БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/583/21
Провадження № 2/730/270/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2021 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Данько О.В.

з участю секретаря судового засідання Граб С.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження справу за позовом Борзнянської міської ради Чернігівської області, заявленої в інтересах дитини ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Борзнянської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

Борзнянська міська рада Чернігівської області звернулася до суду з даним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідачки на утримання дочки щомісячно аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь ОСОБА_3 .

Свої вимоги обгрунтовують тим, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_4 . Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері. У 2019 році відповідачка залишила дитину у сім`ї біологічного батька ОСОБА_5 , тривалий час не цікавилась її життям, не надавала коштів на її утримання. Рішенням суду від 12.01.2021 року було відмовлено в задоволеннні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її дочки. Після цього, за сприяння соціальних служб ОСОБА_2 близько місяця проживала разом з дитиною у сім`ї ОСОБА_6 . Після чого знову залишила її, не цікавилась її життям та здоров`ям, не телефонувала, не надавала коштів на її утримання. Фактично догляд за дівчинкою здійснює її біологічна бабуся ОСОБА_7 . Відповідачка перебуває на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах, проте відмовляється співпрацювати з соціальними службами.

Оскільки, позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дитину, то просять стягнути аліменти на утримання ОСОБА_3 на користь дитини.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з вищевказаних підстав, та пояснила, що у квітні 2021 року відповідачка залишила дочку у сім`ї ОСОБА_7 і з того часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, крім того має низький материнський потенціал, не цікавиться дитиною. ОСОБА_7 займається вихованням дитини, забезпечує її всім необхідним. Вважає, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав буде в найкращих інтересах дитини, оскільки існує можливість, що ОСОБА_7 візьме опіку над дівчинкою, зможе влаштувати дитину до дитячого садочка та займеться її вихованням. Також, зазначила, що протягом березня-червня 2021 року ОСОБА_2 не зверталась до правоохоронних органів та соціальних служб з приводу перешкод щодо спілкування з дитиною та застосування щодо неї насильства з боку ОСОБА_6 .

Відповідачка позов не визнала, заперечувала проти призначення опікуна для її дочки. Пояснила, що дитина наразі проживає в сім`ї ОСОБА_6 . Вона хоче забрати її до себе, але не може цього зробити, бо останній їй погрожує. З цього приводу вона дуже переживає. У квітні 2021 року ОСОБА_6 вдарив її головою об двері та замахувався на неї сокирою. Після чого вона залишила дитину та пішла від них. При цьому відповідачка плутається в своїх поясненнях та не може вказати, коли ж саме мали місце вказані події.

Також зазначає, що вона подавала заяву до поліції з приводу застосування насильства щодо неї з боку ОСОБА_6 та повернення дитини. Проте поліція не відреагувала на її заяву. З квітня 2021 року вона не відвідувала дочку, не намагалась дізнатися про її життя. Наразі вона не може спілкуватися з дитиною, так як її колишній чоловік погрожує їй вбивством і вона його боїться. Через, погрози з боку ОСОБА_6 вона боїться звертатися до соціальних служб. Зараз вона проживає з ОСОБА_8 . Працює неофіційно, заробляє на життя тимчасовими підробітками.

Також вказує, що вона відносила дитині іграшки, подарунки, з дозволу бабусі ночувала в їх домі.

Після оголошеної перерви відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, 05.03.2021 року працівники соціальної служби привели ОСОБА_2 , щоб вона змогла побачити дитину. До цього часу вона майже два роки не відвідувала дочку. Відповідачка залишилася в них і проживала близько трьох тижнів. За цей час вона не піклувалася про дитину, не приділяла їй увагу, не бажала гратися з нею. В цей період дівчинка хворіла, проте ОСОБА_2 не купувала їй ліки. Коли ОСОБА_2 проживала в їх сім`ї, вона не спостерігала будь-яких конфліктів між нею та ОСОБА_6 . Через три тижні ОСОБА_2 пішла від них, залишивши дитину і більше не приходила, не телефонувала, не цікавилась життям дочки. Вона телефонувала матері ОСОБА_9 та пропонувала забрати ОСОБА_10 , проте до дитини ніхто не приходив. Також, вказує, що вона просила відповідачку влаштувати дитину до садочка, оскільки свідоцтво про народження знаходиться в ОСОБА_2 , а вона не уповноважена це робити, проте остання цього так і не зробила.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є фахівцем Центру надання соціальних послуг Борзнянської міської ради. Починаючи з 2019 року сім`я ОСОБА_2 тричі перебувала під соціальним супроводом. У лютому 2021 року ОСОБА_2 була організована зустріч з дочкою, яка проживає у сім`ї її біологічного батька ОСОБА_6 , після зустрічі відповідачка залишилася там проживати. Вони дійшли висновку, що ОСОБА_2 не боїться ОСОБА_6 . Поживши деякий час, відповідачка залишила дитину та повідомила, що ОСОБА_12 її побив. Наступного дня вона зустріла ОСОБА_2 в магазині, слідів побоїв не побачила. З цього приводу відповідачка до поліції та в лікарню не зверталася. Вона запросила ОСОБА_2 до Центру, проте остання так і не з`явилася. Вони відвідували її за місцем проживання зі співмешканцем, обстежили умови проживання, проте вони виявилися непридатними для проживання дитини. Також, приїздили за місцем прописки відповідачки до її матері, проте їх не впустили до вказаного домогосподарства. Вказує, що старшого сина ОСОБА_2 виховує її мати (бабуся хлопчика). ОСОБА_2 має низький материнський потенціал. Відповідачці було запропоновано пожити зі старшим сином в реабілітаційному центрі щоб встановити контакт з дитиною, проте вона відмовилась.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 13 липня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 6 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька дитини ОСОБА_13 записані за вказівкою матері, згідно з ч.1 ст.135 СК України.(а.с. 7-8).

ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 . (а.с. 20).

Як вбачається з матеріалів соціального супроводу сім`ї, ОСОБА_2 з 26.02.2021 року перебуває на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах у Цетрі надання соціальних послуг Борзнянської міської ради. Їй надавалась послуга соціального супроводу. 5.03.2021 року ОСОБА_2 організовано зустріч з дитиною, після чого вона залишилася проживати разом з дочкою в сім`ї ОСОБА_7 . 5.04.2021 року ОСОБА_2 повідомила, що залишила дочку через сварку з батьком дитини ОСОБА_6 . У подальшому, відповідачка уникала контактів з працівниками з соціальної роботи, не відвідувала зустрічі, не відповідала на телефонні дзвінки, не впускала соціальних працівників до свого житла. На пропозиції працівників зустрітися з ОСОБА_14 відмовлялася. (а.с. 68-72).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 08.06.2021 року проведеного з метою з`ясування обставин та можливості повернення дитини до матері, у будинку по АДРЕСА_2 , де мешкає відповідачка ОСОБА_2 разом зі співмешканцем ОСОБА_8 , в будинку відсутні умови для проживання дітей. Житло складається з однієї кімнати, опалення пічне, водопостачання відсутнє, підлога земляна, вкрита лінолеумом. Будинок потребує ремонту. З меблів в наявності є одна шафа, ліжко та диван. (а.с. 10).

Наказом Служби у справах дітей Борзнянської міської ради від 12.05.2021 року №32 ОСОБА_3 тимчасово влаштовано в сім`ю бабусі ОСОБА_7 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , як дитина, яка залишилась без батьківського піклування. (а.с.81).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 12.05.2021 року, у будинку ОСОБА_7 , створені умови для виховання та розвитку дитини. Є місце для відпочинку та сну. Дитина забезпечена одягом та харчуванням.(а.с. 9).

Відповідно до інформації наданої СПЛ №1 ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській обаласті, в період з 01.01.2021 року по 19.10.2021 року будь-яких звернень від ОСОБА_2 до органів поліції не надходило.(а.с. 73).

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків, а саме тим, що вона залишила малолітню дочку ОСОБА_10 в сім`ї ОСОБА_7 , не відвідувала її близько трьох місяців, не цікавилась життям, здоров`ям, розвитком, матеріально не забезпечувала, на відповідачку було складено протокол про адміністративне правопорушення. Постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16.06.2021 року ОСОБА_2 визнано винною, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. (а.с. 74).

Рішенням виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області від 24.06.2021 року №108 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її малолітньої дитини ОСОБА_3 (а.с 14).

Рішенням Борзнянського районного суду від 12 січня 2021 року відмовлено в позові Борзнянської районної державної адміністрації в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Останню попереджено про необхідність зміни ставлення до виховання дитини, на Службу у справах дітей покладено контроль за виконання відповідачкою батьківських обов`язків. Суд констатував той факт, що ОСОБА_2 самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дочки ОСОБА_15 , проте позивачем не спростовано твердження відповідачки про її об`єктивну неможливість відвідувати дитину через агресивну поведінка з боку колишнього чоловіка ОСОБА_6 . Також, суд роз`яснив відповідачці положення чинного законодавства та її права щодо зверненння до правоохоронних органів з приводу неправомірної поведінки ОСОБА_6 , а також за допомогою до соціальних служб щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, налагодженні стосунків з нею. (а.с. 75-79).

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Положеннями ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991р. (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В ст.7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною належної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.2, 4 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 11.07.2017р. у справі «М. С. проти України» вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Встановлені в процесі судового розгляду обставини свідчать про винну поведінку та свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання свої батьківських обов`язків щодо ОСОБА_4 . Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує її матеріально, не забезпечує медичного догляду та лікування дитини. Взагалі не спілкується з дитиною, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею дошкільної освіти.

У процесі судового розгляду відповідачка заперечувала проти позову, посилаючись на те, що вона хоче бути з дитиною та піклуватися про неї, проте боїться застосування фізичного насильства та погроз з боку колишнього чоловіка (біологічного батька дитини). Однак, ніяких активних дій щодо воз`єднання з дитиною чи спроб залучити відповідні служби та правоохоронні органи не вчиняла, вела себе пасивно та навпаки уникала спілкування з працівниками соціальних служб.

Твердження відповідачки про те, що вона зверталася до поліції з приводу побиття її ОСОБА_6 не знайшли підтвердження в процесі судового розгляду.

ОСОБА_2 була присутня в деяких судових засіданнях та категорично заперечувала проти позову. Однак, така активність по відношенню до дочки проявляється лише під впливом зовнішніх чинників, як то спонукання соціальних служб, чи судовий позов. У той же час, дитина потребує безперервної турботи, піклування та уваги з боку матері. Фактична поведінка відповідачки свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків, байдужість до дитини.

Лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку щодо неї. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 29.09.2021року у справі N 459/3411/18 (провадження N 61-9303св21).

Думка дитини не була заслухана судом, оскільки ОСОБА_16 в силу свого віку (5 років) не може повністю усвідомлювати обставини, які відповідатимуть її найкращим інтересам.

Висновок виконавчого комітету Борзнянської міської ради 24 червня 2021 року про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітньої дочки ОСОБА_3 , узгоджується з обставинами встановленими під час судового розгляду.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 протягом тривалого періоду часу безпричинно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є всі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_3 .

Однак, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до ст. 169 СК України, вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки та обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав.

За змістом вимог ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину; у разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.Згідно зі ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах; за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Зважаючи, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 й не звільнена від обов`язку забезпечувати її матеріально, то суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої дочки. Враховуючи, що відповідачка є особою працездатного віку, відомостей про свої доходи не надала, коштів на утримання дитини не виділяє, дитина тимчасово влаштована в сім`ю ОСОБА_7 , тому виходячи з положень ст.181-184 СК України суд вважає за можливе стягувати з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, шляхом їх перерахування на особистий рахунок дитини в АТ «Державний ощадний банк України».

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на положення п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за дану позовну заяву справлянню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.19, 143, 150, 164-166, 169, 171, 180-184, 191 СК України, ст.2-4, 12, 19, 23, 76-89, 141, 258-268, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Борзнянської міської ради в інтересах дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Борзнянської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану в АДРЕСА_1 , позбавити батьківських прав щодо її малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь та утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 7 липня 2021 року й до досягнення дитиною повноліття, шляхом їх перерахування на особистий рахунок дитини, відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

Зобов`язати Службу в справах дітей Борзнянської міської ради відкрити дитині зазначений особистий рахунок в місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Роз`яснити ОСОБА_2 її право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки та обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 04 листопада 2021 року.

Борзнянська міська рада Чернігівської області, м. Борзна, вул. П. Куліша, 107, Чернігівської області, .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 .

Служба у справах дітей Борзнянської міської ради Чернігівської області, м.Борзна, вул.П.Куліша,104 Чернігівської області, .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає в АДРЕСА_3 .

Суддя Борзнянського районного суду О.В.Данько