Провадження номер 2/741/488/21
Єдиний унікальний номер 741/867/21
РІШЕННЯ

іменем України

03 листопада 2021 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Сокирки Є.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування та у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів,

УСТАНОВИВ:

У липні 2021 року представник позивачів адвокат Яременко Михайло Михайлович, діючи від імені та в інтересах позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги представник позивачів мотивував тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам, які проживали та були зареєстровані в ньому, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Спадину після її смерті прийняв її чоловік ОСОБА_3 , спадкова справа № 431/2004 відкрита в Носівській районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини згаданого вище житлового будинку. Позивачі є спадкоємцями ОСОБА_3 першої черги за законом. Спадщину вони прийняли, отримали в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Державний реєстратор також не може провести реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 1/3 частини житлового будинку у майні колгоспного двору.

Саме тому представник позивачів звернувся до суду та просив судовим рішенням:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів.

Ухвалою судді від 02 серпня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 03 листопада 2021 року.

У підготовче судове засідання позивачі, представник позивачів не з`явилися, але до початку підготовчого судового засідання представник позивачів подав до суду заяву, у якій указав, що позивачі та їх представник підтримують позовні вимоги в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності (а. с. 61).

Представник відповідача Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, але до початку підготовчого судового засідання представник відповідача направив до суду заяву, у якій указав, що Макіївська сільська рада визнає позовні вимоги та просить справу розглянути за відсутності представника відповідача (а. с. 60).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , що підтверджується довідками виконавчого комітету Макіївської сільської ради (а. с. 30, 31).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 15).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_4 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 57). Отже, спадкоємство після її смерті здійснюється за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), той з подружжя, який його пережив, і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_3 був чоловіком померлої ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 17). Отже, він був спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 .

До майна померлої ОСОБА_4 . Носівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 431/2004, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 59). Із копії спадкової справи вбачається, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті дружини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад (а. с. 53-55).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Отже, після смерті ОСОБА_4 . ОСОБА_3 стало належати 2/3 частини спірного житлового будинку (1/3 частини - як члену ліквідованого колгоспного двору та 1/3 частини - у порядку спадкування після смерті дружини).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 16).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 67). А тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є синами померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а. с. 10, 14). Отже, вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що Носівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області до майна померлого ОСОБА_3 заведено спадкову справу за № 183/2014 (а. с. 66).

Згідно з копією спадкової справи № 183/2014 (а. с. 63-65) позивачі прийняли спадщину після смерті батька, подавши в установлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (по 1/2 частини кожен).

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, після смерті ОСОБА_3 позивачам стало належати по 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до Носівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу кожному з них свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частини спадкового житлового будинку. Однак, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а спадкове домоволодіння мало статус колгоспного двору, які ліквідовано з уведенням в дію 15.04.1991 Закону України «Про власність», що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 812/02-31 від 27 липня 2021 року (а. с. 41).

Також у судовому засіданні встановлено, що державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Макіївської сільської ради Пасічник С.В. відмовлено позивачеві ОСОБА_2 у реєстрації за ним права власності на 1/3 частини спірного житлового будинку, оскільки державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві власності, а спірний житловий будинок як майно колгоспного двору належало його учасникам на праві спільної сумісної власності, що підтверджується повідомленням державного реєстратора № 69 від 21 липня 2021 року (а. с. 42).

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а. с. 22-26).

Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 21 травня 2021 року становить 90000 грн. (а. с. 27-28).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 6).

Ураховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачеві ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120, 123, 523, 529, ЦК УРСР, ст. ст. 15, 328, 392, 1216, 1218, 1245, 1261, 1268, 1273, 1274 ЦК України, ст. ст. 200, 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування та у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 93,36 кв. м житловою площею 25,65 кв. м з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 93,36 кв. м житловою площею 25,65 кв. м з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 93,36 кв. м житловою площею 25,65 кв. м з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України в Носівському районі Чернігівської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений в Чернігівському РУ ТВБВ 10024/0260 АТ «Ощадбанк» за реквізитами: рахунок отримувача - UA0025645, отримувач коштів - ГУК у Черніг.обл/тг м. Носівка/22030101, код класифікації доходів бюджету - 22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37972475, судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. відповідно до квитанції № 141 від 12 липня 2021 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 03 листопада 2021 року.

Суддя А.О. Крупина