Справа № 226/2214/21
Провадження №2/226/695/2021
РІШЕННЯ

іменем України

заочне

03.11.2021 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Козлової Д.В.,

правонаступника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_3 і на обґрунтування вимог вказала за договором дарування від 10.09.1988 вона набула права власності на будинок АДРЕСА_1 . Відповідач є її сином та зареєстрований у будинку з 08.04.2014 по т.ч., однак не проживає там без поважних причин з моменту реєстрації, мешкає у Російській Федерації, адреса і засоби зв`язку невідомі. Син не з`являється за місцем реєстрації, не має там особистих речей. Оскільки він відсутній вже більше 7 років, позивач вважає, що останній втратив право користування жилим приміщенням будинку, про що і просить суд ухвалити рішення.

ІІ. Позиції сторін, заяви (клопотання) учасників справи.

В судовому засіданні правонаступник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і наполягала на їхньому задоволенні. Пояснила, що позивач ОСОБА_2 є її матір`ю. Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті вона подала заяву до нотаріуса, за якою було відкрито спадкову справу. Вона також зацікавлена у задоволенні позову, оскільки будинок, який належав матері і в якому зареєстроване місце проживання її брата ОСОБА_3 , матір збиралася продати, а тепер має намір продати вона. Брат до 2014 року мешкав у м. Ясинуватій, потім приїхав до матері, попросив прописати його в будинку, на що вона погодилася. Але з матір`ю ОСОБА_3 не жив, одразу уїхав до Російської Федерації і обірвав зв`язки з родиною. З 2014 року він жодного разу не приїздив, не телефонував. Коли в лютому 2021 року помер їхній батько, вона писала братові у соцмережах про це, але він ніяк не відреагував. Про смерть матері вона повідомляла його таким саме чином, і знов він не відповів їй. Утримувати будинок він ніколи не допомагав, речей його там немає. Просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився, повідомлявся про дату та час судового розгляду справи у встановлений цивільним процесуальним законодавством спосіб, відзиву, а також будь-яких заяв або клопотань судові не надали, про причини неявки суд не повідомили.

Правонаступником позивача в судовому засіданні заявлене клопотання про допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , надано згоду на заочний розгляд справи та ухвалення в ній заочного рішення.

Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 12.08.2021 відкрите загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 13.09.2021, відповідачеві запропоновано подати відзив на позовну заяву.

13.09.2021 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрите та справу призначено до розгляду на 28.09.2021.

28.09.2021 через неявку відповідача, неподання ним відзиву та будь-яких заяв або клопотань розгляд справи відкладений на 12.10.2021.

12.10.2021 ухвалою суду у зв`язку зі смертю позивача залучено до участі у справі її правонаступника ОСОБА_1 , судове засідання у справі відкладене на 03.11.2021.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України судом постановлено ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду без повідомлення причин своєї неявки, не подав відзиву на позов, а правонаступник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи.

VI. Встановлені судом фактичні обставини.

Судом встановлено, що жилий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 10.09.1988 державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори Кудіновою В.І., реєстровий номер 6273; договір зареєстровано у БТІ 10.09.1988 (а.с.11-13).

Відповідач ОСОБА_3 є сином позивача ОСОБА_2 (а.с.22).

Згідно з довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради №1971 від 22.04.2021 та відомостями домової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_3 як син ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 08.04.2014 (а.с.10,20-21), реєстрація відповідача за цією адресою і на час розгляду справи також підтверджена відомостями, витребуваними судом (а.с.25).

Як вбачається з акту №1961 від 22.04.2021 Координаційного комітету органів самоорганізації населення м. Мирноград, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не мешкає з 2014 року по т.ч. (а.с.14).

Допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є зятем та сусідкою позивача відповідно, підтвердили суду окремо один від одного, що ОСОБА_3 не мешкає в будинку своєї матері з моменту своєї реєстрації в ньому, жив у м. Ясинуватій, а потім поїхав до РФ і з 2014 року не з`являвся.

V. Норми права, що застосовуються судом, і оцінка суду.

Правовідносини в даній справі регулюються Цивільним кодексом України.

Оскільки будинок належить позивачеві на праві приватної власності, а відповідач як син є членом її сім`ї, в цій справі мають бути застосовані положення статті 450 ЦК України, згідно з частиною другою якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом дослідженими у справі доказами письмовими документами та показами допитаних свідків достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 фактично не мешкає в будинку позивача щонайменш сім останніх років, за цільовим призначенням будинок не використовує, його відсутність в житлі носить безперервний характер. Поважних причин, з яких відповідач не проживає там, чи відомостей про наявність домовленостей між ним та власником житла щодо порядку використання будинку, судом не встановлено.

Наведене є підставою для визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Суд зауважує, що визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком, не позбавляє його права звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,12,13,81,263-265,280-284,288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про його перегляд відповідачем та подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлене 04.11.2021.

Суддя: В.С. Салькова