Справа № 352/1976/21
Провадження № 2/352/952/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

за участю секретаря Іващенко К.В.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивачка 23.09.2021 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює водієм у фірмі «Корида-транс», отримує дохід, інших утриманців немає.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданому суду відзиві проти часткового задоволення позову не заперечував, згідний сплачувати аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, оскільки він офіційно працює, отримує заробітну плату у розмірі 6005 грн, також на його утриманні перебувають його батьки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що у шлюбі сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині, у зв`язку з чим порушуються права малолітнього сина сторін на належне утримання з боку батька, який проживає окремо від сім`ї, на належний рівень життя, необхідний для його гармонійного всебічного розвитку.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (у редакції ЗУ від 03.07.2018 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При вирішенні спору суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері; 2) стан здоров`я відповідача, що є задовільним, і матеріальне становище відповідача, який офіційно працює у ФОП ОСОБА_4 та отримує мінімальну заробітну плату у розмірі 6005 грн; 3) відсутність у відповідача інших дітей та непрацездатних утриманців, має батьків пенсіонерів; 3-1) відсутність даних щодо наявності у відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів.

З огляду на викладене суд визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд зазначає, що вказаний розмір аліментів відповідає мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який з 01.07.2021 р. складає 2510 грн.

З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути 908 грн. судового збору в дохід державного бюджету.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 141, 263-265, 279, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнення аліментів розпочати з 23 вересня 2021 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути зОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 05.11.2021 р.

Суддя Р.Р.Струтинський