємця перешкоди в отриманні у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи наведене, оцінивши всі зібрані у справі докази, встановивши характер правовідносин, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 , третя особа: Харківська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 від 28 березня 1994 року, укладений на Харківській товарній біржі між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 червня 1994 року в Харківському бюро технічної інвентаризації, за реєстровим № 2408.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

відповідач 1 Височанська селищна рада Харківського району Харківської області, місцезнаходження: вул.Бульварна, 12 смт Високий Харківського району Харківської області, 62460, .

відповідач 2 ? ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_3

третя особа ? Харківська товарна біржа, місцезнаходження: пр.Науки, 5 м.Харків, 61058 , ЄДРПОУ-14086755.

.

Повне рішення складено 05 листопада 2021 року.

Суддя Я.А. Шинкарчук