ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5262/21 Справа № 199/8786/19 Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів: Демченко Е.Л., Макаров М.О.

за участю секретаря Керімової Бандюкової Л.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»,

на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року та додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот», треті особи: первинна професійна спілка «Правозахисники країни», первинна профспілкова організація філії приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Дніпропетровській річковий порт» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (далі ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот»), в якому просив визнати незаконним відсторонення від роботи на посаді капітана змінного механіка теплоходу «БТ-470» з 13 вересня 2019 року по 09 жовтня 2019 року, визнати незаконним та скасувати наказ 13/к від 09 жовтня 2019 року про звільнення його з посади капітана-змінного механіка (суднового) т/х «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону ПрАТ «Судноплавної компанії «Укррічфлот»; зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 жовтня 2019 року до моменту поновлення на роботі, стягнути з ПрАТ «Судноплавної компанії «Укррічфлот» на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування свої вимог позивач посилається на те, що 24 березня 1989 року на підставі наказу № 59 л/с він був прийнятий на посаду матроса на теплохід «БТ-450» Дніпропетровського річного порту. 13 вересня 2019 року він перебував на своєму робочому місці на судні - теплоходу т/х «БТ-470» та о 18:00 годині йому повідомив диспетчер про зміну командного складу, з невідомих йому причин. Він неодноразово звертався до керівництва з проханням повідомити про причини зміни командного складу, однак відповіді не отримав, та в подальшому його було звільнено 09 жовтня 2019 року з посади капітана на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України. Зазначав, що він є членом профспілкової організації «Правозахисники України», однак її представника не допустили на територію підприємства при вирішенні питання про звільнення. Наказ про звільнення вважає незаконним, оскільки ним не здійснювались будь-які порушення, акт службового розслідування від 08 жовтня 2019 року та протокол службового розслідування від 09 жовтня 2019 року сфальсифіковані. Наказ про звільнення за п. 1 ст. 41 КЗпП України не відповідає вимогам законодавства, оскільки капітан не є суб`єктом, який підпадає під категорію працівників, які можуть бути звільненні за одноразове грубе порушення трудових обов`язків. Наголошував, що незаконні дії відповідача призвели до спричинення йому моральних страждань, що призвело до втрат нормальних життєвих зв`язків і вимагало додаткових зусиль для організації його життя. У зв`язку з тим, що його незаконно було відсторонено від роботи, від моральних страждань та хвилювань він захворів, та ним було витрачено багато грошей на лікування. Моральну шкоду оцінює в 10 000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано незаконним та скасувано наказ 13/к від 09 жовтня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади капітана - змінного механіка (суднового) т/х "«БТ-470»" буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді капітана - змінного механіка (суднового) т/х "«БТ-470»" буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот».

Зобов`язано ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року стягнуто з ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 451 651, 36 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 3 500 грн. та витрати на проведення експертизи у сумі 2 196, 63 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на користь держави судовий збір у сумі 2 837, 80 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати в межах одного місяця.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 травня 2021 року допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням від 11 травня 2021 року ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот», подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Первинна профспілкова організація філії ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Дніпропетровській річковий порт» надала суду відзив на апеляційну скаргу, в якому наводить підстави для скасування оскаржуваного рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що Наказом від 24 березня 1989 року № 59 прийнято ОСОБА_1 на роботу в Дніпропетровській річковий порт, матросом «БТ-435».

Наказом № 89-к ДП «Дніпровський річковий порт» від 16 липня 2009 року ОСОБА_1 переведено постійно на посаду капітана - змінного механіка «БТ-470».

Між ОСОБА_1 та приватним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» 02 січня 2019 року було укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Згідно довідки, виданої 02 грудня 2019 року № ПК-11/22 головою первинної профспілкової організації філії «Дніпрорічфлот» АСК «Укррічфлот» громадянин ОСОБА_1 був членом Української професійної спілки працівників річкового транспорту з 1989 року, з профспілки не виключався.

Згідно протоколу засідання профспілкової організації філії «Дніпропетровський річковий порт» АСК «Укрірчфлот» № 65 від 09 жовтня 2019 року присутні члени профкому утримались від надання згоди на звільнення з 09 жовтня 2019 року капітана-змінного механіка (суднового) т/х «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону ОСОБА_1 за п. 1 ст. 41 КЗпП України (за одноразове грубе порушення трудових обов`язків), як непередбаченої КЗпП України.

Рішенням № 09-09-2019/1 від 09 вересня 2019 року прийнято до членів Первинної профспілкової спілки «Правозахисники країни» капітана т/х БТ - 470АСК «Укррічфлот».

13 вересня 2019 року о 13 годині 10 хвилин за результатами вимірів рідкого палива на теплоході, який належить компанії АСК «Укррічфлот» був складений акт, відповідно до якого в присутності головного фахівця ВЕБ ДЕБ АСК «Укррічфлот» ОСОБА_2 відбулись заміри дизельного палива в паливних цистернах проводились ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2800-20 від 26 серпня 2020 року рукописний запис: « ОСОБА_3 » в акті від 13 вересня 2019 року, що складений за результатами вимірів рідкого палива на теплоході БТ-470, - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Вирішити питання чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в акті від 13 вересня 2019 року, що складений за результатами вимірів рідкого палива на теплоході БТ-470, самим ОСОБА_1 , або іншою особою, - не надається можливе з причини непридатності даного підпису до ідентифікації.

13 вересня 2019 року головний фахівець ВЕБ ДЕБ АСК «Укррічфлот» ОСОБА_2 , головний механік з флоту ОСОБА_4 , керівник групи портофлоту Центрального регіону ОСОБА_5 склали акт, відповідно до якого виявлено, що змінний капітан-другий помічник механіка (судновий) БТ-470 ОСОБА_6 , передаючи показники залишку палива на 07:00 13 вересня 2019 року навмисно викрив показники залишків палива та скрив надлишки палива, які склали 570 л, що свідчить о намірах маніпуляцій з паливом.

Згідно з пунктом 1.1. наказу № 97/а від 23 серпня 2016 року генерального директора АСК «Укррічфлот» з метою упорядкування вимог щодо порушення трудової дисципліни членів екіпажів та запобігання вчиненню порушень членами екіпажу суден регламентів АСК «Укррічфлот» та чинного законодавства заборонено без погодження з відповідальним менеджером та відповідним записом до судового журналу підхід до борту (швартування) суден АСК «Укррічфлот» будь-яких сторонніх суден, в т.ч. пов`язаних з виробничою необхідністю або маломірних, за виключенням аварійних випадків.

Відповідно до п. 7.2. наказу директора з управління флотом № 117/а від 10 серпня 2018 року забороняється швартовка до борту судна човнів та інших суден, а також передача ПММ з борту на борт у будь-яких ємностях (чи в інший спосіб), окрім процедури штатного бункерування чи особистого розпорядження менеджера.

Відповідно до п. 4, п. 9 посадової інструкції капітана-змінного механіка суднового, капітан безпосередньо підпорядковується судновласникові. Всі вказівки, що відносяться до діяльності судна, адресуються тільки капітанові, що відповідає за їхнє виконання. Капітан повинен забезпечувати дотримання трудової дисципліни та організацію суднової служби, дотримання правил, інструкцій, наказів, нормативних документів по забезпеченню безпеки судна, людей, вантажів, технічної експлуатації судна і суднової техніки.

Наказом № 143/1а від 13 вересня 2019 року генерального директора АСК «Укррічфлот» була створена комісія з розслідування обставин несанкціонованого швартування та паливовикористання «БТ 470».

Згідно акту службового розслідування обставин несанкціонованого швартування судна «БТ-470» приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» до стороннього судна та паливовикористання від 08 жовтня 2019 року, капітан-змінний механік судновий ОСОБА_1 , як працівник АСК «Укррічфлот», будучи на вахті, вчинив одноразове грубе порушення внутрішніх (локальних) нормативних актів АСК «Укррічфлот», в наслідок чого відбулось несанкціоноване швартування «БТ-470» до борту іншого, стороннього судна - «БТ-439», чим порушено: п. 1.1. наказу АСК «Укррічфлот» № 97/а від 23 серпня 2016 року «Щодо трудової дисципліни членів екіпажу суден АСК «Укррічфлот»; п. 7.2 наказу АСК «Укррічфлот» від 10 серпня 2018 року № 117/а «Про введення додаткових заходів та посилення відповідальності за порушення правил використання ПММ та звітності»; п. 4, ч. 3, 6 п. 9 розділу «Функції та обов`язки» посадової інструкції капітана-змінного механіка суднового; п. 16.1., 16.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку АСК «Укррічфлот».

Наказом № 13/к від 13 жовтня 2019 року за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, а саме невиконання вимог п. 1.1. наказу АСК «Укррічфлот» № 97/а від 23 серпня 2016 року «Щодо трудової дисципліни членів екіпажу суден АСК «Укррічфлот», п. 7.2 наказу АСК «Укррічфлот» від 10 серпня 2018 року № 117/а «Про введення додаткових заходів та посилення відповідальності за порушення правил використання ПММ та звітності», відповідно до акту службового розслідування від 08.10.2019 року, згідно ст.. ст. 147-149 КЗпП звільнено ОСОБА_1 , капітана - змінного механіка (суднового) т/х «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону, 09 жовтня 2019 року згідно із п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 станом на 13 вересня 2019 року та 09 жовтня 2019 року обіймав посаду капітана - змінного механіка (суднового) т/х «БТ_470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону АСК «Укррічфлот».

Відповідно до типової посадової інструкції філії - «Дніпропетровський річковий порт», п. 1, 2 капітан - змінний механік судновий є єдиноначальником і керівником суднового екіпажу, довіреною особою судновласника; капітан управляє судном і вживає необхідних заходів до забезпечення безпеки плавання; при плаванні во внутрішніх судноплавних шляхах керує судноводінням, а в морських і іноземних водах - здійснює його.

Пунктом 1 частиною 41 КЗпП України визначено, що звільнення за цим положенням законодавства можливе за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Задоволняючи частково позовні суд першої інстанції виходив з того, що капітан - змінний механік (суднового) т/х «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону не належить до кола осіб, які можуть бути звільнені на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України.

З даним висновком також погоджується колегія суддів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не є керівником підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступником, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, або його заступником.

Доводи апеляційної скарги, що судна АСК «Укррічфлот» є відокремленими структурними підрозділами АСК «Укррічфлот» з особливим статусом, а капітани суден їх керівниками, тому ОСОБА_1 підлягає звільненню в порядку п. 1 ст. 41 КЗпП України, як керівник відокремленого структурного підрозділу, колегія суддів вважає необгрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст. 58 ГК України відкриття суб`єктом господарювання філій (відділень), представництв без створення юридичної особи не потребує їх державної реєстрації.

Відомості про відокремлені підрозділи суб`єктів господарювання залучаються до її реєстраційної справи та включаються до Єдиного державного реєстру в порядку, визначеному законом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 обіймав посаду капітана - змінного механіка (суднового) т/х «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону АСК «Укррічфлот». Проте, відповідно до відкритої інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що т/х «БТ_470» не зазначено, як відокремлений підрозділ АСК «Укррічфлот». Крім того, нормами Кодексу торговельного мореплавства України не передбачено, що судна товариства мають особливий статус відокремлених його підрозділів.

Таким чином, звільнення ОСОБА_1 за п. 1 ст. 41 КЗпП України не є законним, тому колеія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ 13/к від 09 жовтня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади капітана - змінного механіка (суднового) т/х «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 повинен бути поновлений на роботі.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди заявника з висновками суду відносно стягнення моральної шкоди колегія суддів вважає необгрунтованими.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції керувавася нормами статті 237-1 КзпП України відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Виходячи з того, що суд прийшов до висновку про незаконне звільнення позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дані обставини призвели до вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, що завдало йому моральних страждань, а тому така шкода підлягає з боку відповідача.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, враховуючи обставини справи, тяжкість вимушених змін, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану колегія суддів погоджується з визначеним районним судом розмір моральної шкоди.

Також заявник апеляційної скарги не погоджується з додатковим рішенням від 11 травня 2021 року, посилаючись на те, що судом при його ухваленні було фактично змінено резолютивну частину рішення від 22 лютого 2021 року, проте колегія суддів вважає дані твердження необгрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Проте, при ухваленні рішення від 22 лютого 2021 року судом першої інстанції не було вирішено питання щодо розміру виплати середнього заробітку позивачу за час вимушеного прогулу.

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_1 було заявлено вимогу щодо виплати йому середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, таким чином ухвалюючи додаткове рішення від 11 травня 2021 року суд першої інстанції діяв в межах заявлених позовних вимог та керувався наведеними нормами закону.

Таким чином, розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»,- залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року та додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров