Провадження № 2/761/4438/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Мальцева Д.О.

при секретарі: Колодяжний В.Є.

за участю:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивачка) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15.04.2010 у муніципалітеті міста Одавара, префектура Канагава, Японія між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Великобританії ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами укладено шлюб, від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_5 . Однак, спільне життя між сторонами не склалось, було втрачено почуття взаємоповаги та любові. Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2020 року, спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати.

06.11.2020 ухвалою суду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.

03.02.2021 від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

16.03.2021 від відповідача надійшов відзив.

16.04.2021 від позивачки надійшла відповідь на відзив.

02.08.2021 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про виклик свідків.

Позивачка, її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, разом з тим у своєму відзиві позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав. В частині визначення позивачкою часу, з якого між сторонами припинені шлюбні відносини, заперечував.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримав. В частині визначення позивачкою часу, з якого між сторонами припинені шлюбні відносини, заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Згідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 496 ЦПК України, іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 15.04.2010 у муніципалітеті міста Одавара, префектура Канагава, Японія між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Великобританії ОСОБА_4 , вихідний номер 3004, підписаний Головою муніципалітету міста Одавара, префектури Канагава Кенічі Като та на якому проставлено апостиль компетентним органом Японської держави, а саме Міністерством закордонних справи в м. Токіо, 13.09.2010, № 013837.

Переклад з японської та англійської мови на українську виконано перекладачем Чабан Л.В., справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом КМНО Ясінською О.О., 22.02.2013, зареєстровано в реєстрі за № 1846, 1847. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що від шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 , актовий запис № 1625.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідач зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Судом встановлено, що місцем проживання подружжя є Україна , тому правові наслідки шлюбу сторін, зокрема, його припинення, визначаються за правом та законами України.

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначені Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Відповідно ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умовами додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Згідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Так, відповідно до Наказу Міністерства юстиції України, яким затверджено Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні" № 52/5від 18.10.2000 року із змінами та доповненнями, документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інструкцією про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженою Наказом Міністерства закордонних справ України № 113 від 04.06.2002, визначено порядок учинення консульської легалізації офіційних документів, складених за участю органів державної влади та органів місцевого самоврядування, або таких, що від них виходять, як на території України, так і за кордоном, у тому числі і свідоцтва про укладення шлюбу.

Водночас Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року (м. Гаага), згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів", набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, у тому числі і між Японією , з 22 грудня 2003 року.

Так, згідно Конвенції, апостиль - це спеціальний штамп, який проставляється на офіційних документах, що надходять від держав - учасниць зазначеної Конвенції. Він засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, якими скріплено відповідний документ.

Відповідно до статей 2, 3 зазначеної Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з положеннями вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці цієї Конвенції.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що на свідоцтві про шлюб між сторонами міститься проставлення апостилю компетентним органом Японської держави.

Положеннями ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків.

Згідно ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивачка пояснила, що сторони в 2020 році припинили спільне проживання, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін.

Відповідач у своєму відзиві визнав позовні вимоги у вказаній частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

При цьому, згідно п. 1 ч. 5 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу , позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

За змістом положень ч. 3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, які мають істотне значення.

При цьому, відповідач позовні вимоги визнав і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб чи відповідача, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 133, 137, 141, 222, 258-259, 263-268, 273, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 і.п.н. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , і.п.н. НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 15 квітня 2010 року, Японія, префектура Канагава, місто Одавара, міський муніципалітет , вихідний номер 3004, апостиль підписаний Кенічі Като, підтверджено в м.Токіо, 13 вересня 2010року, Міністерством закордонних справ № 013837 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення суду - 30.09.2021.

Суддя: