Справа № 766/7321/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 року Херсонській міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.

при секретарі Кобець А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача в травні 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 104 494,83 грн. також просить стягнути сплачену суму судового збору в сумі 2270,00грн та витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 08.02.2008 року між АТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено Кредитний Договір № 014/09/237, за яким сума кредиту складає 37 500,00 доларів США Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. З метою забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, банк, та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 014/09/267 від 08.02.2008 року.

18.12.2019 року між АТ «Райффайзен банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-28 відповідно до якого АТ «Райффайзен банк Аваль» відступило АТ «Оксі Банк» право вимоги за кредитним договором та договором поруки № 014/09/237.

18.12.2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-28-1 відповідно до якого АТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги за кредитним договором та договором поруки № 014/09/237.

26.12.2019 року між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 2612-01 відповідно до якого ТОВ «ФК «Профіт Капітал» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитним договором та договором поруки № 014/09/237.

Розрахунок заборгованості проведено на суму 353 843,81грн відповідно до рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 15.05.2012 року за № 2114/1220/12.

Загальний розмір заборгованості по станом на 15.04.2021 року становить 104 494,83 грн. з яких: 3 відсотки річних за період з 15.04.2018 року по 15.04.2021 року становить 31 873,03грн ; інфляційні збитки за вказаний період - 72 619,80грн.

Ухвалою суду від 25.01.2021 прийнято до провадження справу за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

23.07.2021 року на адресу суду від представника відповідачів надійшов відзив в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що на виконання умов кредитного договору від 08.02.2008 року сторони уклалаи договір іпотеки, предметом якого виступила квартира АДРЕСА_1 . Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 15.05.2012 року позовні вимоги пАТ «Райффайзен банк Аваль» задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу та виселення відповідачів. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 17.07.2012 року відмовлено у задоволенні вимоги банку про виселення відповідачів, в іншій частині вказане рішення залишено без змін. 08.08.2013 року за умовами попереднього договору купівлі-продажу іпотечної квартири відповідачів отримані від вартості квартири кошти 27 000 доларів США внесли на рахунок ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на погашення заборгованості по кредитному договору № 014/09/237 від 08.02.2008 року, що підтверджується квитанцією від 08.08.2013 року. Ринкова вартість іпотечного майна була визначена експертом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» . 09.08.2013 року було здійснено укладення договору купівлі-продажу іпотечної квартири, скасовано заборону відчуження та іпотечного обтяження. Строк виконання зобов`язання зменшено до січня 2012. Крім того ідентифікувати боржника за договорами відступлення прав вимоги неможливо, додатки до договорів відсутні, тобто відсутні належні докази відступлення прав вимоги за кредитним договором № 014/09/237.

Рішення суду виконано в 2013 році в повному обсязі, предмет іпотеки продано. Просила застосувати строки позовної давності. Крім того стягнення інфляційних нарахувань на суму заборгованості в іноземній валюті або в її еквіваленту не є можливим, оскільки індекс інфляції розраховується лише стосовно національної валюти. Витрати на правову допомогу, заявлені позивачем не є співмірними зі складністю справи.

Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надала на адресу суду заяву про проведення засідання без її участі, за наявними в справі доказами. У наданому відзиві на позовну заяву викладені аргументи щодо наведених заперечень проти позову.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.

Судом встановлено, що 08.02.2008 року між АТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено Кредитний Договір № 014/09/237, за яким сума наданого відповідачу кредиту складає 37 500,00 доларів США строком дії до 08.02.2018 року.

10.12.2010 року між сторонами була укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного Договору № 014/09/237 якою визначено порядок погашення боргу з кінцевим терміном погашення до 08.02.2028 року..

З метою забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, банк, та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 014/09/267 від 08.02.2008 року та Додаткову угодау № 1 від 10.12.2010 року.

Пунктом 1.1.3.1. Кредитного Договору визначено, що виконання зобов`язань позичальника забезпечується іпотекою нерухомості а саме трикімнатною квартирою АДРЕСА_1 .Предмет іпотеки належить позичальнику на праві власності.

08.02.2008 року сторони уклали Договір іпотеки зазначеної квартири , який був посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. за реєстром № 695. Також нотаріус зареєстрував заборону відчуження квартири до припинення договору іпотеки.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 15.05.2012 року справа № 2114/1220/12 позовні вимоги пАТ «Райффайзен банк Аваль» задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/09/237 від 08.02.2008 року та Додаткової угоди №1 до нього від 10.12.2010 року в сумі 44 286,94 доларів США, що в еквіваленті складає 353 843,81 грн ., яка утворилась станом на 27.01.2012 року. Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17.07.2012 року вищезазначене рішення в частині задоволення позовних вимог про виселення скасовано та відмовлено в задоволенні даної вимоги, в іншій частині рішення залишено без змін.

08.08.2013 року був укладений попередній договір купівлі-продажу іпотечної квартири за умовами якого відповідач, отримані від вартості квартири кошти 27 000 доларів США , що еквівалентно 216 000грн. вніс на рахунок ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на погашення заборгованості по кредитному договору № 014/09/237 від 08.02.2008 року, що підтверджується квитанцією № OVFK50455 від 08.08.2013 року.

09.08.2013 року між відповідачами та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу іпотечної квартири.

Листом від 08.08.2013 року № 114-12-0-001/1423 ПАТ «Райффайзен банк Аваль» повідомило начальника реєстраційної служби Комсомольського РУЮ у м.Херсоні у зв`язку з погашенням кредиту та відсотків за його користування за кредитним договором № 014/09/237 від 08.02.2008 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен банк Аваль» ) та ОСОБА_1 , просить зняти з Державному реєстрі прав та їх обтяжень запис про обтяження квартири АДРЕСА_1 , якою було забезпечено зобов`язання перед банком.

ПАТ «Райффайзен банк Аваль», як первісний кредитор, скористався своїм правом дострокової вимоги всієї суми боргу, передбаченого ст.1050 ЦК України та кредитним договором, звернувшись до відповідачів з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту, пред`явивши позов про звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, ПАТ «Райффайзен банк Аваль», змінив строк виконання зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № 014/09/237 . Таким правом банк скористався і його позовні вимоги були задоволені рішенням суду від 15.05.2012 року.

Направляючи вимогу про дострокове погашення кредиту в повному обсязі до позичальника та поручителя в грудні 2011 року, звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в 2012 році ПАТ «Райффайзен банк Аваль» змінив строк виконання основного зобов`язання в сторону зменшення.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Представником позивача зазначено, про те, що Позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню Кредитних коштів отриманих на підставі Кредитного договору № 014/09/237 від 08.02.2008 року, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Однак пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Звертаючись до суду з даним позовом, на підтвердження заявлених вимог банк надав суду: Кредитний договір, Додаткову угоду до нього, договір поруки , додаткову угоду до нього, графік погашення кредиту, рішення суду від 15.05.2012 року, розрахунок заборгованості проведений на суму 353 843,81грн. відповідно до рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 15.05.2012.

Слід зазначити, що позивачем не зазначено та при здійсненні розрахунку заборгованості не враховано погашення заборгованості відповідачами шляхом продажу в2013 році предмету іпотеки на виконання рішення суду від 15.05.2012 року.

На підтвердження права вимоги позивачем надано :

Договір відступлення права вимоги № 114/2-28 від 18.12.2019 року укладений між АТ «Райффайзен банк Аваль» та АТ «Оксі Банк».

Договір відступлення права вимоги № 114/2-28-1 від 18.12.2019 року укладений між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

Договір відступлення права вимоги № 2612-01 від 26.12.2019 року укладений між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал».

Проте, суд вважає, що вказані вище докази не підтверджують виникнення у позивача права вимоги на стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, укладеним 08.02.2008 року з ПАТ «Райффайзен банк Аваль».

Так, позивачем суду не надано додатків до Договору відступлення права вимоги № 114/2-28 від 18.12.2019 року , матеріали справи не містить Додатків з відомостями за якими договорами АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги та в якому розмірі, перелік боржників за кредитними договорами.

Те ж саме стосується договору відступлення права вимоги № 114/2-28-1 від 18.12.2019 року, який був укладений між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

Позивачем витяг з Додатків № 1-5 до вказаних договорів відступлення права вимоги та докази на підтвердження повної (остаточної) сплати ціни прав вимоги не надано, що позбавляє суд можливості перевірити чи дійсно ПАТ «Райффайзен банк Аваль» передало АТ «Оксі Банк», а потім АТ «Оксі Банк» передало ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги за кредитним договором, укладеним ним 08.02.2008 року з ОСОБА_1 .

Таким чином , відсутні докази переходу права вимоги первісного кредитора, а наступні договори є похідними від Договору відступлення права вимоги від 18.12.2019 року.

Із Витягу з Додатку №2 до договору відступлення права вимоги № 2612-01 від 26.12.2019 року укладеного між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал», вбачається, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» передало ТОВ «Вердикт Капітал», у тому числі право вимоги за кредитним договором № 014/09/237 укладеним 08.02.2008 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 на суму заборгованості 29 797,75.

Проте, вказаний договір про відступлення права вимоги з Додатком №2 до цього договору, не приймається судом як доказ на підтвердження наявності у позивача права грошової вимоги на стягнення з відповідачів заборгованості, оскільки позивачем, як було вказано вище, за допомогою належних та допустимих доказів не доведені факти передачі ПАТ «Райффайзен банк Аваль» права грошової вимоги за цим кредитним договором АТ «Оксі Банк», і подальше передання АТ «Оксі Банк» передало ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

Таким чином , суду не надано доказів , що право ТОВ «Вердикт Капітал» , як кредитора за кредитним договором № 014/09/237 укладеного між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 порушено, та він має право вимоги за ним.

Крім того слід зазначити, що згідно ст.524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Отже, процес зміни вартості грошей, який характеризується рівнем інфляції, є безперервним процесом і інфляційні процеси не залежать від волевиявлення будь-якої особи, тому інфляційні мають розраховуватися з урахуванням як індексів інфляції, так і індексів дефляції. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже сума боргу в цьому періоді зменшується.

Таким чином, офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду від 14.02.2018 р. по справі №564/2199/15-ц.

Враховуючи, що кредитний договір між сторонами було укладено в іноземній валюті та заборгованість виникла саме у іноземній валюті, не дивлячись на те, що рішенням суду було стягнуто заборгованість в гривневому еквіваленті, інфляційні збитки в даному випадку не нараховуються.

ТОВ «Вердикт Капітал» при зверненні до суду з даним позовом не враховано продаж предмету іпотеки та погашення за рахунок цього заборгованості, що виникла з кредитного договору ще в 2013 році, чим не виконано вимоги ст.12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних також не підлягають задоволенню внаслідок недоведеності.

Таким чином позов ТОВ «Вердикт Капітал» до про стягнення боргу за кредитним договором не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Цивільне судочинство здійснює на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Керуючись наведеними принципами змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, позивач зобов`язаний був надати докази на доведення обставин, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог. Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту отримання кредиту відповідачем у заявленому розмірі позивач не надав.

Докази переходу права вимоги до позивача є суперечливими.

Таким чином суд, зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження наявності у відповідачів заборгованості саме в заявленому розмірі, вважає недоведеним порушення прав позивача.

Стосовно викладеної у відзиві на позов заяви про застосування позовної давності, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

З огляду на викладене, суд не наводить обґрунтування щодо позовної давності за заявою відповідача.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, як безпідставних та необґрунтованих належними доказами.

Судові витрати, понесені ТОВ «Вердикт Капітал» зі сплати судового збору за подання позову та на професійну правничу допомогу у розмірі -20 000 грн. відповідно до вимог ч.1,2 ст.141 ЦПК України покладаються на нього у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12,19,81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.В.Войцеховська

Повний текст рішення складено 19.10.2021 року.