Справа № 338/390/15-ц
Провадження № 22-ц/4808/1433/21
Головуючий у 1 інстанції Шишко О. А.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача: Фединяка В. Д.,

суддів: ПнівчукО.В.,Томин О.О.

секретаря Мельник О.В.

з участю ОСОБА_1 її представника адвоката Малетина А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Богородчанського районного суду від 16 серпня 2021 року, ухвалене у складі судді Круль І.В. в смт. Богородчани у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя в натурі,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя в натурі.

Позовна заява з врахуванням уточнень та збільшень позовних вимог, мотивована тим, що за час їхнього перебування у зареєстрованому шлюбісторони набули земельну ділянку для будівництва житлового будинку площею 0,08 га та проводили будівництво житлового будинку на вказаній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням Богородчанського районного суду від 25 листопада 2014 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу виникли спори про порядок користування і володіння будинком та господарськими спорудами. Угоди про спосіб виділення частки із загального майна не досягнуто. Просить припинити право спільної сумісної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 155,2 кв.м. та визнати за нею право власності на 1/2 частку в домоволодінні, що становить 69,2 кв.м., а саме: на наступні приміщення в житловому будинку: коридор, літ 1-1 площею 11,8 кв.м.; коридор, літ.1-3 площею 8,4 кв.м.; ванну, літ.1-4 площею 3,1 кв.м.; житлову кімнату, літ 1-7 площею 30,3 кв. м.; житлову кімнату, літ.1-8 площею 15,6 кв. м.; та на господарські споруди: гараж - літ «Б», вбиральню - літ. «В», сарай - літ. «Ж», колодязь - літ. «N 1», ворота - літ. «N 2», частину огорожі - літ. «N 3». Визнати за відповідачем право власності на 1/2 частку у домоволодінні АДРЕСА_1 , що становить 86 кв.м., а саме: на наступні приміщення в житловому будинку: на першому поверсі: комору, літ. 1- 2, площею 10,6 кв.м.; кухню, літ.1-5, площею 15,8 кв.м.; житлову кімнату, літ 1-6, площею 24,5 кв.м.; в підвалі: комору, літ. І, площею 20,0 кв.м.; комору, літ. ІІ, площею 15,1 кв.м.; та на господарські споруди: сарай літ. «Г»; сарай - літ. «Д», частину огорожі (48,22 м.).Стягнути з ОСОБА_3 грошову компенсацію за відхилення від рівних часток 18465 грн та 72397 грн вартості робіт по переобладнанню житлової кімнати літ.1-8, площею 15,6 кв.м. під кухню шляхом влаштування кахельної пічки та влаштування кахельної пічки в житловій кімнаті, літ. 1-7, площею 30,3 кв.м. Визнати за позивачкою право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки в с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0214.

04 серпня 2021 року ОСОБА_3 подав клопотання про проведення повторної будівельно-технічної експертизи у даній справі, посилаючись на те, що з метою об`єктивного і правильного вирішення справи необхідно визначити дійсну ринкову вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 , оскільки існують суттєві розбіжності в оцінці вартості спірного домоволодіння.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 16 серпня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя призначено будівельно - технічну експертизу на вирішення якої поставити такі питання:

- Яка дійсна ринкова вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 на даний час, в тому числі окремо житлового будинку, приміщень в ньому та господарських будівель та споруд?

- Які всі можливі варіанти поділу домоволодіння, враховуючи, що кожній із сторін належить його половина?

- Які ідеальні долі сторін при кожному варіанті поділу?

- Який реальний поділ земельної ділянки площею 0,25 га, призначеної для обслуговування даного домоволодіння відповідно до варіантів розподілу домоволодіння?

- Які ремонтні роботи слід провести при всіх варіантах поділу домоволодіння, їх вартість на даний час, хто із співвласників повинен їх провести, враховуючи, що кожний з них повинен провести 1/2 частину робіт?

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_3 .

Проведення експертизи доручено експерту Максимчину Андрію Дмитровичу.

Попереджено експерта про відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Для проведення експертизи надано матеріали цивільної справи №338/390/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Провадження в справі зупинено до закінчення проведення експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_1 адвокат Малетин А.Я. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування вказаної ухвали, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм процесуального права й постановив незаконну ухвалу. На думку апелянта, необґрунтованим є доручення проведення експертизи експерту Максимчину А.Д., при цьому, що позивач заперечував щодо такого експерта і пропонував проведення експертизи доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Помилково взято до уваги доводи, що в справі відсутні відомості про вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та немає варіантів поділу домоволодіння та земельної ділянки. Крім того, ОСОБА_3 не наводить мотивовані докази проведення повторної експертизи, оскільки в справі вже проводилась будівельно-технічна експертиза та твердження про необ`єктивність зазначеної експертизи є безпідставними.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засідання представник ОСОБА_1 підтримала доводи доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Постановляючи ухвалу про призначення у справі будівельно - технічну екпертизу, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на предмет поданої до суду позовної заяви, заявлене клопотання про призначення будівельно -технічної експертизи відповідає вимогам і ґрунтується на підставах, передбачених частиною першою статті 103 ЦПК України, оскільки визначення вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, варіанти поділу домоволодіння та земельної ділянки потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд вважав за необхідне призначити повторну будівельно-технічну експертизу.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За правилами частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумнів щодо їх правильності.

У пункті 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно ч..3 ст.103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Задовольняючи клопотання ОСОБА_3 і призначаючи будівельно-технічну експертизи у цій справі, проведення якої доручено експерту Максимчину Андрію Дмитровичу, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що судовий експерт Максимчин А.Д. вказував про відсутність у нього кваліфікації для проведення земельно-оціночної експертизи.

Крім цього, в порушення ч.3 ст.103 ЦПК України у матеріалах справи відсутні докази того, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обрана сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд про що не зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, за ухвалою Богородчанського районного суду від 20 липня 2016 року у цій справі призначалась будівельно-технічна експертиза висновок по якій судовим експертом складено 10 квітня 2017 року.

Згідно з ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Установлено, що складений 10 квітня 2017 року висновок експерта судом першої інстанції не визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності чи наявна необхіднісь призначення повторної експертизу у цій справі.

Згідно п.п.1,4 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена при неповному з`ясуванню обставин, що мають значення для справи, з порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, тому оскаржувану ухвалу слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 103, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Богородчанського районного суду від 16 серпня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 04 листопада 2021 року.

Судді: В.Д.Фединяк

О.В.Пнівчук

О.О.Томин