У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 278/3250/21

провадження № 2/0285/1299/21

03 листопада 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючої судді Михайловської А.В., вирішуючи питання про самовідвід у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) до Державної казначейської служби України ( , місцезнаходження - м. Київ, вул Бастіонна, 6 ) , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача : Житомирська обласна прокуратура ( , місцезнаходження - м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 11 ), Головне управління Національної поліції в Житомирській області ( , місце знаходження - м. Житомир, вул. Старий бульвар, 5/37), про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, -

встановив:

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29.10.2021 року судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловській А.В. на розгляд передана справа № 278/3250/21, номер провадження 2/0285/1299/21, за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Житомирська обласна прокуратура, Головне управління Національної поліції в Житомирській області, про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000481 від 03.05.2014 року.

03.11.2021 року суддею Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловською А.В. у справі подано заяву про самовідвід.

Заява мотивована тим, що під час вирішення питання про відкриття провадження у справі з`ясовано, що 17.07.2014 року слідчим суддею Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловською А.В. у справі № 285/2750/14-к постановлена ухвала, якою застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000481 від 03.05.2014 року (а.с.33).

Зазначає, що дані обставини можуть мати сумнів в неупередженості судді та з метою забезпечення умов, за яких в очах розумного спостерігача не виникало б будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, вважає за необхідне, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, заявити самовідвід у справі № 278/3250/21, номер провадження 2/0285/1299/21.

Вирішуючи питання про самовідвід, суд приходить до наступного.

Підстави для відводу судді та порядок вирішення заявленого самовідводу чітко визначені положеннями ст.ст. 36, 39 та 40 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Із ч. 1 та 3 ст. 39 ЦПК України слідує, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ст. 9 даного Закону, суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартенко проти України" наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до п. 70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відтак, враховуючи викладені у заяві обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Михайловської А.В. у справі № 278/3250/21, номер провадження 2/0285/1299/21.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 260, 261, 293, 294, 353 355 ЦПК України, -

постановив:

Заяву судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловської Антоніни Віталіївни про самовідвід у справі № 278/3250/21, номер провадження 2/0285/1299/21, задовольнити.

Відвести суддю Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловську Антоніну Віталіївну від участі у розгляді справи № 278/3250/21, номер провадження 2/0285/1299/21, за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Житомирська обласна прокуратура, Головне управління Національної поліції в Житомирській області, про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Дата підписання ухвали 03.11.2021 року.

Суддя А.В.Михайловська