ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/821/1101/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/319/19 Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області Середа Л.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Єльцова В.О.

суддів Бородійчук В.Г.

Нерушак Л.В.

за участю секретаря Захарченко А.Д.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Сизько Борис Борисович

відповідач: ОСОБА_2

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_4 із клопотанням, з урахуванням уточнень, про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

Клопотання мотивовано тим, що 29.01.2019 року ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області були застосовані заходи забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено посадовим особам, що виконують функції державних реєстраторів вчиняти дії щодо реєстрації переходу права власності по вказаній квартирі будь-якій особі до вирішення спору по вказаній вище справі.

12.01.2021 року ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області вказану вище позовну заяву було залишено без розгляду, однак питання скасування забезпечення позову вирішено не було.

Постановою суду апеляційної інстанції від 30.03.2021 року вказана вище ухвала суду першої інстанції скасована частково, однак в частині залишення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в рамках яких і був накладений арешт, ухвала суду про залишення без розгляду апеляційною інстанцією залишена без змін.

За таких обставин ОСОБА_4 , керуючись ст. 158 ЦПК України, звернулася до суду із вказаним клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 квітня 2021 року залишити без розгляду клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

Скасувано заходи забезпечення позову, які вжиті на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2019 року по справі №695/319/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме:

- скасовано арешт на нерухоме майно, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- знято заборону посадовим особам, що виконують функції державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, вчиняти дії щодо реєстрації переходу права власності у будь-якій формі та будь-який спосіб, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- знято заборону ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, міни, реалізації, звернення стягнення та відчуження і зміни власника у будь-який спосіб щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати (змінити) ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 квітня 2021 року в частині скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2019 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. Стверджує, що суд 1 інстанції з власної ініціативи скасував заходи забезпечення позову, які вжиті на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2019 року, в зв`язку з наступним.

Так, 20.01.2021 року на адресу Золотоніського міськрайонного суду черкаської області надійшло клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову. На підставі чого судом 1 інстанції відкрито провадження №2-зз/695/4/21. 31.03.2021 року на адресу суду 1 інстанції в межах провадження №2-зз/695/4/21 надійшло уточнене клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином в межах провадження №2-зз/695/4/21 мало розглядатися виключно клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову. Під час розгляду клопотання судом 1 інстанції вірно було встановлено та вмотивовано з посиланням норм ЦПК України і висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, що клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову має бути залишено без розгляду , оскільки із таким клопотанням може звернутись лише сторонами у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмету спору, а ОСОБА_4 до таких осіб не відноситься. В зв`язку з чим належним способом захисту її права у такому разі суд 1 інстанції вірно вважає пред`явлення позову про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Однак, вирішивши клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по суті, місцевий суд не був наділений повноваженнями вирішувати інші процесуальні питання та вчиняти інші процесуальні дії в межах цього провадження та цим самим з власної ініціативи скасував заходи забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду 1 інстанції в частині скасування заходів забезпечення позову в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення в частині скасування заходів забезпечення позову відповідає.

Згідно ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 9 та ч. 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з нормою ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950р. - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2019 року, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову усправі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, задоволена частково, накладено арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того вказаною ухвалою суду було заборонено посадовим особам, що виконують функції державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, вчиняти дії щодо реєстрації переходу права власності у будь-якій формі та будь-який спосіб, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної квартири, а також заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, міни, реалізації, звернення стягнення та відчуження і зміни власника у будь-який спосіб щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні решти вимог - відмовлено.

При цьому суд постановляючи вказану ухвалу керувався тим, що між сторонами дійсно існує спір про поділ майна та існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити в майбутньому виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача, окрім того реалізація майна позивача до набрання законної сили рішення суду по вказаній справі, фактично нівелює ефективний захист його прав та інтересів, за захистом яких він і звернувся до суду.

Однак ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності залишено без розгляду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 30.03.2021 року ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2021 року була скасована частково, однак в частині залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, залишена без змін.

Таким чином вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, залишені без розгляду, правомірність чого стверджено рішенням суду апеляційної інстанції.

Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, суд 1 інстанції, керуючись ст. 158 ЦПК України, виходив з того, що постановою Черкаського апеляційного суду від 30.03.2021 року ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2021 року була скасована частково, однак в частині залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, залишена без змін.

Разом із тим зазначений вище вид забезпечення позову застосовувався судом саме в рамках забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом апеляційної інстанції постановою від 30.03.2021 зазначена вище ухвала суду про залишення позовних вимог без розгляду скасована лише в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Таким чином квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , більше не є предметом спору по даній справі.

Крім того суд 1 інстанції враховує висновок Черкаського апеляційного суду, який у своїй постанові від 30.03.2021 року вказав, що ОСОБА_1 не повідомила суд про те, що вказана вище квартира перебуває в іпотеці та описана, арештована та передана на реалізацію в примусовому порядку, реалізована на електронних торгах і власником спірної квартири вже є ОСОБА_4 , яка за зазначених обставин не має можливості зареєструвати у власність та отримати підтверджуючі документи про реєстрацію права власності на квартиру.

Таким чином суд 1 інстанції дійшов до переконання про відсутність будь-яких підстав у продовженні дії заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку про те, що розглядаючи питання про скасування заходів забезпечення позову суд виходить із того, що позовні вимоги, в рамках яких і були застосовані вказані вище заходи забезпечення позову, залишені без розгляду, ухвала суду в цій частині набрала законної сили. За таких обставин фактично відпала потреба у застосуванні заходів забезпечення позову та дійшов висновку, що на сьогодні відпали всі підстави для існування такого обтяження, а подальше існування обтяження перешкоджає вільному розпорядженню заявникові своїм майном.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності,- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий В.О. Єльцов

Судді В.Г. Бородійчук

Л.В.Нерушак