Провадження № 2/947/3177/21
Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Свистуновій Є.С. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди внаслідок ДТП, -
Позивач Гук звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення франшизи у сумі 2000 грн., моральної шкоди у сумі 2000 грн. та інфляційних витрат і 3% річних, обґрунтовуючи тим, що 13.05.2020р. Дробченко скоїв ДТП, внаслідок якої автомобілю позивача завдано пошкоджень, що призвело до певних моральних страждань. Оскільки цивільно-правова відповідальність Дробченка була застрахована і франшиза складає 2000 грн.. то просив позов задовольнити.
6.07.2021р. відкрито загальне позовне провадження за даним позовом.
Представник позивача позов підтримав просив розглядати справу у його відсутність, не проти заочного розгляду справи.
Відповідач не надав суду відзиву, належним чином, згідно вимог ст.128ч.8 ЦПК України, повідомлявся про час та місце розгляду справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Цим судом та Постановою Київського районного суду м.Одеси від 13.05.2020р. у справі №947/9533/20 встановлено, що 04.04.2020 року о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Шкода», н/з НОМЕР_1 , по вул. Фонтанська дорога в м. Одеса, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан», н/з НОМЕР_2 , який зупинився попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху України».
За вказане правопорушення відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням штрафу.
Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована СК «ВУСО» згідно полісу №118018486 від 11.05.2019р. і розмір франшизи склав 2000 грн.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.
При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ).
Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів .
Статтею 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників.
Статтею 5 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Статтею 9 Закону України Про страхування визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У відповідності до п.12.1. ст.12 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи.
Вирішуючи питання щодо обов`язку відшкодувати суму франшизи суд виходить з того, що у відповідності до п.36.6 ст.36 Закону, саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
При наявності вини у заподіянні майнової шкоди у ДТП стороні позивача, з відповідача підлягає стягненню розмір франшизи у сумі 2000 грн.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України:
1. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
2. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:
1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;
2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;
3) в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до положень ст.55 Конституції України та чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.
Враховуючи те, що позивачу було завдано і моральної шкоди, що проявлялася в його емоційних та моральних стражданнях, які довелося перенести йому, зокрема яка проявлялася в моральних стражданнях щодо пошкодження його майна та порушенні звичайного способу життя, суд вважає позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди такою, що підлягає задоволенню, в розмірі 500 грн.
Щодо стягнення інфляційних витрат та 3% річних суд вважає вимоги безпідставними.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати щодо сплати судового збору у сумі 908 грн.
Керуючись ст.ст.4-13,76-89,258-273,280-289 ЦПК України, суд
Керуючись ст.268 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) суму франшизи 2000 грн. та у якості моральної шкоди 2000 грн. і судові витрати 908 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її підписання. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Бескровний Я. В.