Справа № 703/2567/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань Бойко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Смілянська міська рада Черкаської області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини

встановив:

06 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав у квартирі АДРЕСА_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , та своєчасно прийняв спадщину.

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 часки права власності квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника ОСОБА_2 та після його смерті відкрилася спадщина на іншу частку вказаної квартири. За життя, ОСОБА_2 проживав спільно з ОСОБА_3 та вони вели спільне господарство до дня смерті останньої. Таким чином, батько заявник ОСОБА_2 прийняв спадщину, яка залишилася після смерті матері заявника ОСОБА_3 , оскільки на день смерті проживав спільної з нею. Однак, за життя ОСОБА_2 не оформив право власності на спадкове майно, яке отримав після смерті ОСОБА_3 . Батьки заявника заповіт не складали, інші їх спадкоємці відсутні. В 2019 році заявник звернувся у встановлений строк до Смілянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , одна у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки ним не доведено у встановленому законом порядку факт постійного проживання його батька разом з матір`ю заявника, як спадкодавцем на час відкриття спадщини, в зв`язку з чим звернувся до суду з даною заявою.

Заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кочетков Г.О. у судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його та заявника участі, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Смілянської міської ради Черкаської області у судове засідання не з`явився, звернулася з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі на підставі всебічно з`ясованих обставин у справі, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд, врахувавши позицію представника заявника та заінтересованої особи, які викладені в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Оситнязьким бюро РАЦС Кіровоградської області 26 серпня 1963 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одружилися 26 серпня 1963 року, про що в цей же день в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний запис за №14. Після одруження ОСОБА_4 змінила своє прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 19 листопада 1993 року, виданого керівником органу приватизації Шевченківського відділку Одеської залізниці на підставі розпорядження від 16 листопада 1993 року №493, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної, спільної власності належить ОСОБА_6 та члену його сім`ї - дружині ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Смілянської міської ради народних депутатів Черкаської області 04 лютого 1997 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області, у віці 66 років, про що 04 лютого1997 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №106 (а.с.12).

Згідно копії довідки №821-о, виданої Смілянським відділком Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 25 червня 2019 року, станом на 01 січня 2013 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрована у Черкаському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації за: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частці, на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане органом приватизації Шевченківського відділку Одеської залізниці 19 листопада 1993 року (а.с.16).

Таким чином, ОСОБА_3 за життя була власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , та після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно.

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 , виданого Єфремовським бюро РАЦС 19 жовтня 1964 року, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що 19 жовтня 1964 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблений відповідний запис за №666 (а.с.11).

Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Враховуючи, що ОСОБА_2 є чоловіком, а ОСОБА_1 сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони є спадкоємцями першої черги.

Як вбачається з матеріалів справи, інші спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Згідно ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визначається, спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п.3.3 розділу 1 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних з вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право власності на частку у спільному майні від 29 січня 2009 року, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 02 жовтня 1999 року на ім`я ОСОБА_2 , останній з 02 лютого 1977 року був прописаний за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).

Натомість, відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 07 грудня 2000 року на ім`я ОСОБА_1 , останній з 13 листопада 1991 року прописаний за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.7).

Таким чином, із спадкоємців першої черги лише ОСОБА_2 був постійно прописаний в квартирі, 1/2 частки якої є спадковою після смерті ОСОБА_3 , в період шести місяців після смерті спадкодавця, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 прийняв спадщину, а саме 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка залишилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружини ОСОБА_3 , однак за життя право власності на дане спадкове майно належним чином не оформив.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 08 грудня 2018 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сміла Черкаської області, про що 08 грудня 2018 року складено відповідний актовий запис №856 (а.с.13).

Таким чином, ОСОБА_2 за життя був власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане органом приватизації Шевченківського відділку Одеської залізниці 19 листопада 1993 року, а також належним чином не оформленої 1/2 частки даної квартири, яка належала померлій ОСОБА_3 , та після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особа, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , він є спадкоємцем першої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 до Смілянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_7 (а.с.28).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №54462112 від 12 грудня 2018 року, Смілянською державною нотаріальною конторою 12 грудня 2018 року заведена спадкова справа №573/2018 року, спадкодавцем за якою є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.27).

Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч.3 ст.46 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

28 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Смілянської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, на спадкове майно, що розташоване по АДРЕСА_2 , що залишилося після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевої О.А. від 01 серпня 2020 року вирішено відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 , а саме на 1/2 частку на майно, що розташоване по АДРЕСА_2 , що залишилося після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28-29).

Як вбачається з вказаної постанови, нотаріусом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 згідно даних книг обліку і реєстрації спадкових справ за період з 1997 року по теперішній час, спадкова справа не заведена. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління майном або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Вказаних документів до нотаріальної контори не було надано, як і відсутня заява про прийняття спадщини після померлої її спадкоємцями. У випадку фактичного прийняття спадщини, необхідно надати відповідні документи щодо заволодіння майном померлої особи щодо спадщини ОСОБА_3 (а.с.28-29).

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлої ОСОБА_3 , в зв`язку з неподанням ним документів, які підтверджують вступ в управління чи володіння спадковим майном спадкоємцем ОСОБА_2 та в жодному разі не з підстав неможливості встановлення з поданих документів спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент смерті останньої.

При цьому, суд звертає увагу, що встановлення факту, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав у квартирі АДРЕСА_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 жодного юридичного значення для прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не має, оскільки даний факт не породжує юридичних наслідків, у даному випадку не підтверджує факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 у спосіб, визначений ст.549 ЦК УРСР.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 травня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що заявник позбавлений об`єктивної можливості встановити своєчасного прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який надає йому право на отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , та після її смерті успадкована ОСОБА_2 , однак належним чином не оформлена, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.524, 529, 548, 549 ст.1216, 1218, 1221, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.1, 2, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 273, 293, 315, 354 ЦПК України,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Смілянська міська рада Черкаської області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити частково.

Встановити факт своєчасного прийняття спадщини ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , що належала останній на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Шевченківського відділку Одеської залізниці 19 листопада 1993 року.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники у справі:

Заявник - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 .

Заінтересована особа - Смілянська міська рада Черкаської області, адреса: 20701, Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності, буд.37, .

Головуючий Т.В. Ігнатенко