Справа № 504/2796/21
провадження №2/504/2123/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Вінської Н.В.,

секретарі Коцар А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2021 року позивач звернувся до суду із позовом, у якому просив припинити право власності відповідачів на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на вказане майно.

У обґрунтування позову зазначив, що 15.05.2021 року між ним та відповідачами був укладений у простій письмовій формі договір позики грошових коштів у розмірі 67500,00 грн., без сплати відсотків на строк до 15.08.2021 року. Відповідно до умов договору, у разі, якщо позичальники своєчасно не повернуть позикодавцю суму позики, вони зобов`язались переоформити на нього Ѕ частку будинку АДРЕСА_1 , яка їм належить на праві власності, у зв`язку з тим, що умови договору не виконані в строк, він вимушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явився, надавши оригінал договору позики, заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутність.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, надавши спільно підписану заяву про розгляд справи за їх відсутність та визнання позову.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши позовну заяву, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з іншого уклали 15.05.2021 року договір позики грошових коштів.

За умовами договору сторони домовились про те що: ОСОБА_1 (Позикодавець) передає у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (Позичальникам) грошові кошти у сумі 67500,00 грн.; Позичальники зобов`язані повернути Позикодавцеві позику у повному обсязі у строк до 15.08.2021 року, у разі не своєчасного повернення Позикодавцю суму позики, Позичальники зобов`язані переоформити право власності на Позикодавця на Ѕ частку будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Валігурським М.М., та зареєстровано в реєстрі за №704,705, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками по ј частки будинку АДРЕСА_1 .

Право власності відповідачів підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідачі у встановлений договором строк не повернули позивачу позичені грошові кошти, позов визнали, визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.41Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до вимогст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. У справах про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, а суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов (постанова Верховного Суду від 8 липня 2019 у справі №524/4946/16-ц).

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснено у п.24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від12червня 2009року №2«Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 206, 265 ЦПК України, ст.ст.210, 321, 328, 392, 525, 526, 612, 629, 1046 Цивільного Кодексу України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Припинити право власності на ј частку будинку АДРЕСА_1 , яке зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 .

Припинити право власності на ј частку будинку АДРЕСА_1 , яке зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_3 ), право власності на ј частку будинку АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_3 ), право власності на ј частку будинку АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ).

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , суму сплаченого судового збору у розмірі 454,00 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 ст. 354 та ст. 355 ЦПК України .

Суддя: Н.В. Вінська