Р І Ш Е Н Н Я

27.10.2021 Справа №607/12384/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

позивача фізичної особи - підприємця

ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Пономаренка І. А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду цивільну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивача ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення одержаної гарантійної суми згідно договору.

В обґрунтування позовних вимог, предмет який був змінено під час судового розгляду справи, позивач зазначив, що 08.02.2019 між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та Агенцією нерухомі, в особі фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 був укладений договір про намір купівлі-продажу, відповідно до якого, відповідач як продавець мав намір продати ОСОБА_4 , а саме, однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 1.2. Договору Покупець передає, а Продавець отримує гарантійну суму, яка становить 26 960,00 грн, що еквівалентно 1 000, 00 доларів США, згідно з курсом НБУ, станом на 08.02.2019. Гарантійна сума є формою забезпечення виконання Покупцем зобов`язань за цим підлягає поверненню або коригуванню вартості продажу на цю суму під час укладення договору купівлі-продажу вказаної нерухомості, окрім випадків, передбачених п. 3.2 цього договору.

Згідно з п. 3.1 договору, у випадку повного чи часткового невиконання умов даного договору Продавцем, він зобов`язується в одноденний термін повернути гарантійну суму, одержану відповідно до п.1.2 цього договору, та сплатити штрафу розмірі одержаної гарантійної суми, який роз приділяється із розрахунку: 75 % покупцю і 25% агенції нерухомості, в розрахунку компенсації матеріальних та моральних витрат за проведену роботу з підготовки, експертизи документі, оцінки об`єкту, реклами та витраченого часу, тощо. Однак, в порушення зобов`язань Відповідач, як продавець, не прибув в обумовлену у договорі дату, а саме 15.02.2019 для укладення договору купівлі-продажу нерухомості, та відмовився від продажу вказаної квартири. Водночас, ці обставини встановлені рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.10.2020 у справі №607/25869/19, яке набрало законної сили, а відтак не може доказуватись при розгляді справи, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

У зв`язку з не досягненням згоди, щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь штраф у розмірі 7 070,00, що є еквівалентом станом на 11.01.2021 - 250 доларів США по курсу НБУ, тобто 25% одержаної гарантійної суми згідно з п. 1.2. Договору про намір купівлі продажу від 08.02.2019 продажу від 08.02.2019, та судові витрати.

У судовому засіданні позивач зміст позовних вимог підтримав, з підстав та обґрунтувань, викладених у позові та просив його задовольнити.

Представник відповідач подала письмові заперечення щодо задоволення позову, в яких вказала, що позивачем до суду не надано жодного обґрунтованого доказу, про те, що ОСОБА_3 відмовився від продажу об`єкту нерухомості. Лише послався на рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, в якому зазначено, що 26.12.2019 від ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому він зазначає, що безпідставними є твердження про те, що договір купівлі - продажу не був укладеним з вини ОСОБА_3 та агенції нерухомості «Вісон», оскільки від укладення договору відмовилась, саме ОСОБА_4 .

Також зазначила, що в судовому засіданні у даній справі позивач заявляв під звукозапис, про те, що в нього є запис телефонної розмови з ОСОБА_4 , з якої вбачається, що саме вона відмовилася і не прийшла на укладення договору купівлі-продажу, що свідчить про те, що порушення зобов`язань з вини ОСОБА_3 не було, оскільки він не відмовлявся від продажу за договором квартири. Про що і зазначив, сам позивач у своєму відзиві від в 26.12.2019 року у справі №607/25869/19. Крім того, зазначила, що ОСОБА_3 виконав свої зобов`язання згідно з рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.10.2020 справа №607/25869/19, тобто сплатив кошти на користь ОСОБА_4 , предметом спору даної справи, саме тому предмет спору на сьогодні відсутній. Відтак просила відмовити в задоволенні позову у зв`язку безпідставним стягнення з відповідача штрафних санкцій, передбачених п.3.1. Договору, оскільки укладання договору-купівлі продажу не відбулось з вини відповідача.

Представник відповідача у судовому засідання заперечив щодо задоволення позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи адвокат Пономаренко І.А. зміст позовних вимог не підтримав, з підстав та обґрунтувань, викладених у позові та просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вказана сума є авансом.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Протокольною ухвалою судом залучено в якості третьої особи ОСОБА_4 .

Ухвалою суду задоволено клопотання позивача та його представника та зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 607/25869/19 за позовом ОСОБА_4 в інтересах якої діє Пономаренко І.А. до ОСОБА_8 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Ухвалою суду поновлено провадження у цивільній справі.

Ухвалою суду задоволено клопотання позивача та його представника та зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 607/25869/19 за позовом ОСОБА_4 в інтересах якої діє Пономаренко І.А. до ОСОБА_8 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Ухвалою суду поновлено провадження у цивільній справі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 29.08.2016 являється фізичною - особою підприємцем, який здійснює підприємницьку діяльність, а саме: агенція нерухомості, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб № від 06.05.2019 та витягом з реєстру платників єдиного податку № 407 від 01.12.2017.

04.02.2019 між Агенцією нерухомості «Вісон» в особі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали договір № 1400, предметом якого було надання замовнику комплексу послуг із пошуку підходящого варіанту нерухомості.

08.02.2019 між ОСОБА_3 (продавцем), ОСОБА_4 (покупцем) та Агенцією нерухомості «Вісон» в особі ОСОБА_1 було укладено договір про намір купівлі-продажу.

Згідно з пунктом 1.1. вищевказаного договору, предметом договору є угода сторін, відповідно до якої продавець має намір продати, а покупець придбати майно, яке знаходиться у власності (розпорядженні), що являє собою однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Пункт 1.2. передбачено, що покупець передає, а продавець отримує гарантійну суму, яка становить 26960 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США, згідно даних курсу НБУ станом на 08.02.2019 із розрахунку 26,96 гривень за 1 долар США. Гарантійна сума є формою забезпечення виконання покупцем зобов`язань за цим договором і підлягає поверненню або коригуванню вартості продажі на цю суму під час укладення договору купівлі-продажу вказаної нерухомості, окрім випадків, передбачених пунктом 3.2 цього договору.

Відповідно до п. 1.3 об`єкт нерухомості належить ОСОБА_3 згідно Довідки №200 від 07 листопада 2018 року від споживчого житлово-будівельного кооперативу «Калина плюс» про оплату у повному обсязі щодо фінансування будівництва однокімнатної квартири АДРЕСА_1 на третьому поверсі, загальною площею 42,3 кв. м.

За пунктом 1.4 продавець підтверджує, що зазначене майно - нерухомість є добросовісно ним набуте, не заставлено, не подаровано. Не є предметом спору, та під забороною на відчуження не знаходиться, не є зданим в оренду та не обтяжене іншими зобов`язаннями і претензій зі сторони третіх осіб до нього немає.

Відповідно до підпункту в) пункту 2.1. договору продавець зобов`язаний укласти договір купівлі-продажу вказаної нерухомості до 15 лютого 2019 року за ціною 776448гривень, що еквівалентно 28800 доларів США, згідно даних курсу НБУ станом на 08 лютого 2019 року, із розрахунку 26,96 гривень за долар США.

Підпунктом г) пункту 2.1. договору сторони погодили, що продавець зобов`язаний при передачі ключів від квартири у момент продажі здійснити прибирання квартири від сторонніх предметів та речей, залишити плитку на підлогу на балкон та залишити фарбу для покраски (два відра неповних); передати документи на опалення та гарантію на котел, а також гарантію на стелю; усунути тріщини на стінах. Оплатити усі комунальні платежі та вийти на нуль заборгованості.

Згідно з підпунктом а) пункту 2.2. покупець зобов`язаний укласти договір купівлі-продажу вказаної нерухомості до 15 лютого 2019 року за ціною 776448 гривень, що еквівалентно 28800 доларів США, згідно даних курсу НБУ станом на 08 лютого 2019 року із розрахунку 26,96 гривень за 1 долар США.

Підпунктом б) пункту 2.2. сторони погодили, що покупець зобов`язаний оплатити за надані послуги агенції нерухомості у сумі, що становить 21568, що еквівалентно 800 доларів США, згідно даних курсу НБУ станом на 08 лютого 2019 року із розрахунку 26,96 гривень за 1 долар США.

Відповідно до п. 3.1 Договору, у випадку повного чи часткового невиконання умов даного договору продавцем, він зобов`язується в одноденний термін повернути гарантійну суму, одержану відповідно до п. 1.2. цього договору, та сплатити штраф у розмірі одержаної гарантійної суми, який розподіляється із розрахунку: 75% покупцю і 25% агенції нерухомості, в рахунок компенсації матеріальних та моральних витрат за проведену роботу з підготовки, експертизи документів, оцінки об`єкту, реклами та втраченого часу, тощо.

Згідно п. 3.2. у випадку невиконання умов даного договору покупцем гарантійна сума, одержана відповідно до п. 1.2. цього договору йому не повертається, а ділиться в рівних частках між продавцем та агенцією нерухомості.

Пунктом 4.1 сторони погодили, що договір набирає чинності після його підписання.

Так, на виконання пункту 1.2. договору позивач ОСОБА_4 передала відповідачу ОСОБА_3 гарантійну суму у розмірі 26960,00 грн, що еквівалентно 1000 доларів США, згідно даних курсу НБУ станом на 08.02.2019, із розрахунку 26,96,00 грн за долар США.

Однак, в порушення зобов`язань продавець - відповідач ОСОБА_3 , не прибув в обумовлену у договорі дату, а саме, 15.02.2019 для укладення договору купівлі-продажу нерухомості, та відмовився від продажу квартири.

Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.10.2020, та постанови Тернопільського апеляційного суду від 06 липня 2021 року у справі № 607/25869/19, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 26 960 грн, 768,40 грн., судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн.

Вказаними судовими рішеннями, встановлено обставини, які відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України, не підлягають доказуванню, зокрема, що отриманні ОСОБА_3 від ОСОБА_4 кошти у розмірі 26960 грн є авансом і підлягають поверненню, відповідно до п. 1.2. договору про намір купівлі-продажу від 08.02.2019. В порушення зобов`язань ОСОБА_3 не прибув в обумовлену у договорі дату, а саме 15 лютого 2019 року для укладення договору купівлі-продажу нерухомості, та відмовився від продажу квартири. Доводи ОСОБА_4 , що позивач ввів в оману сторони про наявність документів на право власності на квартиру є надуманими, оскільки в самому договорі відсутня інформація про право власності ОСОБА_3 на спірну квартиру.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає, що договір про намір купівлі-продажу від 08.02.2019 містить чіткі, зрозумілі та однозначні умови щодо вартості послуг, моменту, з настанням якого у замовника виникає обов`язок сплатити вартість послуг, а також умови про розмір неустойки (штрафу).

Підписуючи договір про намір купівлі-продажу від 08.02.2019, ОСОБА_3 погодилася з усіма його умовами, заперечень щодо цих умов не заявляв. Позивач не подав суду доказів, що укладений між сторонами договір не відповідає вимогам закону чи є недійсний.

З огляду на вище зазначене, суд приходить до переконання, враховуючи, що в порушення зобов`язань ОСОБА_3 не прибув в обумовлену у договорі дату, а саме 15 лютого 2019 року для укладення договору купівлі-продажу нерухомості, та відмовився від продажу квартири, тому невиконання умов договору відбулося за вини ОСОБА_3 та настання відповідальності передбаченої п. 3.1 договору про намір купівлі - продажу від 08.02.2019.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмір 25% від 26960,00 грн, що становить 6 740,00 грн.

Згідно з п. 6 ч. 1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до частин 1 і 3 статі 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відтак з відповідача необхідно стягнути в користь відповідача судовий збір в розмірі 732,28 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити частково позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 кошти в розмірі 6 740,00 грн (шість тисяч сімсот сорок гривень 00 копійок) та сплачений судовий збір у розмірі 732,28 грн (сімсот тридцять дві гривні 28 копійок).

У задоволені інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа:

ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 01 листопада 2021 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко