ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/1791/21 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Кузнєцової О.А.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ілянда Оксана Іванівна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 липня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

В С Т А Н О В И В:

19.11.2020 року Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (надалі АТ «Херсонська ТЕЦ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 , як власник квартири АДРЕСА_1 , є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач на підставі договору приєднання.

Посилаючись на те, що в порушення діючого в Україні законодавства, що регулює спірні правовідносини, ОСОБА_1 протягом тривалого часу належним чином не виконує договірні зобов`язання, не вносить плату за надані послуги, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з лютого 2015 по листопад 2020 року у розмірі 36952 грн 36 коп, а також судові витрати у розмірі 2102 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 липня 2021 року позов АТ «Херсонська ТЕЦ» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з листопада 2017 року по листопад 2020 року в розмірі 17559,90 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" судовий збір в розмірі 987,94 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, що надає Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль», проте обов`язки з оплати наданих послуг належним чином не виконує, внаслідок чого відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з лютого 2015 року по листопад 2020 року утворилася заборгованість в сумі 36 592,36грн.

Оскільки відповідачем заявлено про застосування позовної давності, а зазначений позивачем період нарахування заборгованості виходить за межі встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності, тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача суму заборгованості за послуги з теплопостачання за період з листопада 2017 по листопад 2020, тобто в межах загального строку позовної давності у три роки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ілянда Оксана Іванівна, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22.07.2021р. скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ «Херсонська ТЕЦ» відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у наданій позивачем довідці №13128 від 18.11.2020 по розрахунках за централізоване опалення за період з 01.01.2003 по 01.11.2020 нарахування заборгованості розпочинається з лютого 2015 року, і сальдо на початок вказаного періоду становить 10 863,99 грн. При цьому, вказана довідка не містить розрахунку заборгованості за період з 01.01.2003 по 01.02.2015. Оскільки позивач не довів обставину наявності заборгованості в сумі 10 863,99 грн за період з 01.01.2003 по 01.02.2015, тому суд дійшов неправильного висновку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 17559,90 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач викладені в ній доводи не визнав, висновки суду вважає правильними та обґрунтованими, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, відповідність рішення суду нормам цивільного процесуального закону, апеляційний суд встановив наступне.

Правовідносини з приводу постачання теплової енергії, що виникли між сторонами, регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

На момент виникнення спірних правовідносин підлягав застосуванню Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, згідно ч. 1 ст.19 якого відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 частини 3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З 01 травня 2019 року введено в дію Закон України «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017 р. №2189-VIII, стаття 7 якого містить аналогічні приписи щодо прав та обов`язків споживача.

Згідно зі ст.24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.

Статтями 19,25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою АДРЕСА_2 , що надає Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль».

На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , відповідно до якого ведеться облік розрахунків між ним, як споживачем, та позивачем, як постачальником послуг.

Відповідач всупереч наведеним вище положенням законодавства тривалий час не виконував обов`язок з оплати наданих позивачем послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість, яка за розрахунком АТ «Херсонська ТЕЦ» станом на листопад 2020 року становить 36 952,36 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за період з лютого 2015р. по жовтень 2017 року, оскільки з даним позовом АТ «Херсонська ТЕЦ» звернулася лише у листопаді 2020 р.

Таким чином, з урахуванням заяви відповідача про застосування позовної давності, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з теплопостачання за останні три роки, що передували зверненню позивача до суду з даним позовом, тобто з листопада 2017 по листопад 2020.

При цьому, єдиним доводом апелянта, яким він обґрунтовує помилковість висновків суду, є відсутність в матеріалах справи розрахунку заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.01.2003 по лютий 2015 року.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до наданого позивачем розрахунку, який відповідачем не спростовано, за період з листопада 2017 по листопад 2020 року АТ «Херсонська ТЕЦ» нараховано до сплати відповідачу наступні платежі: 763,45 грн - листопад 2017; 1005,97 грн грудень 2017; 1201,32 грн січень 2018; 1126,85 грн лютий 2018; 1528,46 грн березень 2018; -163,38 грн квітень 2018; 620,74 грн листопад 2018; 1838,83 грудень 2018; 1910,65 грн січень 2019; 1501,55 грн лютий 2019; 1167,90 грн березень 2019; 616,18 грн листопад 2019; 1200,33 грн грудень 2019; 1181,91 грн січень 2020; 1117,45 грн лютий 2020; 941,69 грн березень 2020 р.

Сума щомісячних платежів, нарахованих до сплати за надані послуги протягом останніх трьох років до звернення до суду (з листопада 2017 по листопад 2020), становить 17 599,90 грн. (а.с.3).

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно визначено розмір заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення в сумі 17 599,90 грн, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 , з урахуванням його заяви про застосування позовної давності до даних спірних правовідносин.

Довід апелянта щодо відсутності в матеріалах справи розрахунку заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.01.2003 по 01.02.2015 р., колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки вказаний період не охоплений строком позовної давності, в межах якого здійснено стягнення, а тому не впливає на правильність висновків суду.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ілянда Оксана Іванівна, залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ О.А.Кузнєцова