У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Ужгородської районної ради, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просить:

-призначити судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання, щодо визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки;

-призначити заявника опікуном ОСОБА_2 , з метою вчинення всіх юридично значимих дій спрямованих на захист її прав та інтересів.

Ознайомившись із матеріалами заяви приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За приписами ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч. 3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Пунктом 2 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Вказані відомості не зазначені у заяві, зокрема не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника, ідентифікаційний код заінтересованої особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Із прохальної частини заяви вбачається, що заявник просить суд: 1) призначити судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання, щодо визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки; 2) призначити заявника опікуном ОСОБА_2 , з метою вчинення всіх юридично значимих дій спрямованих на захист її прав та інтересів.

Разом з тим, вимога про визнання ОСОБА_2 недієздатною заявником не зазначена. Таким чином, заявнику слід уточнити вимоги заяви.

Згідно п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві повинен міститися виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, згідно частини 3 ст.297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що фізична особа не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що фізична особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

У заяві заявник вказує, що через хронічний та стійкий психічний розлад ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що проявляється у дезорієнтації у часових і просторових параметрах подій. Це підтверджується фактом не усвідомлення нею необхідності отримання документу, що посвідчує її інвалідність, а також зокрема вклейки фотографії віком 45 років до паспорту, не усвідомлення свого обов`язку, як мешканця, щодо сплати комунальних платежів, нездатність надавати адекватну оцінку подіям, що стосуються набуття нею майнових прав та виникнення обов`язків по утриманню майна. Вказує, що ОСОБА_2 являється інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії MCE №01066 від 28.05.2001 року. Інвалідність встановлена безстроково. Останнє обстеження проведено 05.11 2009 року у відділенні психіатрії Закарпатської ОКЛ ім. А.Новака.

Разом із тим, заявник у заяві не зазначила та не додала доказів, що підтверджують наявність у ОСОБА_2 хронічного та стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, станом на дату звернення до суду з даною заявою (26 жовтня 2021 року).

Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 25.05.1998 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Крім цього, у заяві не зазначено чи перебуває ОСОБА_2 на обліку у психіатра та якщо так, то в якому медичному закладі.

При цьому, копія довідки MCE №01066 від 28.05.2001 року не містить даних про психічний стан здоров`я ОСОБА_2 .

Зазначені відомості повинні бути вказані в заяві та суду повинні бути надані докази на їх підтвердження, оскільки відповідно ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

В порушення вимог п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України у заяві не міститься підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 ст.295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Згідно ч.1 ст.29 ЦПК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

У заяві ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, жодного доказу, що підтверджує місце проживання ОСОБА_2 до заяви не долучено, що позбавляє можливості вирішити питання щодо дотримання правил підсудності при поданні даної заяви.

Частиною 3 ст.296 ЦПК України встановлено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Так, на підтвердження факту родинних відносин між заявником та ОСОБА_2 надано свідоцтво про народження « ОСОБА_3 » та свідоцтво про розірвання шлюбу видане « ОСОБА_1 ». Даних про те, що після укладення шлюбу заявник змінила прізвище суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів заяви, заявником долучено заяву з доданими до неї документами лише в одному примірнику для суду. Таким чином, заявнику слід додати копію заяви та копії всіх документів, що додаються до неї та для заінтересованої особи.

У відповідності до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175, ст.177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати заявнику строк, три дні з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для їх усунення.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 294, 295, 297 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Ужгородської районної ради, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, - залишити без руху.

Заявник має право протягом строку, трьох днів, з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути вказані недоліки. Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б.Шумило