Справа № 583/4014/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

УСТАНОВИВ:

08.10.2021 відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 15.11.2003 по 09.11.2018 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають спільну неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 01.10.2018 з відповідача були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу). З 01.09.2021 ОСОБА_3 навчається на 1 курсі Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова на денній формі навчання. Повна вартість навчання складає 96000 грн. Нею було сплачено за 1 курс половина вартості навчання доньки у сумі 12000 грн. Також, з метою створення належних умов для навчання доньки нею було придбано: ноутбук Леново вартістю 10000 грн, холодильник Норд вартістю 2000 грн, матрац Еко-41 вартістю 1340 грн, посуд (тарілка, кружка, ніж, чашка, сковорода, салатник) вартістю 404 грн, каструля, підставка під столові прилади, освіжував, ніж,засіб для прання вартістю 505 грн, праска парова Аврора вартістю 383 грн, чемодан вартістю 995 грн, плед вартістю 223 грн, фен вартістю 324 грн, за проживання у гуртожитку протягом 6 місяців сплачено 3120 грн. Всього вона понесла витрати на суму 31294 грн, в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 185 СК України, має право на відшкодування Ѕ частини понесених витрат. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 у сумі 15647 грн, а також судові витрати.

02.11.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що рішенням суду з нього на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання двох спільних дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу винесення рішення він в повній мірі сплачує аліменти, заборгованості з оплати не має. За 2019 рік ним було сплачено аліментів в загальному розмірі 84388,69 грн, тобто позивачкою щомісяця отримано на утримання двох дітей в середньому по 7032,39 грн, тобто по 3516,19 грн на кожну дитину, у 2020 році - по 3641,27 грн на кожну дитину, за 9 місяців 2021 року - по 3944,48 грн на кожну дитину. Тобто, він одноособово, без врахування обов`язку позивачки також дбати про матеріальне забезпечення дітей, забезпечує майнові потреби своїх дітей у розмірі, який щонайменше в 1,5 рази покриває мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. При цьому позивачка свідомо уникає від надання суду інформації про розмір власних витрат на утримання дітей, які вона зобов`язана нести в силу закону. Вважає, що вказані у позовній заяві витрати не є такими, що обумовлені особливими обставинами, а є такими, що пов`язані із здобуттям донькою професійної освіти, а отже можуть повністю покриватися щомісячними аліментами. Придбання ноутбуку, холодильника, оплата за проживання в гуртожитку, придбання матрацу, посуду, праски, фену та валізи, на його думку, не викликано жодними обставинами та не є витратами, пов`язаними з розвитком здібностей дитини, а отже не можуть відноситися до додаткових витрат у розумінні ст. 185 СК України. Крім того, товарні чеки та фото, які додані позивачкою в якості доказів позовних вимог, не можуть вважатися належними та допустимими доказами, так як невідомо де і ким зроблені, з них не можна зробити висновок про належність об`єктів, що на них зображені тій чи іншій особі, товарні чеки не містять інформації про покупця. Повідомлено, що позовна заява не містить мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з ним як з батьком. Позивачка не надає доказів на підтвердження того, що між ними були узгоджені питання щодо навчання їх доньки саме у Харківському національному університеті міського господарства імені О.М.Бекетова та саме на контрактній (договірній) платній основі. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив із зазначених у відзиві на позовну заяву підстав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, покази свідка, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку.

Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України.

Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.11.2003 по 09.11.2018, що підтверджується рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.11.2018 у справі №583/3644/18 (а.с. 12).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 01.11.2018 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, вбачається, що сторони являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.10.2018 у справі №583/3646/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ними повноліття (а.с. 13-14).

26.08.2021 між Харківським національним університетом міського господарства імені О.М. Бекетова в особі ректора ОСОБА_7 (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник) для ОСОБА_3 (Здобувач) укладено договір про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, відповідно до якого виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання здобувачу освітньої послуги (а.с. 15).

Згідно довідки Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова від 07.09.2021 №1548, ОСОБА_3 є студентом 1 курсу цього закладу денної форми навчання з 01.09.2021, навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб (а.с. 16).

На підтвердження понесених додаткових витрат на дитину позивачкою надані: квитанція про оплату 12000 грн за навчання, квитанція про оплату 3120 грн за проживання у гуртожитку, чеки та квитанції про придбання ноутбука Леново вартістю 10000 грн, холодильника Норд вартістю 2000 грн, матраца Еко-41 вартістю 1340 грн, посуду (тарілки, кружки, ножа, чашки, сковороди, салатника) вартістю 404,31 грн, праски парової Аврора вартістю 383,25 грн, чемодана вартістю 995 грн, пледа вартістю 223,20 грн, каструлі, підставки під столові прилади, освіжувача, ножа, засобу для прання на загальну суму 505,54 грн, фена вартістю 324,57 грн та надані фотографії вказаного майна (а.с. 17-32).

Свідок ОСОБА_3 , яка доводиться сторонам донькою, в судовому засіданні пояснила, що навчається на 1 курсі Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова. Позивачка сплатила за її навчання та проживання у гуртожитку, придбала ноутбук, матрац, речі, що необхідні для поселення в гуртожиток. Вона потребує коштів на проживання, одяг та проїзд.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст.ст. 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При вирішенні питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, враховується, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №751/4312/16-ц.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини на 1 курсі Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова нею сплачено кошти за навчання на 1 курсі, проживання у гуртожитку та придбане певне майно з метою створення належних умов для навчання доньки.

Разом з цим, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні ст. 185 СК України.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26.08.2020 у справі №336/1488/19 (провадження № 61-19103св19).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 77-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 04 листопада 2021 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко