Єдиний унікальний № 243/7758/21
Провадження № 2/243/2298/2021
28 жовтня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий - суддя Фалін І.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Олещенко Д.М.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги, трьох відсотків річних, інфляційних витрат та пені,-
Позивач здійснював представництво інтересів відповідача у Донецькому окружному адміністративному суді по справі № 0540/7331/18-а за позовом ОСОБА_2 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області, про визнання неправомірними дії щодо припинення виплати пенсії та зобов`язання поновити нарахування та виплату пенсії, сплатити заборгованість зі сплати пенсії, шляхом підготовки та направлення на адресу Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області адвокатського запиту, підготовки та подання до суду позовної заяви, отримання судового рішення по даній справі.
В результаті розгляду Донецьким окружним адміністративним судом вказаної справи позовні вимоги було задоволено, визнано протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області та зобов`язано відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.07.2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
Позивач ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про час та дату судового розгляду, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації на офіційному порталі «Судова влада» оголошення про виклик до суду, однак, в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, будь-яких клопотань, пояснень або відзиву стосовно заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходило.
У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, однак не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до свідоцтва № 4127 від 16.11.2011 року, виданого Донецькою обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, ОСОБА_3 має право на заняття адвокатською діяльністю.
17.08.2018 року між адвокатом Напольських Д.О. та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги, згідно з пп. 1.1 якого він взяв на себе зобов`язання надавати відповідачу правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором, а відповідач зобов`язався оплачувати замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи, Акт наданих послуг сторони підписали 21.02.2019 року, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року у справі № 0540/7331/18-а за позовом ОСОБА_2 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління ПФУ Донецької області, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, набрало законної сили 18.02.2019 року.
Згідно з листом-повідомленням Донецького окружного адміністративного суду від 02.03.2021 року № 09-13/154/2021, представником позивача у адміністративній справі № 0540/7331/18-а виступав ОСОБА_1 , дата реєстрації позовної заяви 17.08.2018 року.
Крім того, у відповідності до п. 6 Договору про надання правової допомоги від 17.08.2018 року, підписаного позивачем та відповідачем, а саме - згідно з пп. пп. 6.1, 6.2, встановлено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За недотримання строків сплати, зазначених в п. п. 3.1, 3.2 Договору, Клієнт сплачує адвокату пеню у розмірі 0,1 % від суми прострочення за кожен день такого прострочення, а також на вимогу Адвоката зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
З огляду на вказані вище фактичні обставини у справі суд зазначає, що правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:
1) договір про надання правової допомоги;
4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з положеннями ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Суд також приймає до уваги при вирішенні по суті позовних вимог, що за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими главою 52 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Таким чином, суд вказує, що договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Відповідно до ст. 14 Правил адвокатської етики, адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги - договір, за яким одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується надавати правову допомогу іншій стороні договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена договором. До договору про надання правової допомоги також застосовуються загальні положення цивільного законодавства про договір.
Суд зауважує, що адвокатський гонорар є однією з умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, та, в свою чергу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір від 17.08.2018 року містить вичерпний та детальний зміст умов щодо розміру адвокатського гонорару, його складових, порядку, способу та строків виплати, що береться судом до уваги при вирішенні даного спору та оцінюється як факт безумовного досягнення сторонами договору всіх умов, пов`язаних з виплатою адвокатської винагороди.
Визнаним міжнародним стандартом здійснення адвокатської діяльності є принципи чесності та добропорядної репутації адвоката, який відображений в етичних кодексах поведінки адвокатів та який поширюється на всі напрями професійної діяльності адвоката. Договір про надання правової допомоги має відповідати вимогам закону та правилам, а також визнаним міжнародним та національним стандартам надання правової допомоги.
Правові підстави для стягнення винагороди адвоката за надані послуги (гонорар) мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а саме договором про надання правової допомоги, письмовими документами про проведені розрахунки між сторонами договору.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Позивачем на підтвердження своїх вимог надано суду Договір про надання правової допомоги від 17.08.2018 року, який підписаний сторонами, Акт наданих послуг від 21.02.2019 року, який підписаний сторонами, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року, довідку Донецького окружного адміністративного суду на підтвердження подачі позову в інтересах відповідача ОСОБА_2 у справі № 0540/7331/18-а, та виписку по особистому картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 06.11.2018 року по 26.04.2021 року.
Детальний та всебічний аналіз наданих позивачем до суду доказів свідчить про наявність належним чином укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Договору про надання правової допомоги від 17.08.2018 року, змістом якого передбачено відповідальність сторін за порушення своїх зобов`язань.
Умови підписаного сторонами Договору від 17.8.2018 року та Акту про надання послуг від 21.02.2019 року свідчать про безумовне досягнення сторонами всіх умов, пов`язаних з виплатою адвокатської винагороди та відповідальності за порушення строків або умов її виплати.
На теперішній час відповідач не виконав свої зобов`язання, передбачені умовами підписаного ним Договору про надання правової допомоги від 17.08.2018 року, що підтверджується як відсутністю приходного ордеру із зазначенням суми оплати та виду наданих послуг, що передбачено пп. 3.1 Договору, так і змістом наданої виписки позивача по особовому картковому рахунку за період з 06.11.2018 року по 26.04.2021 року.
Статтею 625 ЦК України передбачена цивільна-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок суми заборгованості з урахуванням інфляційних збитків, 3 відсотків річних та пені за недотримання строків виконання зобов`язань, який відповідає встановленим законодавством порядку, формулам розрахунку та умовам, прописаним у Договорі про надання правової допомоги від 17.08.2018 року.
Крім того, враховуючи, що позивач є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою до Акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 433887 від 22 лютого 2011 року, а отже, в силу приписів п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», є звільненим від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, та приймаючи до уваги, що за приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,13,625,626,901,903 ЦК України ст. ст. 76,77, 81, 229 ЦПК України, ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», «Правилами адвокатської етики», суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги, трьох відсотків річних, інфляційних витрат та пені, - задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 04.11.2021.

Суддя І.Ю. Фалін