Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/947/21
Провадження № 2/936/222/2021
04.11.2021 смт. Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді Павлюк С.С.
з участю секретаря- Собран Ю.О.,
розглянувши у відкритому у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жденіївської сільської ради, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування ,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить визнати за нимправо власності на житловий будинок та надвірні будівлі та споруди за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивує тим, що його покійна тітка ОСОБА_2 була власником житлового будинку за АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 05.11.2020 року позивачем подано заяву про прийняття спадщини та отримано витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 12.11.2020 року № 62437910. Інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини, що зафіксовано в Воловецькій державній нотаріальній конторі. За свого життя ОСОБА_2 не виготовила свідоцтво про на право власності на зазначений будинок. Звернувшись до держаного нотаріуса з метою прийняття спадщини державним нотаріусом позивачу роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, оскільки нотаріально таке право реалізувати є неможливим. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 .
Представник позивача та позивач на розгляд справи не з?явились, представник позивача на електронну адресу суду скерував заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задоволити.
Представник відповідача Жденіївської селищної ради в судове засідання не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, зазначивши в заяві, що Жденіївська сільська рада позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує.
Третя особа завідуюча Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. в судове засідання не з?явилась, скерувала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, щодо задоволення позову не заперечує.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.
Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим віивільного процесуального кодексудповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 належав житловий будинок за АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Жденіївської селищної ради від 04.03.2021 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.05.2020 року і після смерті її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
05.11.2020 року позивач звернувся із заявою до Воловецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 12.11.2020 року №62437910, однак у видачі свідоцтва про право на спадшину йому відмовлено та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, оскільки нотаріально таке право реалізувати є неможливим.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке згідно зі ст. 1217 цього Кодексу здійснюється за заповітом або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 цієї норми у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
ОСОБА_2 за життя заповіту не складала, а тому спадкування за нею здійснюється за законом.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно з приписами ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.
ОСОБА_1 є родичем третього ступеня споріднення. Інших спадкоємців немає, оскільки син спадкодавця ОСОБА_3 написав заяву про відмову від прийняття спадщини матері ОСОБА_2 в користь позивача по справі ОСОБА_1 .
Підстави для усунення позивача від спадкування, передбачені ст. 1224 ЦК України відсутні.
Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.
Позивач звернувся до державного нотаріуса, щоб видала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, однак позивачу було відмовлено в оформленні спадщини у зв?язку з відсутністю первинних документів на житловий будинок.
Позивач використав всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, однак йому в цьому відмовлено з наданням правового обґрунтування.
Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Разом з тим, в силу вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов про визнання права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом є обгрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, відповідач позовні вимоги визнав, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 206, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України,
Позов задоволити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок та надвірні будівлі та споруди за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;
представник позивача: ОСОБА_4 , місце знаходження: АДРЕСА_3 ;
третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора, місце знаходження: вул. Карпатськка №67 смт. Воловець, Мукачівський район Закарпатська область.
Суддя: Павлюк С.С.