Справа № 353/936/21
Провадження № 2-н/353/124/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з газопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

04.11.2021 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшла заява ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з газопостачання за період з лютого 2019 року по червень 2019 року в сумі 602,99 грн. за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому законом порядку.

Відносини, які виникли між постачальником та споживачем природного газу, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496.

Відповідно до п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500, Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення постачальником споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на офіційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої споживачем в установленому законодавством порядку.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов Договору на постачання природного газу побутовим споживачам по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , є підписання споживачем Заяви-приєднання до умов договору на постачання природного газу побутовим споживачам, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а заборгованість абонента ОСОБА_1 , яка підлягає стягненню, нарахована за період з лютого 2019 року по червень 2019 року.

Проте, як встановлено судом до матеріалів справи не долучено Заяви-приєднання до умов договору на постачання природного газу побутовим споживачам, яка згідно з п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам є невід`ємними частиною цього Договору і доказом того, що між сторонами ОСОБА_1 та ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» виникли договірні правовідносини. Крім цього, доказів направлення та вручення розрахунків за надані послуги з газопостачання та сплати саме ОСОБА_1 рахунку постачальника за поставлений природний газ, до заяви про видачу судового наказу не додано.

Крім цього, як вбачається з прохальної частини заяви про видачу дового наказу заявником зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_2 , однак проживає по АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . Проте, з долученої до матеріалів справи довідки фінансового стану споживача ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , значиться зовсім інша адреса побутового споживача, за якою нараховано заборгованість за надані послуги з газопостачання, а саме: АДРЕСА_1 .

Тобто, доказів на підтвердження приєднання ОСОБА_1 до умов Договору на постачання природного газу побутовим споживачам саме за адресою: АДРЕСА_1 , як зазначено у заяві про видачу судового наказу, та користування нею послугами газопостачання по вказаній адресі не надано. До цього ж, долучений до заяви про видачу судового наказу бланк типового договору постачання природного газу побутовим споживачам не містить підписів ні боржника ОСОБА_1 , ні ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут».

Також з долученої до матеріалів справи довідки про фінансовий стан споживача ОСОБА_1 неможливо визначити частину нарахованої заборгованості, зокрема в розмірі 602,99 грн., нарахованої за період з лютого 2019 року по червень 2019 року, оскільки відсутній детальний розрахунок в розрізі місяців та років з розбивкою нарахованих та сплачених сум. До цього ж, доказів на підтвердження користування ОСОБА_1 послугами газопостачання, а також сплати за ці послуги за період з лютого 2019 року по червень 2019 року, тобто саме за той період, за який нараховано частину заборгованості та яку заявник просить стягнути, суду не надано.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу, оскільки заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 161, 163, 164, 165, 166, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут», у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з газопостачання.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА