Справа № 357/6390/20
У Х В А Л А

іменем України

03 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. БілаЦерква справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправленням надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 357/6390/20.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14 вересня 2021 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

Заява, згідно контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, була отримана з канцелярії суддею Орєховим О.І. 15 вересня 2021 року.

Ухвалою судді від 21 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків поданої заяви.

04 жовтня 2021 року на виконання ухвали судді від 21 вересня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в новій редакції з додатками.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила наступне.

10 листопада 2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/6390/20 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору підряду укладеним, розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Виконавчий лист по справі видано 01.06.2021 року.

За життя, ОСОБА_3 залишила заповіт на свою онуку ОСОБА_4 доньку ОСОБА_1 .

На даний час, ОСОБА_4 , 2010 року народження є малолітньою особою та єдиною спадкоємицею.

Відповідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

У зв`язку з викладеним, правонаступником померлого стягувача ОСОБА_3 є її рідна донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Просила замінити сторону стягувачавиконавчого провадження її правонаступником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 у справі № 357/6390/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору підряду укладеним, розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування моральної і матеріальної шкоди на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Ухвалою судді від 06 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 (боржник) про заміну сторони виконавчого провадження прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд заяви на 18 жовтня 2021 року о 11 год. 00 хв.

18 жовтня 2021 року розгляд справи було відкладено до 03.11.2021 року для повторного належного сповіщення ОСОБА_2 .

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце ролзгляду справи повідомлені належним чином.

Від заявника ОСОБА_1 до суду надійшла заява, яка отримана судом 29.10.2021 року за вх. № 50461, в якій остання просила розглядати заяву у її відсутність, просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи свідчить належним чином оформлена телефонограма ( а. с. 207 ).

Отже, сторони до суду не з`явилися, про день і час розгляду заяви були належним чином повідомлені, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони стягувача його правонаступником.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження її правонаступником та додані до неї документи, матеріали цивільної справи № 357/6390/20 № провадження 2/357/2782/20, вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 357/6390/20 № провадження 2/357/2782/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору підряду укладеним, розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10листопада 2020 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору підряду укладеним, розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування моральної і матеріальної шкоди задоволено частково. Визнано укладеним договір підряду між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 від 12 вересня 2019 року. Розірвано договір підряду між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 від 12 вересня 2019 року. Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 попередню оплату за умовами договору підряду від 12 вересня 2019 року у розмірі 14 880 гривень, оплату послуг майстра та придбання витратних матеріалів в розмірі 1000 гривень, моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень та судові витрати в розмірі 420,40 гривень, загалом 36 300,40 гривень ( тридцять шість тисяч триста гривень сорок копійок ). В рештіпозовнихвимогвідмовлено (а.с. 110-123).

Заочне рішення суду набрало законної сили 11 грудня 2020 року.

Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років, що підтверджується наявною в матеріалах копією свідоцтва про смерть, Серія НОМЕР_3 , яке видане 13 жовтня 2020 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є дочкою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується наявною в матеріалах копією свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_4 , яке видане 05 грудня 1979 року Міським відділом ЗАГС м. Біла Церква Київської області.

За життя, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишила заповіт від 14 липня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 3626, за яким все належне їй майно, де б воно не знаходилось, та взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, та на що вона за законом буде мати заповіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно наявної в матеріалах копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 від 22 липня 2010 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є: батько ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується наявною в матеріалах копією свідоцтва про зміну імені Серії НОМЕР_6 , яке видане 16 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Виконавчий лист до виконання по справі пред`явлено не було.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України "Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження є правонаступництво саме у матеріальних правовідносинах на стадії виконання рішення (ВС/КЦС справа № 641/6120/14-ц від 31.03.2021 р.).

ВС КЦС застосовано висновок, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Підставою такого вибуття може бути настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Таким чином, необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи саме матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

У зв`язку з заміною кредитора - припиняється його статус сторони виконавчого провадження, а отже, заміна сторони - належним кредитором (відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України) - проводиться саме за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник (тобто новою стороною), який отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Ця позиція узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду України, викладених у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 803/1273/16 (провадження №11-771ас18) та відповідних висновках Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

Вирішуючи питання про можливість заміни сторони виконавчого провадження у справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що суд першої інстанції допустив помилку, зазначивши, що заявник не надав належних доказів, які б підтверджували перехід права власності до ТОВ «АН «ЕС».

Водночас, апеляційний суд не врахував наведених правових висновків Верховного Суду України та Верховного Суду щодо застосування положень частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 442 ЦПК України, відповідно до яких вибуття кредитора у спірних правовідносинах має відбутися саме на стадії виконавчого провадження.

Подібний із наведеним за змістом правовий висновок виклав Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 686/1134/18(провадження № 61-2210св20), підстав відступити від нього Судом не встановлено.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 512 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Такий правовий висновок Верховний Суд виклав в постанові від 07 вересня 2020 року у справі № 1328/6512/12.

Відповідно до пункту 13 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція), правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

З аналізу наведеного нормативного регулювання можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторонни виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторонни виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного часника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 55 цього Кодексу.

Верховний Суд у постановах від 27 січня 2021 року (справа №ЗВ/380/22/20), 28 січня 2021 року (справа №824/387/20-а) зазначив, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 379 КАС України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, під яким розуміється виконавчий документ, виданий судом, який розглядав адміністративну справу як суд першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що наразі не існує виконавчого провадження з виконання відповідного напису нотаріуса, оскільки в 2016 році виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові ВС від 18 березня 2021 року у справі справа № 200/6545/20-а, адміністративне провадження № К/9901/36282/20.

Звертаючись до суду з вищевказаною заявою, заявником ОСОБА_1 не надано підтверджень про існування виконавчого провадження.

У такому випадку, з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 442 ЦПК України.

Такий висновок ВеликаПалата Верховного Суду виклала в постанові від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17.

У даному висновку ВП ВС, зазначено про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторонни виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторонни виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 ГПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторонни виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 6 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14, провадження № 12-39гс20.

Отже, у разі відсутності відкритого виконавчого провадження, заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Даної правої позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 0417/7776/2012,провадження № 61-5419св21.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі N 755/10947/17, провадження N 14-435цс18 зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Су, враховуючи позиції, викладені в постановах Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, дійшов висновку, що оскільки виконавче провадження у справі № 357/6390/20 відкрито не було, відтак відсутні підстави для задоволення вимог заявника ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 59, 76, 77, 81, 89, 260, 261, 263, 353, 355, 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов