Справа № 362/1157/21
Провадження № 4-с/362/19/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Ковбеля М.М.

при секретарі - Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лось Вікторії Олександрівни, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лось Вікторії Олександрівни про арешт коштів боржника у ВП №63916746, оскільки, накладено арешт на рахунок де він отримує заробітну плату, що призводить до порушення його Конституційних прав на оплату праці. Хоча відповідно до ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено заборону на звернення стягнення та накладення арешту, зокрема на кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення на які заборонено законом, що також регулюється ст. 52 «Про виконавче провадження».

Заявник вимоги скарги підтримав в повному обсязі.

Державний виконавець Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надіслав до суду писмові заперечення.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.04.2020 року №2/362/1112/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 17 460,25 грн. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 17 460, 25 грн., а всього 34 620 (тридцять чотири тисячі шістсот двадцять) грн.. 50 коп.

Постановою державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лось Вікторії Олександрівни накладено арешт на всі кошти боржника ОСОБА_1 у ВП №63916746, з виконання виконавчого листа №2/362/1112/20.

Як вбачається із відповіді Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" від 11.10.2021 року, банк повідомив, що в ПАТ "Банк Восток" відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 в UAH з видачею платіжної карти Debit Standard № НОМЕР_2 , станом на 11 жовтня 2021 року на рахунок зараховувалась заробітна плата.

За ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України "Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

У частині 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Аналогічним за змістом є і п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з яким виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Разом з цим згідно з частиною 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень виконавець має право на безперешкодний доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно ч. 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

При цьому Суд не приймає до уваги посилання приватного виконавця що накладення арешту на рахунки боржника як захід примусового виконання рішень є не правом, а обов`язком виконавця. Так, згідно з приписами вказаних норм не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Разом з цим саме на державного виконавця покладено обов`язок щодо вчинення дій із забезпечення виконання судового рішення відповідно до приписів та в порядку, встановленому Законом, а недотримання банківськими установами вимог щодо повідомлення виконавця про призначення рахунку та, відповідно, повернення постанови без виконання, не позбавляли державного виконавця можливості самостійно з`ясувати інформацію про наявність рахунків Боржника, а також статус цих рахунків, враховуючи приписи частини 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей ЦПК.

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки кошти скаржника на рахунку, які перебувають у Публічного акціонерного товариства "Банк Восток", використовується для зарахування заробітної плати мають спеціальний режим, державним виконавцем не було зауважено на частину 2 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, а тому постанова в частині накладення арешту на рахунок, якій перебуває в Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" підлягає скасуванню, а в інший частині вимоги скарги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1, 9, 17, 18, 52 Законом України «Про виконавче провадження», статтями 4, 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лось Вікторії Олександрівни від 04.02.2021 року у ВП №63916746 в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на рахунках ПАТ "Банк Восток", рахунок № НОМЕР_1 4 - скасувати.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.М. Ковбель