Ухвала

03 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 533/467/20

провадження № 61-4301ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Полтавського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГ-інвест-2012» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 серпня 2021 року касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року закрито на підставі пункту 5 частини першої, частиною другою статті 396 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву про повернення судового збору в розмірі 1 681,60 грн, сплаченого за подання касаційної скарги в цій справі.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік підстав для повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, а саме: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, наведеною нормою Закону України «Про судовий збір» передбачено повернення судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі.

Разом з тим за пунктом 5 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Підстави для закриття провадження у справі визначені статтею 255 ЦПК України.

Згідно з пунктами 5, 6 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Тобто положеннями ЦПК України передбачено повноваження касаційного суду як на закриття провадження у справі так і на закриття касаційного провадження.

Наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття касаційного провадження призводить до залишення в силі оскаржуваного рішення.

Аналіз процесуального законодавства свідчить про неможливість ототожнення понять «закриття провадження у справі» та «закриття касаційного провадження».

Отже, пункт 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає можливість повернення судового збору лише у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Повернення судового збору у випадку закриття касаційного провадження пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачає, що унеможливлює задоволення заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 820/4918/16, а також в ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі № 816/731/16 та в ухвалах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 904/5406/19, від 29 жовтня 2020 року у справі № 917/1206/19, від 04 листопада 2020 року у справі № 924/926/19.

Керуючись статтею 7 Закону України «Про судовий збір», статтями 260 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Полтавського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГ-інвест-2012» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко