УХВАЛА

21.10.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.

при секретарі судового засідання Ференц А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса) Тетерук В.В. , боржник: Білозерська селищна рада,

ВСТАНОВИВ:

Заявник в липні 2021 року звернувся до суду зі скаргою зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса), які виразились в поверненні виконавчого документу стягувачу повідомленням від 13.07.2021 року. Просить визнати протиправним та скасувати рішення державного виконавця прийняте у формі повідомлення; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса) відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 15.07.2019 року виданого 21.01.2020 року про зміну способу та прядку виконання рішення суду від 21.08.2009 року та ухвали суду від 12.04.2017 року.

Скарга мотивована тим, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 21.08.2009 року за ОСОБА_1 визнано право власності на сталеві труби, зобов`язано Білозерську селищну раду передати йому зазначені труби, товарну біржу «Ізумруд» зобов`язано передати заявнику правовстановлюючі документи на спірне майно. договір купівлі-продажу від 07.05.2009 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2017 року роз`яснено вищезазначене рішення та зазначено, що труби є сталевими зі спіральним швом частини внутрішнього господарської меліоративної системи колишнього ЗАСТ «Україна», які знаходяться у власності територіальної громади селища Білозерка з ідентифікуючими ознаками. Вартість труб станом на 10.03.2009р. в сумі 93 953,00 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.07.2019 року змінено спосіб та порядок виконання рішення суду шляхом стягнення з Білозерської селищної ради вартості сталевих труб в сумі 3 142 585,00грн. На виконання даної ухвали видано виконавчий лист від 15.07.2019 року № 2-3759/09 , який пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса). 13.07.2021 року виконавчий лист повернуто державним виконавцем без прийняття до виконання на підставі п.9 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», в зв`язку з тим, що виконавчий лист не підлягає виконанню органами ДВС, оскільки відповідно до п.2 ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів .

Вважає таке рішення державного виконавця неправомірним, оскільки вважає, що Білозерська селищна рада не є державним органом, відтак положення закону «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на дані правовідносини не розповсюджуються. Білозерська селищна рада не перебуває на казначейському обслуговуванні за видатками. Згідно ч.1 ст.4 ЗУ вказаного закону, судові рішення про стягнення коштів з державної установи підлягають виконанню саме органами Державної виконавчої служби.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.07.2021 року скаргу прийнято до провадження, призначено судовий розгляд.

21.09.2021 року на адресу суду від Білозерської селищної ради надійшли пояснення на скаргу в якій не погоджується з вимогами скарги посилаючись на наступне. Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів з боржників визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників , затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 року №845( далі- Порядок). Відповідно до п.3 Порядку , рішення про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. Виконанню органами Казначейства підлягають виконавчі документи, боржниками по яких виступають боржники державні органи, розпорядники бюджетних коштів, а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання. Враховуючи викладене, державним виконавцем правомірно винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки він підлягає поданню до виконання до органів Державного казначейства України.

Крім того зазначає, що з 27.01.2020 року зазначений виконавчий документ знаходився на виконанні в Управлінні Державної казначейської служби України у Білозерському районі Херсонської області. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.05.2020 року відстрочено виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 15.07.2019 року про зміну порядку і способу виконання рішення суду від 21.08.2009 року та ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2017 року до скасування режиму надзвичайної ситуації, однак не пізніше ніж до 15.07.2020 року. З січня 2021 року по даному виконавчому листу проводились стягнення з бюджету Білозерської селищної ради в результаті чого з бюджету все списано кошти за січень- травень 2021 року. Таким чином Білозерської селищної ради виконувала рішення суду .

Представник заявника надала на адресу суду заяву про розгляд скарги за наявними в справі доказами, без участі представника .

Представник Білозерської селищної ради надала заяву про проведення розгляду справи без її участі.

Державний виконавець надав на адресу суду заперечення на скаргу в яких просить відмовити в задоволенні скарги як необґрунтованою посилаючись та те, що при розгляду заяви скаржника про відкриття виконавчого провадження, яка надійшла на адресу відділу 12.07.2021 року, виконавцем прийнято рішення повернути виконавчий документ стягувачу. Дане рішення прийнято на підставі вимог ЗУ «Про виконавче провадження». На виконавчому документів були наявні відомості про те, що Головним управлінням Державної казначейської служби України вже було проведено часткове стягнення боргу.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові докази, встановив наступне.

На виконання рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 21.08.2009 року та ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2017 року 15.07.2019 року Херсонським міським судом Херсонської області 21.01.2020 року видано виконавчий лист згідно якого змінено спосіб та порядок виконання рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 21.08.2009 року справа № 2-3759/09 шляхом стягнення з Білозерської селищної ради вартості сталевих труб ( з зазначенням ідентифікуючих ознак) в сумі 3 142 585, 00 грн на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.04.2020 року відстрочено виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 15.07.2019 року про зміну порядку і способу виконання рішення суду від 21.08.2009 року та ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2017 року до скасування режиму надзвичайної ситуації однак не пізніше ніж до 15 липня 2020 року.

Повідомленням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса) Тетерук В.В. від 13.07.2021 року виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.9 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до п.2 ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, (далі Порядок), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно абз. 3 п. 2 Порядку, боржники це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання. Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій) (п. 3 Порядку).

Згідно ст 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Пунктом 12 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Статтею 43 Бюджетного кодексу України визначено, що при виконанні місцевих бюджетів застосовуюється казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно доп.9 Прикінцевих та Перехідних положень Бюджетного кодексу України до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Таким чином твердження заявника, що відповідач Білозерська селищна рада не перебуває на казначейському обслуговуванні за видатками повністю не відповідає дійсності та суперечить вищезазначеним нормам закону.

Згідно п.25 Порядку передбачено, що у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Рішенням з сесії сьомого скликання Білозерської селищної ради затверджено програму для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2020-2029 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі перебуває на казначейському обслуговуванні за видатками, а відтак стягнення з нього коштів повинно здійснюватися відповідно до Порядку, органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином виконавчий лист, виданий 15.07.20219 року Херсонським міським судом Херсонської області , підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не органами державної виконавчої служби.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 02.07.2018 по справі №233/1979/17, від 23.06.2020 по справі № 802/357/17-а, від 04.11.2020 по справі № 199/125/17, а також Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року по справі № 916/1227/16.

Крім того суду звертає увагу на те, що на виконавчому документів наявні відмітки Головного управлінням Державної казначейської служби України про сплату 24.12.2020 року, 02.03.2021 року 05.07.2021 року коштів, що свідчить про виконання рішення суду Управлінням Державної казначейської служби України у Білозерському районі Херсонської області.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Відділ примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса) повернув заявнику виконавчий документ саме на підставі п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин справи у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки виконавча служба діяла згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку.

Доводи скаржника спростовуються матеріалами справи та не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище.

Щодо посилань позивача на ч.3 ст. 4 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яка передбачає, що у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає протягом 10 днів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необділені для перерахування стягувачу коштів про що повідомляє в установленому законом порядку стягувача, слід зазначити наступне. Дана норма підлягає застосуванню у випадку, якщо виконавче провадження вже відкрито і в процесі виконання виконавчого документу з`ясовано обставини, які перешкоджають подальшому виконанню виконавчого документу (ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»). Наведена норма права (ч.2) передбачає складання акту виконавцем, про складання акту йдеться також у п. 7 Порядку. У свою чергу, ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає складання акту виконавчою службою. У даній справі виконавча служба не відкривала виконавче провадження.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця під час виконання судового рішення було порушено їхні права чи свободи.

Нормами ч. 1 ст. 448 ЦПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку про те, що з наявних матеріалів справи не вбачається порушень державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса) , свобод чи законних інтересів скаржника при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, тому дії державного виконавця є законними та обґрунтованими.

Враховуючи викладене, оскільки рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, прийняте відповідно до закону, в межах повноважень і право заявника не було порушено, підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. 258-261, 353-354, 447-452 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса) Тетерук В.В. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 15- денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя Я.В.Войцеховська