Ухвала

01 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 273/1321/20

провадження № 61-15399ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 серпня 2021 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біріт імені Шевченка», ОСОБА_2 до Сільськогосподарського кооперативу «Діброва», ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Біріт імені Шевченка» і ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом, в якому просили визнати недійсним свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 № 095165, видане 20 серпня 2018 керівником Сільськогосподарського кооперативу «Діброва» ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 .

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року позов задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 № 095165, видане 20 серпня 2018 року керівником Сільськогосподарського кооперативу «Діброва» ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року (повний текст якої складено 20 серпня 2021 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року змінено в частині розподілу судових витрат. Змінено спосіб стягнення судових витрат із солідарного на стягнення у рівних частках. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

14 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 серпня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 вказав, що суди не врахували правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 03 квітня 2018 року у справі № 917/927/17, від 27 червня 2018 року у справі № 925/797/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 904/750/19 та в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 27 травня 2020 року у справі № 442/2771/17, від 09 березня 2021 року у справі № 756/4120/16-ц.

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 серпня 2021 року.

Витребувати з Баранівського районного суду Житомирської області цивільну справу № 273/1321/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біріт імені Шевченка», ОСОБА_2 до Сільськогосподарського кооперативу «Діброва», ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 01 грудня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко