Справа №339/319/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні справу за позовомзаяву ОСОБА_1 до Болехівської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

22 вересня ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якій просить встановити їй додатковий строк терміном два місяці для прийняття спадщини у вигляді нерухомого майна (квартири в м.Болехові) за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та був власником квартири по АДРЕСА_1 .

У встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, так як не знала, що має право на спадщину, оскільки, ще за життя батько віддав її квартиру і вона нею користувалася, а тому вважала, що це вже її майно. Однак, батько віддав її тільки на словах, не виготовивши при цьому правовстановлюючих документів на її ім`я.

Нещодавно переглядаючи документи, які залишилися після смерті батька, виявила заповіт від 30 березня 2000року, яким він заповів їй все майно. Про існування вказаного заповіту до цього часу вона не знала , оскільки батько про нього нічого не говорив.

Крім того, після смерті батька, особа, яка посвідчувала уповноважена на вчинення нотаріальних дій секретар Гошівської сільської ради, яка його посвідчувала не сповістила, згідно ст. 63 ЗУ «Про нотаріат» її про наявність вказаного заповіту, а тому у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини.

Виявивши заповіт, вона звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, але отримала відмову у звязку з пропуском встановленого строку (6 місяців).

Вважає, що нею з поважних причин пропущено строк прийняття спадщини після смерті батька, оскільки вона була необізнаною про наявність заповіта, складеного на її користь, спадкова справа після смерті батька не заводилася, й відповідно, не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, вважає, що нею з поважних причин пропущено строк на прийняття спадщини.

23 вересня 2021 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

20 жовтня 2021 року закрито підготовче засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, у зв`язку з тим, що виїжджає за кордон і немає можливості брати участь у судових засіданнях та не бажає укласти угоду з адвокатом (а.с.51).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить відмовити позивачу у заявлених позовних вимогах, оскільки позов подано до неналежного відповідача, а розгляд справи проводити без його участі (а.с.52-53).

Такі дії сторін не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відтак, неявка сторін не є перешкодою для проведення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що батькові ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу належала квартира АДРЕСА_2 (а.с.13-14).

Крім того, за життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, внаслідок чого відкрилась спадщина на все належне йому майно (а.с.8).

Позивач є дочкою ОСОБА_2 і змінила прізвище після одруження з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про народження та про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.6-7).

Отже, позивач являється спадкоємцем як за заповітом так і за законом.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що до дня смерті батько позивача був зареєстрованим та проживав у будинку по АДРЕСА_3 разом з дочкою ОСОБА_5 (а.с.11).

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У статті 1272 ЦК України вказано, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Аналіз вказаних норм закону вказує на те, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті розпочався 09 листопада 2020 року та закінчився 09 травня 2021 року.

Позивач 17 серпня 2021 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини,що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (а.с.10).

Однак, позивач отримала відмову у звязку з пропуском встановленого строку (6 місяців), і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку (а.с.9).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проживав на день смерті разом з дочкою ОСОБА_5 і вона не зверталася до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини, що свідчить про те, що вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька і, відповідно, є належним відповідачем у даному спорі.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18) зроблено висновок, що «позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини».

Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи, як співвідповідача, за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті, є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Із наданої приватним нотаріусом Долинського нотаріального округу Барабаш Р.С. спадкової справи встановлено, що після смерті ОСОБА_2 (батька) позивача до нотаріальної контори, у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, із заявою про прийняття спадщини звернулалася його дочка - ОСОБА_5 , яка прийняла спадкове майно, оскільки проживала та була зареєстрована до дня смерті із спадкодавцем в с.Гошів (а.с.34).

З огляду на факт прийняття спадщини спадкоємцем, а тому Болехівська міська рада, у цьому випадку як орган місцевого самоврядування не має відношення до спадкового майна та не є належним відповідачем у справі. Належним відповідачем у цій справі є ОСОБА_5 , яка своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, позивач клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом до неналежного відповідача і не подала клопотання про заміну неналежного відповідача, а тому судом не надається оцінка обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема щодо поважності причин пропуску нею строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , які повинні бути оцінені при розгляді позову до належного відповідача.

При цьому, позивач не позбавлений права на звернення до суду з відповідними позовними вимогами до належного відповідача.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити.

На підставі наведеного, ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України та керуючись ст. 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 до Болехівської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 18 червня 2008 року, місце проживання с.Гошів Калуського району Івано-Франківської області.

Болехівська міська рада - місце знаходження м. Болехів, площа Івана Франка, 12 Івано-Франківської області, .

Суддя О.С.Головенко