Справа № 758/9343/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: представника позивача - адвоката Корзнікова С.В.,

представника відповідача - адвоката Кушніра Д.А.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», третя особа: ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання в чинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просить визнати протиправними дії відповідача, з нарахування відсотків за користування кредит, після зміни строку виконання зобов`язань, з липня по грудень (включно) 2015р., в загальній сумі 4597,53 долари США по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 20.06.2008р. та скасувати протиправно нараховані відсотки.

Позов обґрунтовує тим, що 20.06.2008р. між ОСОБА_2 (далі Позивачка) та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (надалі відповідачем), був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 (далі - Кредитний договір). Згідно вимогам ЗУ «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008, були внесені зміни у Статут АКІБ «Укрсиббанк» відповідно цим змінам повне найменування Відповідача (банку) стало Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач надав позивачу кошти в розмірі 100000 (сто тисяч доларів США), що на дату отримання кредиту становило еквівалент 485250,00 (чотириста вісімдесят п`ять тисяч тісті п`ятдесят) гривен за курсом НБУ на день укладення Кредитного договору, а позивач зобов`язувалась повернути надані кошти у повному обсязі не пізніше 21 червня 2038 року. Також, позивач зобов`язувалась сплачувати 14% річних за користування кредитом. В забезпечення зобов`язань за даним Кредитним договором в заставу була передана квартира АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві приватної власності, а також між відповідачем та ОСОБА_1 , був укладений Договір поруки №212721, згідно якого, ОСОБА_1 , несе солідарну відповідальність з усіх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором. 22.12.2015р. між позивачем та відповідачем, була укладена додаткова угода №1 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 20.06.2008 р. та Договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) № 0, згідно даного Договору, Відповідач надає Позивачу кредит в сумі 905302,93 грн., але фактично за цим Договором № 0, Відповідач не надає грошовий кредит (позику),а переводить, по курсу НБУ, у гривню, частину боргу (зобов`язань), за попереднім валютним кредитом (по договору № 0 від 20.06.2008р.), під більш високий відсоток та с більш жорсткими умовами договору. Схематично, згідно домовленості між Сторонами, у відсотках, списання заборгованості (яка існувала на 22.12.2015 р.) за валютним кредитом відбулось, наступним чином,- «45% на 55%», тобто Відповідач (Банк) списав 55% заборгованості, а 45% перевів у гривню надавши новий, гривневий кредит (фактично просто переуклавши договір) під більш високий відсоток (20,9%). Виходячи з фактично нарахованої, Банком заборгованості, це становило: 45% - 39422,70 доларів США, в еквіваленті на 22.12.15р.,- 905302,93 грн., позивачу надано як кредит, 55% - 43997,52(тіло кредиту разом з відсотками) дол. США, в еквіваленті на 25.12.15р.,-1010380,26 грн., позивачу, було анульовано (прощено), в якості реструктуризації валютного кредиту, після подання відповідного клопотання, щодо анулювання частини заборгованості. До того, фактично, на 22.12.2015р., загальна сума заборгованості за Кредитним договором, розрахована Відповідачем, становила 83420,22 доларів США. 22.12.2015р.дана заборгованість, була повністю погашена за рахунок нового кредиту та прощення, а Кредитний договір було припинено. Окрім цього, 03 червня 2015р., позивачем отримано Вимогу вих. 30-11/25662 від 28.05.15р., підписану представником за дорученням АТ «УкрСиббанк» (Департамент зі стягнення боргів), М.О. Колісником. Цією Вимогою, Відповідач, інформує про наявність заборгованості за Кредитним договором, станом на 30.04.2015р, яка становить 73927,80 доларів США та вимагає усунень порушень Кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості по процентах (що нараховані за останні вісім місяців) протягом 31-го дня, в разі не усунення порушень, Банк (Відповідач) вимагатиме сплати повної заборгованості, як по кредиту так і по відсоткам. В іншому випадку Відповідач погрожує звернутись до суду з покладенням на Позичальника судових витрат. Таким чином, відповідач в зв`язку з неналежним виконанням позивачем умов Кредитного договору, змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором з 21 червня 2038 року на липень 2015 року та мав право звернутися до сулу із позовом про дострокове стягнення заборгованості, що Відповідачем було зроблене, в серпні 2015 року.На думку Позивачки, після направлення Відповідачем письмового повідомлення (Вимоги) з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості, визначений термін повернення кредиту частинами був змінений на повернення всією сумою в термін 31 день з дня отримання Вимоги, тобто Кредитний договір припинив свою дію та Відповідач (Банк) втратив можливість нарахування та стягнення з Позивачки відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, штрафів та пені, поза строком дії Кредитного договору не встановлено, а головне Кредитним договором не встановлено те, в якій саме сумі, ці нарахування повинні відбуватись. Позивач вважає дії Відповідача, з нарахування відсотків за користування кредитом незаконними, внаслідок чого, були незаконно нараховані відсотки за наступні місяці:за липень 2015 року в сумі - 814,29 доларів США; за серпень 2015 року в сумі - 814,29 доларів США; за вересень 2015 року в сумі - 788,02 доларів США; за жовтень 2015 року в сумі - 814,29 доларів США; за листопад 2015 року в сумі - 788,02 доларів США; за грудень (25 днів +1 день)2015 року в сумі - 544,88 +33,74 доларів США, та загальна сума заборгованості неправомірно збільшилась на суму 4597.53 долара США.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 20.07.2018 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що 20.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», та ОСОБА_2 , укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого Відповідач видав Позивачу кредит в іноземній валюті в сумі 100 000,00 доларів США. В забезпечення вказаного кредиту, в тому числі було укладено договір поруки №212721 від 20.06.2008 року з ОСОБА_1 та договір іпотеки від 20.06.2008 року. 07.12.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про рефінансування кредитної заборгованості за валютним кредитом та надання кредиту в національній валюті. 22.12.2015 року між Позивачем та Відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.06.2008 року щодо прощення частини боргу. Відповідно до вказаної додаткової угоди сторони дійшли до згоди, що Відповідач здійснює анулювання (прощення) частини заборгованості Позивача за договором у наступному порядку: подання Позивачем Відповідачу відповідного клопотання (заяви) щодо анулювання (прощення) частини заборгованості за Договором, та погашення позивачем частини заборгованості у розмірі не менше еквіваленту, що дорівнює 905 302,93 грн. у валюті наданого кредиту за Договором за курсом уповноваженого банку, а саме за курсом купівлі такої валюти Відповідачем на Міжбанківському валютному ринку України (МВРУ), що склався на дату купівлі такої валюти Відповідачем за заявою клієнта. Таке погашення має бути здійснено в дату купівлі Відповідачем відповідної валюти на МВРУ. За умови дотримання положень 1.1. цієї Додаткової угоди, анулювання (прощення) частини заборгованості за договором здійснюється не раніше наступного робочого дня з дати погашення Позиване, частини заборгованості за Договором відповідно до пп.б) п.1.1 цієї Додаткової угоди.22.12.2015 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) №0, відповідно до якого Позивачу надано кредит в сумі 905 302,93 грн. для погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 20.06.2008 року, укладеного між Позивачем та Відповідачем. 24.12.2015 року Позивачем було погашено 24 158,92 доларів США за кредитом, 12 792,22 долари США відсотків за кредитом. 25.12.2015року після погашення Позивачем частини боргу за кредитним договором Відповідачем було прийнято рішення про анулювання Позивачу частини заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 20.06.2008 року, а саме суми основного боргу (кредиту) в розмірі 43 385,90 доларів США, суми відсотків 611,62 доларів США. Таким чином, договір про надання споживчого кредиту №0 від 20.06.2008 року було припинено прощенням боргу 25.12.2015 року. Оригінал повідомлення про анулювання боргу було отримано Позивачем 25.12.2015 року. Доводи Позивача стосовно того, що після направлення Відповідачем письмового повідомлення (Вимоги) про дострокове погашення всієї заборгованості, визначений термін повернення кредиту частинами був змінений на повернення всією сумою в термін 31 день з дня отримання Вимоги, кредитний договір припинив свою дію та Відповідач втратив можливість нарахування та стягнення з Позивача відсотків за кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, штрафів, пені поза строком дії кредитного договору не встановлено, а головне кредитний договором не встановлено те, в якій саме сумі ці нарахування повинні відбуватись не відповідає ні діючому законодавству, ні умовам укладеного між сторонами договору. Обґрунтовуючи припинення кредитного договору отриманою вимогою про дострокове погашення всієї суми кредиту, Позивач замовчує той факт. що в послідуючому Відповідачем було відкликано цю вимогу повідомленням про відзив (скасування) вимоги від 28.05.2015 року за вих.№ 30-11/25662 щодо дострокового погашення кредиту в зв`язку з погашенням кредиту. Копію вимоги додаю. Таким чином вважає, що доводи Позивача необґрунтовані, суперечать умовам укладеного між сторонами кредитного договору та діючому законодавству України.

Третьою особою ОСОБА_1 подані письмові заперечення, в яких останній зазначає, що не погоджується з викладеним в відзиві, окрім хронології укладених договорів, вважає доводи надуманими та такими, що повністю підтверджують те, що дії банку з нарахування відсотків після закінчення дії договору є незаконні, а посилання відповідача на умови договору, який відповідач скориставшись умовами того ж самого договору, направивши вимогу, розірвав/припинив дію. Після чого, ще й звернувся до суду для стягнення заборгованості. Якщо були прострочені проценти або прострочені комісії, банк (відповідач), згідно умов договору (абз. 3 п.1.3.1 договір про надання споживчого кредиту № 0 від 20.06.2008 р.), повинен був нараховувати процентну ставку збільшену вдвічі, але відповідач продовжував нараховувати відсотки по ставці 14%. Направивши позивачу вимогу, вих, 30-11/25662 від 28,05.15р. (отримана 03.06.2015р), про наявність заборгованості за Кредитним договором станом на 30.04.2015р, яка становить 73927,80 доларів США та вимагає усунень порушень Кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості по процентах (що нараховані за останні вісім місяців) протягом 31-го дня, в разі не усунення порушень, Банк(Відповідач) вимагатиме сплати повної заборгованості, як по кредиту так і по відсоткам, в іншому випадку Відповідач погрожує звернутись до суду з покладенням на Позичальника судових витрат, Відповідач, користуючись своїм правом одноособово, змінює строк виконання зобов`язання за кредитним договором, з 21 червня 2038 рожу на липень 2016 року, та звернувшись в серпні 2015р, до суду, для стягнення заборгованості за даним кредитом, тільки підтвердив те, що кредитний договір розірваний та банк намагатиметься стягнути кошти, навіть за рахунок нерухомості, єдиного житла боржника, чим поставив Позивача в досить скрутне становище, і в подальшому, вимусив її підписати договір на невигідних для себе умовах та сплатити все, що нарахував банк аби зупинити судове провадження та не втратити єдине житло своєї родини. Тому, посилання Відповідача, на п. 1.3.1. Договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.06.2008 р. є необґрунтованим, даний пункт стосується саме п. 1.2.2 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит в термін і розмірах що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № І, але в будь-якому випадку не пізніше 21.06.2038 р. А п.6.2, на якій посилається Відповідач, стосується саме Розділу 6., того ж Договору №0 від 20.06.2008р, цей розділ називається, «Порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банка», та який визначає і містить саме порядок дій при достроковому поверненні кредиту за вимогою Банку, а тому в цьому випадку, дійсно заборгованість вважатиметься простроченою, але сам договір буде розірваний, а до правовідносин мають застосовуватись норми законів діючого законодавства України.

Від позивача ОСОБА_2 надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій остання просить: 1) визнати протиправними дії відповідача, з нарахування відсотків за користування кредит, після зміни строку виконання зобов`язань, з липня по грудень (включно) 2015р., в загальній сумі 4597,53 долари США по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 20.06.2008р; 2) зобов`язати відповідача, здійснити перерахунок основної суми заборгованості, за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20.06.2008 року, станом на 05 липня 2015 р; 3) зобов`язати відповідача, здійснити перерахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22.12.2015 р., з урахуванням сплачених ОСОБА_2 , протиправно нарахованих відсотків, в загальній сумі 4597,53 долара США, зарахувавши ці суми в рахунок основного боргу.

Представником відповідача подано відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому сторона відповідача стверджує, що змінений позов необґрунтований та не підлягає задоволенню. Відповідач право дострокового повернення коштів за кредитним договором не реалізував, оскільки сторони домовились про припинення кредитного договору шляхом часткового погашення кредиту та шляхом прощення частини боргу відповідно до ст.605 ЦК України, внаслідок чого Відповідач відкликав вимогу та не звертався до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості. Таким чином, договір про надання споживчого кредиту №0 від 20.06.2008 року було припинено прощенням боргу 25.12.2015 року. Оригінал повідомлення про анулювання боргу було отримано Позивачем 25.12.2015 року. Доводи Позивача стосовно того, що після направлення Відповідачем письмового повідомлення (Вимоги) про дострокове погашення всієї заборгованості, визначений термін повернення кредиту частинами був змінений на повернення всією сумою в термін 31 день з дня отримання Вимоги, кредитний договір припинив свою дію та Відповідач втратив можливість нарахування та стягнення з Позивача відсотків за кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, штрафів, пені поза строком дії кредитного договору не встановлено, а головне кредитним договором не встановлено те, в якій саме сумі нарахування повинні відбуватись не відповідає ні діючому законодавству, ні умовам укладеного між сторонами договору. Звертаючись до суду із вказаним позовом, Позивач посилається на судову практику, яка не стосується предмету спору, ці справи мають інші фактичні обставини, встановлені судом. Верховний Суд розглядав позови про стягнення заборгованості за кредитом, яку достроково стягував кредитор. В даному випадку кредитор не реалізував своє право дострокового стягнення заборгованості, а кредитний договір було припинено за інших обставин шляхом домовленості сторін про прощення боргу. Сторони кредитного договору прийшли до згоди про часткове рефінансування шляхом укладення окремого кредитного договору та прощення боргу саме на таких умовах, які передбачені у договорах. Укладена додаткова угода №1 та договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) №0 підписана обома сторонами, при укладенні цих договорів досягнуто згоди за всіма істотними умовами.

Позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якому позивач зазначає, що доводи Відповідача, що він начебто не реалізував свого права на дострокове стягнення кредиту, є хибними та спростовуються доказами, що додаються до даної відповіді, і головне, фактом про те, що після направлення Вимоги, та після звернення відповідача з позовом до суду, в грудні 2015 року, кредитний договір № 0 від 20.06.2008р. укладений строком на 30 років (до червня 2038 року) - було припинено, а заборгованість по ньому сплачена в повному обсязі. Банк, своїми діями, змусив позивача, як боржника, піти на домовленості з ним, в іншому випадку, через декілька місяців, було б винесене рішення про стягнення заборгованості. При погашенні кредиту (за рахунок одержання нового), Банк виставив рахунок, будь яких розрахунків не надав, хоча на той час, з боку позивача було сплачено близько 30000 дол. США, тіла кредиту, та близько 60000 дол США, відсотків за користування ним, цим кредитом, тобто банк видавши 100000 дол. США, на час, так званих поступок по кредитному договору, нічого не втрачав, а ще й отримував новий договір, з новими, більш жорсткішими умовами і головне сумою кредиту, яка в гривневому еквіваленті перевищувала старий кредит, виданий в 2008 році, і майже виплачений, практично в 2 рази. Після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту, право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти - припиняється. Такий правовий висновок був зазначений ще у березні 2018 року. Він доволі кардинально змінив підхід у стягненні заборгованості банківськими установами, тому спори у подібних справах потрапляли до Великої Палати і у 2019 році. Він зводиться до того, що кредитор не може нараховувати проценти за кредитним договором після закінчення строку кредитування або у разі пред`явлення кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту у порядку, передбаченому положеннями статті 1050 Цивільного кодексу. Такий правовий висновок зазначений у постановах Великої Палати Верховного Суду: № 127/15672/16-ц від 08.11.2019 року; № 723/304/16-ц від 23.10.2019 року; № 1519/2-3165/11 від 03.07.2019 року; № 461/10610/13-ц від 10.04.2019 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні з підстав, наведених у відзиві.

Третя особа в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свободи чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.3, ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 20.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», та ОСОБА_2 , укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого Відповідач видав Позивачу кредит в іноземній валюті в сумі 100 000,00 доларів США.

В забезпечення вказаного кредиту, в тому числі було укладено договір поруки №212721 від 20.06.2008 року з ОСОБА_1 та договір іпотеки від 20.06.2008 року.

07.12.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про рефінансування кредитної заборгованості за валютним кредитом та надання кредиту в національній валюті.

22.12.2015 року між Позивачем та Відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.06.2008 року щодо прощення частини боргу.

Відповідно до вказаної додаткової угоди сторони дійшли до згоди, що Відповідач здійснює анулювання (прощення) частини заборгованості Позивача за договором у наступному порядку: подання Позивачем Відповідачу відповідного клопотання (заяви) щодо анулювання (прощення) частини заборгованості за Договором, та погашення позивачем частини заборгованості у розмірі не менше еквіваленту, що дорівнює 905 302,93 грн. у валюті наданого кредиту за Договором за курсом уповноваженого банку, а саме за курсом купівлі такої валюти Відповідачем на Міжбанківському валютному ринку України (МВРУ), що склався на дату купівлі такої валюти Відповідачем за заявою клієнта. Таке погашення має бути здійснено в дату купівлі Відповідачем відповідної валюти на МВРУ. За умови дотримання положень 1.1. цієї Додаткової угоди, анулювання (прощення) частини заборгованості за договором здійснюється не раніше наступного робочого дня з дати погашення Позиване, частини заборгованості за Договором відповідно до пп.б) п.1.1 цієї Додаткової угоди.

22.12.2015 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) №0, відповідно до якого Позивачу надано кредит в сумі 905 302,93 грн. для погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 20.06.2008 року, укладеного між Позивачем та Відповідачем.

24.12.2015 року Позивачем було погашено 24 158,92 доларів США за кредитом, 12 792,22 долари США відсотків за кредитом.

25.12.2015року після погашення Позивачем частини боргу за кредитним договором Відповідачем було прийнято рішення про анулювання Позивачу частини заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 20.06.2008 року, а саме суми основного боргу (кредиту) в розмірі 43 385,90 доларів США, суми відсотків 611,62 доларів США.

Відповідно до статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Таким чином, договір про надання споживчого кредиту №0 від 20.06.2008 року було припинено прощенням боргу 25.12.2015 року.

Крім того, оригінал повідомлення про анулювання боргу було отримано Позивачем 25.12.2015 року.

Доводи Позивача стосовно того, що після направлення Відповідачем письмового повідомлення (Вимоги) про дострокове погашення всієї заборгованості, визначений термін повернення кредиту частинами був змінений на повернення всією сумою в термін 31 день з дня отримання Вимоги, кредитний договір припинив свою дію та Відповідач втратив можливість нарахування та стягнення з Позивача відсотків за кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, штрафів, пені поза строком дії кредитного договору не встановлено, а головне кредитний договором не встановлено те, в якій саме сумі ці нарахування повинні відбуватись не відповідає ні діючому законодавству, ні умовам укладеного між сторонами договору.

Згідно з ст.509 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно до п. 1.3.1 кредитного договору за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п. 1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня її несплати або не повної сплати платежу встановленого в Договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості.

Відповідно до п.6.2. договору в разі порушення Позивачем нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої ним суми кредиту та/або сплати плати за кредит за Договором, вважається, що такий Позичальник користується кредитом понад строк, встановлений Договором, при цьому, починаючи з наступного робочого дня, сума такого кредиту вважається простроченою сумою основного боргу, а сума плати за кредит - відповідно простроченими процентами.

Відповідно до п.7.8. Договору строк дії даного договору встановлюється з дати його укладення (дати підписання Договору Сторонами) до повного повернення Банку всієї суми кредиту за Договором та повного погашення плати за кредит і неустойки, в разі її нарахування.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було відкликано вимогу повідомленням про відзив (скасування) вимоги від 28.05.2015 року за вих. №30-11/25662 щодо дострокового погашення кредиту в зв`язку з погашенням кредиту.

Таким чином, доводи позивача не знайшли свого підтвердження та є такими, що суперечать умовам укладеного між сторонами кредитного договору та діючому законодавству України.

А відтак, судом не встановлено в діях відповідача АТ «Укрсиббанк» протиправності, щодо укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання споживчого кредиту № 0 від 20 червня 2008 року.

Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем під час укладення оспорюваного договору було дотримано вимог цивільного законодавства щодо змісту та форми вчиненого правочину, їх воля була спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором, а доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, тому суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст.509, 526, 536, 611, 626, 627, 628, 629 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», третя особа: ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання в чинити дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» (місцезнаходження за адресою: 04070, м.Київ, вул.Андріївська, буд.2/12; );

Третя особа - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Н. М. Ларіонова