У Х В А Л А

01 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 501/1243/20

провадження № 61-14794ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 грудня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики від 26 березня 2018 року, у якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 842 880,06 грн, з яких

841 845,00 грн - сума позики, 1 035,06 грн - 3% річних.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року, позов

ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 26 березня 2018 року в розмірі 842 880,06 грн, з яких 841 845,00 грн - сума позики,

1 035,06 грн - 3% річних. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

01 вересня 2021 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу

ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області

від 22 грудня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування апеляційним судом в оскаржуваному рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 08 липня 2019 року в справі № 524/4946/16-ц, постанові Верховного Суду від 02 березня 2020 року в справі

№ 355/1301/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 394, 392 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу

№ 501/1243/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська