Номер провадження: 22-ц/813/6487/21
Номер справи місцевого суду: 495/2373/14-ц
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.
суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.
за участі секретаря судового засідання: Тищенко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» адвоката Васильєвої Ксенії Вікторівни на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 листопада 2020 року про поворот виконання рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поворот виконання заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року, посилаючись на те, що вказане рішення, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.12.2016 року, про визнання за ПАТ АБ «Південний» права власності на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, зобов`язання ОСОБА_1 не чинити позивачу перешкод у користуванні квартирою та виселення - скасовано постановою Верховного суду від 17.04.2019 року та у задоволенні позову ПАТ АБ «Південний» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відмовлено.
При цьому, до скасування Верховним судом заочного рішення, позивач встиг зареєструвати за собою право власності на спірну квартиру та зняти відповідача з реєстрації місця проживання за адресою спірної квартири.
Посилаючись на ст..444 ЦПК України, просила здійснити поворот виконання заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Допущено поворот виконання заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року, в порядку якого:

- скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 10999754 від 02.07.2014 року на квартиру АДРЕСА_2 , власник: публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Південний», ;

- повернуто в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на квартиру АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 19.09.2006 року, видане виконкомом Білгород-Дністровської міської ради, рішення № 608 від 22.08.2006 року;

- зобов`язано зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» адвокат Васильєва Ксенія Вікторівна подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 листопада 2020 року скасувати та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поворот виконання рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання, не з`явились, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що поворот виконання заочного рішення, з підстав наведених заявником, допускається.
Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.
Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 травня 2014 року позов ПАТ АБ «Південний» задоволено. Визнано за ПАТ АБ «Південний» право власності на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 905,11 доларів США по тілу кредиту та 385,84 доларів США по процентам за користування кредитом. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ПАТ АБ «Південний» перешкоди у користуванні квартирою та виселено ОСОБА_1 із вищезазначеної квартири.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.12.2016 року заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 травня 2014 року залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 17 квітня 2019 року заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 травня 2014 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 13.12.2016 року скасовані та ухвалено по справі нове рішення, яким у задоволені позову Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відмовлено.
02 липня 2015 року на підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 травня 2014 року державним реєстратором зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ АБ «Південний» (а.с.93-94, том 5).
20 серпня 2015 року ОСОБА_1 знята з реєстрації місця проживання за адресою - квартира АДРЕСА_1 (а.с.92, том 5).
Відповідно до ч.1 п.1, ч.5-6, ч.9-10 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_3 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Тобто, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.
Таким чином поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

З вищезазначеного суд робить висновок, що інститут повороту виконання рішення суду насамперед необхідний та регулює відносини, у разі якщо в інший спосіб не можливо повернути в попередній стан правовідносини, які були вирішені скасованим судовим рішенням.
На відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав поширюється дія ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч.1 п.1, п.2 ст.2 наведеного Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону від 16.07.2020р.) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Відповідно до ч.1 п. 9 ст.27 вказаного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, виходячи з положень статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в якій чітко законодавцем зазначено, що в разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав на підставі відповідної заяви.
В свою чергу документом, на підставі якого було проведено державну реєстрацію про визнання за ПАТ АБ «Південний» права власності на квартиру АДРЕСА_1 стало саме заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року.
Верховний суд своєю постановою від 17 квітня 2019 року фактично скасував документ, на підставі якого було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за ПАТ АБ «Південний», що в розумінні приписів статті 26,27 згаданого вище Закону, є належною підставою для внесення реєстратором відповідного реєстраційного запису про скасування запису про право власності за ПАТ АБ «Південний» та поновлення реєстраційного запису права власності за ОСОБА_1 .
Крім того, механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, встановлено Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207.

Відповідно до ч.3, 8 Правил, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України Про адміністративні послуги.

Відповідно до ч.18 п.4 вказаних Правил, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає документи, що підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників).

Отже для здійснення реєстрації місця проживання особа повинна звертатися до відповідного органу реєстрації місця проживання в порядку, визначеному цими Правилами.
Таким чином, поворот виконання судового рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних записів та зобов`язання органу реєстрації місця проживання зареєструвати особу за відповідною адресою.
Таким чином, заява ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення не відповідає за своєю природою визначенню повороту виконання судового рішення, наведеному в рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 та приписам ст. 444 ЦПК України, тому висновки суду першої інстанції, що поворот виконання рішення суду з наведених ОСОБА_1 підстав допускається є помилковими.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення.
Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо відсутності доказів про направлення/вручення АБ «Південний» заяви про поворот виконання судового рішення.
За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 листопада 2020 року скасувати, та у задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду відмовити.

Керуючись ст.ст.367, 368, 376, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» адвоката Васильєвої Ксенії Вікторівни задовольнити частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 листопада 2020 року про поворот виконання заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29.10.2021 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

С.О. Погорєлова