Провадження № 2/337/2463/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

за участю секретаря - Сабліної А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, Міського комунального підприємства «Основаніє», третя особа: Восьма запорізька державна нотаріальна контора, про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що вона відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 12.08.1993р., яке видано Виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів, та свідоцтва про право на спадщину №2-66 від 14.01.1997р., яке видане Восьмою запорізькою державною нотаріальною конторою, є власником квартири АДРЕСА_1 . Право власності на вказану квартиру зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.07.2021р. за номером 101. В липні 2021 року при проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру, позивачка дізналась, що на підставі ухвали нарсуду Ленінського району б/н від 29.06.1995р. на належну їй квартиру, як на майно ОСОБА_2 , накладено арешт. Про наявність зазначеного обтяження позивачці раніше відомо не було, з моменту заселення будинку її сім`я володіла вказаною квартирою, жодних правовідносин, внаслідок яких могло би виникнути обтяження на особу з даними ОСОБА_2 не існувало. Вказана особа ОСОБА_2 їй невідома, ніколи не була ані власником, ані користувачем вказаної квартири, і жодних прав на зазначене майно не мала.

Оскільки наявність арешту квартири перешкоджає їй, як власнику, вільно розпоряджатись та користуватись своєю власністю, просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , який накладено на підставі ухвали нарсуду Ленінського району б/н від 29.06.1995р., відомості про реєстрацію до 01.01.2013р.: реєстраційний номер обтяження - 2124257 від 24.06.2005р., реєстратор - Запорізький обласний державний нотаріальний архів Запорізький міський нотаріальний округ, підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 59162796 від 08.07.2021р. Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Ухвалою суду від 06.09.2021р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі і призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28.09.2021р. задоволено клопотання представника позивачки про залучення в якості співвідповідача по справі Міське комунальне підприємство «Основаніє» (далі МКП «Основаніє).

18.10.2021р. від представника відповідача МКП «Основаніє» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, що МКП «Основаніє» є неналежним відповідачем у справі. Дійсно МКП «Основаніє» є правонаступником ВРЕЖО №6, який був балансоутримувачем комунального майна, в інтересах якого було накладено арешт в рамках цивільної справи №2-238/1996. Проте на момент прийняття підприємством на баланс будинку АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 вже були приватизовані,а отже вибули з комунальної власності. Будь-яких документів, справ щодо спірних взаємовідносин між балансоутримувачем та власниками зазначених квартир МКП «Основаніє» не передавалось, в архіві такі документи відсутні. Також зазначають, що під час знаходження будинку АДРЕСА_2 на балансі МКП «Основаніє», заборгованість по квартирі АДРЕСА_2 (о/р62830984) та по квартирі АДРЕСА_4 (о/р 62821012) не рахувалось, позовів до суду не направлялось. Будь-які претензії до власників зазначених квартир у підприємства відсутні. МКП «Основаніє» надавало послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до 01.09.2016р., в подальшому вказані послуги надавались КП «Наше місто». Також зазначено, що МКП «Основаніє» не несе відповідальності за імовірно помилкове накладений арешт на квартиру позивачки, тому просить в задоволені позову до МКП «Основаніє» відмовити.

Ухвалою суду від 19.10.2021р. підготовче провадження у вказаній справі закрито, справа призначена до судового розгляду.

Позивачка та її представник в судове засідання не прибули, від представника позивачки адвоката Боярчук Н.В. надійшла письмова заява, в якій просить проводити судовий розгляд без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Запорізької міської ради в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просить проводити судовий розгляд у його відсутність за наявними матеріалами справи.

Представник відповідача МКП «Основаніє» в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву про можливість провести судове засідання у відсутність представника МКП «Основаніє».

Представник третьої особи Восьмої запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не прибула, надала заяву в якій просить проводити судовий розгляд у відсутність третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме житло № НОМЕР_1 від 12.08.1993р., яке видано Виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м.Запоріжжя, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 50,84 кв.м, належить на праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних долях (по 1/2 частці). Право власності на квартиру зареєстровано 30.08.1993р. Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 189 за реєстровим №34856.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ААВ №481513 від 14.01.1997р., яке видано державним нотаріусом Восьмої запорізької державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №264909104 від 08.07.2021р., квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №267873565 від 28.07.2021р., на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , накладено арешт на підставі ухвали нарсуду Ленінського району б/н від 29.06.1995р. Відомості про реєстрацію до 01.01.2013р.: реєстраційний номер обтяження - 2124257 від 24.06.2005р., реєстратор - Запорізький обласний державний нотаріальний архів, Запорізький міський нотаріальний округ, підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 59162796 від 08.07.2021р. Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

З вказаного витягу також вбачається, що особою майно/права якої обтяжуються є ОСОБА_2 .

Згідно з інформацією, яка надана Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом за №1798/01-21 від 22.07.2021р., первинну інформацію про накладання заборони до Єдиного реєстру заборон (Феміда) у 1997 році (архівна дата 25.07.1997р.) вносила Запорізька філія «ДП Інформцентра» МЮ України, на підставі Реєстрів для реєстрації заборони відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами та Алфавітних книг обліку заборони (арештів) державних нотаріальних контор м.Запоріжжя та Запорізької області. Запорізька філія «ДП Інформцентра» МЮ України з моменту його створення розташовувалось за адресою Державного нотаріального архіву, тому Державний нотаріальний архів висвітлювався як Реєстратор. У 2005 році Державний нотаріальний архів не був реєстратором переносу архівних записів щодо наявності заборон відчуження нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон (Феміда) до Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. Первинна інформація щодо обтяжень майна прописувалась у справах: «Реєстр для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами», «Алфавітна книга обліку заборони (арештів)» на підставі повідомлено судових та слідчих органів про виникнення обтяження на майно, яке розташоване на території державної нотаріальної контори. Проспект Ювілейний в м.Запоріжжі відноситься до обслуговування Восьмої запорізької державної нотаріальної контори, яка передала документи за період з 19943р. по 2001р. на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву. Проте справи: «Реєстр для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами», «Алфавітна книга обліку заборони (арештів)» та документи на підставі яких вносилась інформація до вищезазначених справ на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву не передавались, знаходяться на зберіганні у Восьмій запорізькій державній нотаріальній конторі.

Згідно з відповіддю Восьмої запорізької державної нотаріальної контори №1061/01-16 від 17.08.2021р., згідно даних Алфавітної книги заборон відчуження нерухомого майна Восьмої запорізької державної нотаріальної контори було накладено арешт на майно ОСОБА_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , та внесено до реєстру заборон «Феміда» на підставі постанови Народного суду Ленінського району від 29.06.1995р. В зв`язку із закінченням строку зберігання документ, який є підставою для накладання арешту, було знищено.

Згідно з інформацією, яка надана Ленінським районним судом м.Запоріжжя №01-22/185/2021 від 13.08.2021р., відповідно до алфавітних показників справ Ленінського районного суду м. Запоріжжя за період з 1994 по 1996 роки стосовно ОСОБА_1 не зареєстровано будь-яких справ. При цьому в провадженні суду перебувала цивільна справа №2-238/1996 за позовом ВРЕЖО №6 м.Запоріжжя до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ДП «Діапазон», Восьмої запорізької державної нотаріальної контори про визнання реєстраційного свідоцтва про право власності на житло недійсним, про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, та за позовом ОСОБА_2 до ВРЕЖО №6 м.Запоріжжя про визнання права користування житловим приміщенням, яка 05.05.1996р. була розглянута з прийняттям рішення про задоволення позову ВРЕЖО №6 м.Запоріжжя та відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 . Вказана справа знищена, тому видати ухвалу суду від 29.06.1995р. по вказаній справі не вбачається можливим.

Згідно з рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя №2-238/1996р. від 05.05.1996р. в провадження суду перебувала цивільна справа за позовом ВРЕЖО №6 м.Запоріжжя до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ДП «Діапазон», Восьмої запорізької державної нотаріальної контори про визнання реєстраційного свідоцтва про право власності на житло недійсним, про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, та за позовом ОСОБА_2 до ВРЕЖО №6 м.Запоріжжя про визнання права користування житловим приміщенням. З тексту вказаного рішення вбачається що спір стосувався квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Аналогічні положення закріплені вст. 316-321 ЦК України.

Крім того, відповідно до ст.319, 321 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно бути виправданим, а таким воно є, якщо здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливого балансу». У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Крім того, при ухваленні вказаного рішення суд враховує роз`яснення пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідно до яких позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

З`ясувавши усі обставини справи, оцінивши надані докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд прийшов до висновку, що позивачка ОСОБА_1 , які на праві приватної власності належить нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , має право вимагати усунення перешкод в здійсненні свого права власності, які в даному випадку чиняться наявністю арешту на вказане нерухоме майно.

При цьому, суд виходить з того, що арешт вказаного нерухомого майна позивачки, запис про який мається в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №42875551 від 24.06.2005р., був застосований на підставі ухвали нарсуду Ленінського району б/н від 29.06.1995р. у справі, де особою, майно якої обтяжується є ОСОБА_2 .

При цьому, як встановлено судом, в провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя у період 1994-1996 роки перебувала цивільна справа за позовом ВРЕЖО №6 м.Запоріжжя до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ДП «Діапазон», Восьмої запорізької державної нотаріальної контори про визнання реєстраційного свідоцтва про право власності на житло недійсним, про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, та за позовом ОСОБА_2 до ВРЕЖО №6 м.Запоріжжя про визнання права користування житловим приміщенням. Спірним майном у вказаній справі була квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

Водночас, за повідомленням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №01-22/185/2021 від 13.08.2021р. відповідно до алфавітних показників справ Ленінського районного суду м. Запоріжжя за період з 1994 по 1996 роки стосовно ОСОБА_1 не було зареєстровано будь-яких справ.

Будь-які документи, на підставі яких було зареєстровано арешт у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зокрема копії ухвали суду, в Запорізькому обласному державному нотаріальному архіві та у Восьмій запорізькій державній нотаріальній конторі, також відсутні.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що підстав для подальшої наявності арешту нерухомого майна позивачки суд не знаходить і вважає, що наявність такого арешту перешкоджає їй у вільному розпорядженні своїм майном. Тому суд вважає необхідним захисти порушене право позивачки вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, право власності на яке вона набула в установленому законом порядку, шляхом зняття арешту з нерухомого майна - квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 50,84 кв.м.

На підставі викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.15, 16, 316-321, 391 ЦК України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні та розпорядженні своїм майном та зняти арешт з нерухомого майна - квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 50,84 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 ), який накладено на підставі ухвали нарсуду Ленінського району б/н від 29.06.1995р., відомості про реєстрацію до 01.01.2013р.: реєстраційний номер обтяження - 2124257 від 24.06.2005р., реєстратор - Запорізький обласний державний нотаріальний архів, Запорізький міський нотаріальний округ, підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 59162796 від 08.07.2021р. Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Сидорова