_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/459/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Салтан Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Громико В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, яка настала на тимчасово окупованій території України, а саме: Донецька область, Калініський район, м. Горлівка, Україна, 31.07.2021 року, посилаючись на те, що встановлення факту потрібно їй для отримання офіційного свідоцтва про смерть.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 01.11.2021 було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі

У судове засідання заявниця не з`явилась.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У абзаці першому п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року за №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», вказаною територією, зокрема, являється і м. Горлівка, Донецької області.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року за №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», місце смерті ОСОБА_2 , а саме: м. Горлівка, Донецької області, є територією, на якій здійснювалась антитерористична операція.

17.03.2015 року Верховною Радою України прийнято постанову «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Враховуючи, що м. Горлівка, Донецької області, відповідно до розпорядження №1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року, являється територією на якій здійснювалась антитерористична операція, тобто є територією, що непідконтрольна Україні, та приймаючи до уваги постанову Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015року, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин підлягають застосування положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014року.

Відповідно до положень ч.2 та ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Заявниця ОСОБА_1 є громадянкою України, проживає в м. Одесі, її батько ОСОБА_2 також був громадянином України та перебував на тимчасово окупованій території України - проживав у м. Горлівка, Донецької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: м. Голівка, Калинівського району, Донецької області, про що було видано свідоцтво про смерть № НОМЕР_2 від 02.08.2021 року, актовий запис № 869, та лікарське свідоцтво про причину смерті № 2014 від 02.01.2021 року.

Приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд приходить до висновку, що свідоцтво про смерть № НОМЕР_2 від 02.08.2021 року, актовий запис № 869, та лікарське свідоцтво про причину смерті № 2014 від 02.01.2021 року не створюють правових наслідків, проте можуть свідчити про факт смерті ОСОБА_2 на території м. Горлівки, Калінінського району, Донецької області.

При викладених обставин, дослідивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 317ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 315-317, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити повністю.

Встановити факт, що громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце народження: станиця Черноєрківська, Слав`янського району, Краснодарського краю, Російської Федерації, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а саме: у м. Горлівка, Калініського району, Донецької області, Україна.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Салтан Л. В.