Дата документу 26.10.2021 Справа № 335/9140/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 335/9140/20 Головуючий у 1 інстанції: Геєць Ю.В.
№ 22-ц/807/2696/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенко Е.А.

секретар: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25 травня 2021 року та додаткове рішення від 4 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

В жовтні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

06.08.2020 року приблизно о 23 годині квартиру позивача було затоплено водою. Зокрема, в результаті значного стікання води зверху по стінам, було пошкоджено лічильник через, що відбулося відключення електрики через замикання.

З метою виявлення причин виникнення затоплення квартири було викликано голову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Яценко-6». За результатами огляду квартири позивача та спілкування з особами, які знаходились у квартирі вище, комісією ОСББ «Яценко-6» складено акт обстеження, яким встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 будинку с 25.07.2020 року та по час огляду здійснюється ремонт системи водопостачання та каналізації в ванній кімнаті (санвузол), та виключно з вини та халатності власниці квартири відбувається підтоплення квартири АДРЕСА_3 , вода стікає по стелях та потрапляє на електролічильник. Внаслідок чого відбувається замикання та автоматично відключається електроенергія. Останнє підтоплення відбулося 06.08.2020 року о 23 годині.

Вирішити питання усунення протікання системи водопостачання та каналізації та відшкодування шкоди в досудовому порядку виявилося неможливим.

Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивач 14.08.2020 року звернувся до Запорізької товарної біржі «Гілея», сума вартості послуг з проведення оцінки майнового збитку склала 1000 грн.

Відповідно до звіту з оцінки майна (майнового збитку) внаслідок затоплення, визначено, що ринковий майновий матеріальний збиток, нанесений об`єкту дослідження квартирі позивача, виходячи з мети оцінки і сфери застосування звіту про оцінку станом на 06.08.2020 року становить 9997 грн. в тому числі ПДВ (20 %) 1666,17 грн.

Заподіяння моральної шкоди обґрунтовував тим, що з боку відповідачів залиття його квартири має систематичний характер, у зв`язку з чим йому завдано моральної шкоди, що виражається в емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження його квартири та електролічильника, страху ймовірного займання проводки і пожежі. Усунення наслідків залиття вимагає додаткових зусиль пов`язаних з усуненням наслідків залиття.

Розмір заподіяної моральної шкоди він оцінює в сумі 5000 грн.

Посилаючись на вищезазначене просив суд, стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 15997 грн., моральну шкоду 5000 грн., суму вартості послуг з проведення оцінки майнового збитку 1000 грн. та судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25 травня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 8330 грн. 83 коп., вартість наданих послуг з оцінки майна в сумі 1000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 2000 грн., а всього стягнути суму у розмірі 11330 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 червня 2021 року заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 1204,03 гривень.

Не погоджуючись з основним та додатковим рішеннями суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в позові та стягненні судових витрат відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.04.2002 року (а.с. 13).

Квартира АДРЕСА_4 належить на праві власності відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вказані обставини не оспорювались представником відповідачів та підтверджені останнім під час судового розгляду.

Житлові квартири за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_5 розташовані одна над одною, квартира відповідачів розташована поверхом вище, обладнані водонесучими інженерними системами водопостачання (гарячого та холодного) та водовідведення (каналізації).

Позивач посилався на те, що внаслідок затоплення його квартири відповідачем йому була завдана шкода.

07.08.2020 року було складено акт обстеження квартири АДРЕСА_6 , який підписано головою правління ОСББ «Яценко-6», двома мешканцями будинку та позивачем. Відповідно до змісту вказаного акту обстеження комісією ОСББ «Яценко-6» встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 будинку с 25.07.2020 року під час огляду здійснюється ремонт системи водопостачання та каналізації в ванній кімнаті (санвузол), та виключно з вини та халатності власниці квартири відбувається підтоплення квартири АДРЕСА_3 , вода стікає по стелях та потрапляє на електролічильник. Внаслідок чого відбувається замикання та автоматично відключається електроенергія. Останнє підтоплення відбулося 06.08.2020 року о 23 годині (а.с. 14).

Відповідно до вказаного акту обстеження встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_6 є потрапляння рідини з вище розташованої поверхом квартири де відбуваються ремонтні роботи каналізації та водовідведення в ванній кімнаті (санвузлу).

При апеляційному розгляді перевірялися доводи апелянта про те, що не встановлена її вина у підтопленні.

З цією метою було допитано у якості свідка голову ОСББ, який пояснив про те, що безпосередньо особисто оглядав квартиру відповідачки за її присутності та бачив що розгерметизація водопровідних труб у її квартирі була наслідком триваючого ремонту.

Сама відповідач не заперечувала ці обставини, зазначивши про те, що труби були роз`єднані та у коробі де вони знаходилися лилася вода.

Суд першої інстанції правильно виходив з встановленого факту що джерелом витікання води став ремонт та заміна водопровідних труб у квартирі, яка належить відповідачці.

Також суд першої інстанції виходив з того, що за ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній житло, зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені цивільним законодавством.

Не суперечить закону і посилання суду першої інстанції на Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року №45, за якими власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Судова колегія виходить також з того, щоза ст. 319 ЦК власність зобов`язує.

За таких обставин немає підстав для звільнення відповідачки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду.

До того ж як правильно зазначив суд першої інстанції, за ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

При визначенні розміру майнової шкоди судом було враховано, що відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Також особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Визначений судом розмір відшкодування майнової та моральної шкоди не спростований апелянтом, розмір майнової шкоди підтверджений відповідними письмовими доказами, а розмір моральної шкоди визначений урахуванням засад розумності та справедливості.

Так, відповідно до договору № 14/08-2020 на надання послуг з оцінки майнового матеріального збитку від 14.08.2020 року, який був нанесений об`єкту дослідження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , позивач звернувся до Запорізької товарної біржі «Гілея» для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивача, сума вартості послуг з проведення оцінки майнового збитку склала 1000 грн., про що свідчить акт виконання послуг з оцінки майна від 01.09.2020 року (а.с. 15-16).

Відповідно до звіту з оцінки майна (майнового збитку) складеного Запорізькою товарною біржею «Гілея» розмір майнового збитку в результаті затоплення водою 06.08.2020 року нанесений об`єкту дослідження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату залиття 06.08.2020 року становить 9997 грн., в тому числі ПДВ 1666,17 грн. (а.с. 17-58).

Щодо моральної шкоди судова колегія погоджується з тим, що з урахуванням обставин справи, вимушеності змін в звичному ритмі життя позивача, необхідністю докладати значних зусиль, часу та грошових коштів для відновлення попереднього становища, розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн. є справедливим.

Також судова колегія вважає що сам по собі факт пошкодження майна тягне завдання моральної шкоди.

Визначений у основному та додатковому рішенні розмір судових втрат підтверджений відповідними письмовими доказами та не викликає сумнівів у достовірності.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25 травня 2021 року та додаткове рішення від 4 червня 2021р. по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 4 листопада 2021 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко