Справа № 214/7710/19
2-с/214/89/21
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2021 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про скасування судового наказу, виданого за заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», -

ВСТАНОВИВ :

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 21 жовтня 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява, згідно якої останній просить: скасувати судовий наказ по справі №214/7710/19, винесений Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 10.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 , на користь АТ «Криворізька теплоцентраль», заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та витрати по сплаті судового збору. Крім того, подав клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу.

В обґрунтування поданої заяви зазначив наступне. 10 грудня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області виніс судовий наказ про стягнення з нього на користь AT «Криворізька теплоцентраль» заборгованості за житлово-комунальні послуги. Судовий наказ разом із заявою стягувача він не отримував, повідомлень про надходження рекомендованих повідомлень з відділу поштового зв`язку йому також не надходило, та від отримання він не відмовлявся. Про існування судового наказу дізнався 19 жовтня 2021 року, шляхом отримання у свій профіль державного електронного сервісу «ДІЯ» повідомлення про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного судового наказу. З огляду на те що судовий наказ набрав чинності, виходить що термін для подачі заяви про скасування судового наказу пропущений, в зв`язку з чим просить його поновити з підстав викладених у клопотанні до цієї заяви, а судовий наказ скасувати з наступних підстав. Зі стягувачем ніяких договірних стосунків в рамках діючого законодавства він не має. Вимоги стягувача до нього є надумані, безпідставні та необґрунтовані у повному обсязі, що витікає з наступних обставин. Станом на 2012 рік у відповідності до проектно-виконавчої документації, у квартирі де він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , вже було встановлено індивідуальне джерело опалення з відключенням від мереж централізованого теплопостачання, що підтверджується актом про відключення від мереж ЦО від 02.03.2012р. складеним теплопостачальним підприємством - КПТМ «Криворіжтепломережа». На момент відключення його помешкання від мереж централізованого теплопостачання, послуги централізованого теплопостачання у його будинку надавало КПТМ «Кріворіжтепломережа», яке у 2013 році передало абонентські рахунки (персональні дані) до AT «Криворізька теплоцентраль», разом з інформацією про відключені об`єкти від централізованого опалення, а тому віднесення його квартири стягувачем, до споживачів послуг централізованого опалення є: або хибним або самоправним. А отже стягувач нарахував йому плату неправомірно. Факт ненадання та неотримання ним послуг від ПАТ «Криворізька теплоцентраль» підтверджується актом, який засвідчує відсутність у її помешканні централізованого опалення, а тому вимоги стягувача є необґрунтованими. Отже, з того часу ніяких послуг з централізованого опалення він не отримує, а плата яку стягувач нарахував є надуманою та безпідставною. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Між тим укладеного договору зі стягувачем він не має, та у розумінні закону не є споживачем його послуг, тому як послуги від нього не отримує, та наміру отримувати не має. А належним доказом у наказному провадженні мав би слугувати укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, що витікає з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. З огляду на викладене вбачається, що стягувач, не надавши належних доказів свого права вимоги, та маніпулюючи законодавством, робить спробу необґрунтовано стягнути з нього кошти.

Дослідивши вимоги заяви та додані до неї документи, письмові матеріали справи, надавши їм оцінку в сукупності, приходжу до наступного висновку.

10.12.2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №214/7710/19 за заявою АТ «Криворізька теплоцентраль» з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 26 069,79 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 128,23 грн., 3% річних у розмірі 1 205,99 грн., всього 30 404,01 грн., а також судовий збір у сумі 192,10 грн.

Разом із заявою про скасування судового наказу боржник ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу.

ОСОБА_1 копію судового наказу не отримував та про його існування дізнався 19.10.2021 року, що узгоджується з матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Оскільки боржник про існування судового наказу дізнався 19.10.2021 року та звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу 21.10.2021 року, тобто в передбачений ч.1 ст.170 ЦПК України, підстав для поновлення строку для подачі заяви про скасування судового наказу не вбачаю, а тому заява про поновлення строку є безпідставною, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст. 170,171 ЦПК України, не вбачаю підстав для повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу згідно ч.6 ст.170 ЦПК України, та вважаю достатньо підстав для постановлення ухвали про скасування судового наказу.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ, виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 10.12.2019 року по справі №214/7710/19 за заявою АТ «Криворізька теплоцентраль» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 26 069,79 грн, інфляційних втрат у розмірі 3 128,23 грн., 3% річних у розмірі 1 205,99 грн., а всього 30 404,01 грн., а також судового збору у сумі 192,10 грн.

В іншій частині відмовити.

Одночасно роз`яснюється, що АТ «Криворізька теплоцентраль» має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя В.М. Прасолов