Справа № 357/8476/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізова А. Р.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Мартиненко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 міста Біла Церква за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», третя особа: Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про захист прав споживача шляхом визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що на підставі договору дарування вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вона користується 50% пільгою по оплаті житлово-комунальних послуг. Зазначає, що опалювальна площа її квартири згідно технічного паспорту від 03.02.2011 року становить 44,30 кв.м. В серпні 2014 року представником КП БМР «Білоцерківтепломережа» було проведено обстеження по питанню теплопостачання квартири НОМЕР_1 , за результатами якого встановлено, що у зв`язку з демонтажем віконного блоку та дверей збільшилась опалювальна площа квартири на 2,89 кв.м. та складено відпоповідний акт. З жовтня 2014 року відповідачем почала вказуватись опалювальна площа 46,49 кв.м. Позивачка вважає односторонню зміну параметрів опалювальної площі неправомірною та зазначає, що зміни в квартирі здійснені без винесення чи переміщення опалювального приладу, крім того відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», в розрахунок опалювальної площі балкон не входить. На неодноразові звернення позивачки до відповідача провести перерахунок оплати за опалення, останній відповідав відмовою. А тому позивачка просить суд, визнати, що в період з 01.10.2014 року по 01.05.2021 року здійснено переплату надмірно нарахованої вартості наданих послуг з централізованого теплопостачання на рахунок КП БМР «Білоцерківтепломережа» в сумі 5 450,29 грн. та стягнути вказану суму з відповідача.

Ухвалою суду від 30 липня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

06 вересня 2021 року відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що в своїй діяльності підприємство керується Законом України "Про теплопостачання", "Про житлово-комунальні послуги", цивільним, господарським кодексами, Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630 та інших законодавчих актів. Відповідно до вищевказаних Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, опалювана площа квартири - це загальна площа квартири без урахування площі лоджій, балконів, терас. Єдине, що може змінити оплату за послуги з централізованого теплопостачання у бік збільшення - це добровільне та здійснене законними шляхами перепланування квартири, яке передбачає внесення конструктивних змін в будівлю (збільшення житлової площі за рахунок балкону, лоджії із частковими змінами зовнішньої стіни будинку), в такому випадку площа балкону (лоджії) приєднується до опалювальної площі без всяких коефіцієнтів. Зазначає, що в присутності позивача, як споживача, був складений та підписаний акт обстеження квартири АДРЕСА_1 на предмет демонтажу віконного блоку та дверей на балкон, що призвело до збільшення опалювальної площі квартири на 2,89 кв.м. У відповідно до акту були проведені розрахунки за теплопостачання квартири позивача. Відповідно до Правил № 630 до опалювальної площі квартири відносяться: житлова площа, всі підсобні і інші приміщення, в яких немає теплопостачальних приладів (радіаторів, регістрів, трубопроводів систем опалювання), але дані приміщення зв`язані дверними або іншими отворами з опалювальними приміщеннями. Зауважує, що був складений акт в присутності позивача та ним підписаний. Згідно норми п. 8 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Вважає, що позовні вимоги позивачки необґрунтовані, а тому просить суд в задоволенні позову відмовити.

15 вересня 2021 року позивачка направила відповідь на відзив, в якому вважає заперечення відповідача необґрунтованими, оскільки вважає, що жоден із нормативних актів, що регулюють правила та умови теплопостачання, не передбачає право теплопостачальної організації на підставі актів збільшувати опалювальну площу.

Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі та надала пояснення аналогічні викладеним у процесуальних заявах.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, з підстав викладених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 21.04.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Білик О.Г., зареєстрованого в реєстрі за №4-1948 /а.с. 7-8/ , та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», відповідно до о/р НОМЕР_2 відкритого на ім`я ОСОБА_1 .

Як вбачається з технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 від 03.02.2011 року, загальна площа квартири становить 43,6 кв.м., загальна площа з балконом - 44,30 кв.м. (з врахуванням знижувального коефіцієнту).

26 серпня 2014 року представниками Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №1 та Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», в присутності позивачки ОСОБА_1 складено акт обстеження квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого комісією виявлено демонтаж віконного блоку та дверей на балкон, а також частину зовнішньої стіни, що призвело до збільшення опалювальної площі квартири на 2,89 кв. м. Нагрівальний прилад залишився в квартирі. Вказаний акт був підписаний позивачкою в день його складення. /а.с.10/.

В судовому зсіданні встановлено, що у відповідності до вищевказаного акту відповідачем були проведені розрахунки розміру платежів за теплопостачання квартири АДРЕСА_1 , з врахуванням опалювальної площі, що становить 46,49 кв.м. (43,60 кв.м. + 2,89 кв.м. балкон).

Як зазначає позивачка в судовому засіданні та у позовній заяві, вона неодноразово зверталась до КП БМР «Білоцерквтепломережа» із скаргами та заявами провести перерахунок оплати за опалення відповідно до опалювальної площі, яка зазначена в технічному паспорті від 03.02.2011 року, однак отримувала відмову.

Посилання позивача на помилковість розрахунку оплати послуг з опалення та гарячого водопостачання виходячи з невірно визначеної опалювальної площі житлового приміщення, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ст. 2 Закону).

Згідно норми п. 8 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень визначено Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76, а саме пунктом 1.4.3 цих Правил встановлено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Статтею 152 ЖК України визначено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Разом з цим, згідно «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі - Правила), опалювальна площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) є загальна площа (об`єм) квартири без урахування площі лоджій, балконів, терас.

Відповідно до п. 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

Тлумачення терміну «опалювальна площа» надано в Кодексі газорозподільних систем та Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення. Під опалювальною площею розуміється загальна опалювальна площа об`єкта споживача без урахування площі лоджій, балконів, терас, а також площі приміщень, де відсутні тепловіддавальні поверхні (радіатори, регістри, стінки печей, трубопроводи систем опалення тощо), які не з`єднані з опалювальними приміщеннями дверними та іншими отворами.

Під приміщеннями, площа яких не входить до опалюваної площі квартири (будинку) відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів від 08.06.1996 року №619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» слід розуміти приміщення, які відокремлені від приміщень, що опалюються, стінами або дверними чи віконними прорізами із заповненням, які відповідають вимогам з опору теплопередачі для огороджуючих конструкцій житлових будинків. В іншому разі площа цих приміщень входить до опалюваної площі квартири (будинку).

Як пояснила представник відповідача у судовому засіданні, позивачкою здійснено перепланування, а саме демонтовано віконний блок, об`єднано кімнату з балконом, внаслідок чого у квартирі збільшилась опалювальна площа на 2,89 кв.м.

Обставини щодо зняття у квартирі віконно-дверного блоку між кімнатою та балконом позивачкою в судовому засіданні не заперечується. Крім того, позивачка пояснила, що здійснила перепланування саме з метою отримання тепла на балкон.

Як вже зазначалось, згідно з технічною документацією на квартиру АДРЕСА_1 від 03.02.2011 року, загальна площа квартири становить 43,6 кв.м., загальна площа з балконом - 44,30 кв.м. (з врахуванням знижувального коефіцієнту). Площа балкону 2,89 кв.м. враховується, так як вона об`єднана з житловою кімнатою, а відтак опалювальна площа квартири складає 46,49 кв.м.

Таким чином, факт отримання послуг з теплопостачання з врахуванням площі балкону, позивачкою не спростовано, а тому відсуті підстави вважати, що в період з 01.10.2014 року по 01.05.2021 року позивачкою здійснено переплату надмірно нарахованої вартості наданих послуг з централізованого теплопостачання на рахунок КП БМР «Білоцерківтепломережа» в сумі 5 450,29 грн. та відповідно її стягнення на користь позивачки.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 в редакції Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-4 від 24.06.2004 р., (діяв на правові відносини до 01.05.2019 р.) виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-УІІІ від 09.11.2017 р. (діючого законодавства з 01.11.2019 р.), виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" від 09.07.2010 № 2479-VІ, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно ч.1 п. 1 ст. 6 згаданого вище Закону, передбачено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 в редакції Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-4 від 24.06.2004 р., національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, формує в межах своєї компетенції державну політику щодо встановлення цін на природний газ, тарифів на транспортування та постачання підприємствам і організаціям, які виробляють та надають житлово-комунальні послуги населенню.

Згідно з ч. 2 ст. 14 в редакції Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-4 від 24.06.2004 р. передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому порядку тарифами та вноситься щомісяця.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VІІІ від 09.11.2017 (діючого законодавства з 01.05.2019 р.), ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно з ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктами 1,2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VІІІ від 09.11.2017 р. (діючого законодавства з 01.11.2019 р.), покладено обов`язок на індивідуального споживача щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У відповідності до ч.1, 3 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-УІІІ від 09.11.2017 р. (діючого законодавства з 01.11.2019 р.), споживач здійснює оплату за спожиті житлово- комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, відповідно Висновоку Верховного суду викладеного у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц).

Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

А тому, згідно вищенаведених правових норм обов`язком споживача є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданимвідповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами чатини 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів що передбачено частиною 1 статті 89 ЦПК України.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічноз`ясованих обставин, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного в сукупності та враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами законність та обґрунтованість своїх вимог, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 152, 162 ЖК України, ст.ст. 526, 319, 322, 383 ЦК України, Законом України«Про житлово-комунальніпослуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. №630, ст.2,4,5,12,13,76-82,89, 258,263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.11.2011 року.

СуддяБ. І. Кошель