ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони справи:

заявники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

стягувач- ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою заявників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2021 року, про відмову відстрочити виконання рішення, винесену суддею Пустовітом О.Г. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 29 липня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про відстрочку (розстрочку) виконання рішення суду по цивільній справі № 212/10511/19, 2/337/1839/2020) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обгрунтування заяви зазначено, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 лютого 2021 року по справі №212/10511/19, та постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 червня 2021 року по справі №212/10511/19 суд постановив:

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 09 лютого 2021 року скасувати в частині стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 відсотків за обліковою ставкою НБУ за користування коштами у розмірі 3660 доларів США за період з 01.10.2019 року по 23.03.2020 року в сумі 779.68 доларів США, що еквівалентно 21627,23 грн., та постановити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Рішення суду змінено в частині визначеного судом розміру солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 36977,20 грн., зменшено цей розмір з 36 977,20 грн. до 35 506 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот шість) грн. 71 коп.

Рішення суду змінено в частині визначеного судом розміру солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 134 956, 87 грн., що еквівалентно 4865,31 дол. США, зменшено цей розмір з 134 956, 87 грн. до 113 329 (сто тринадцять тисяч триста двадцять дев`ять) грн. 66 коп., та з 4865,31 дол. США до 4085 (чотири тисячі вісімдесят п`ять) доларів США 63 центів.

Рішення суду змінено в частині визначеного судом загального розміру боргу, зменшено цей розмір з 171 394 грн. 07 коп. до 148 836 (сто сорок вісім тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 37 коп.

Рішення суду змінено в частині розміру судових витрат, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , зменшено цей розмір з 859 грн. 70 коп. до 744 (сімсот сорок чотири) грн. 18 коп.

Рішення суду змінено в частині розміру судових витрат, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , зменено цей розмір з 859 грн. 70 коп. до 744 (сімсот сорок чотири) грн. 18 коп.

Заявники зазначили, що в теперішній час виконання рішення суду для них ускладнюється тим, що ОСОБА_1 втратив роботу, йому не виплачена заробітна плата в повному обсязі, в зв`язку з чим він звернувся до суду. ОСОБА_2 не має самостійного заробітку. Крім цього у них на утриманні є неповнолітні діти. Вказані обставини ускладнюють виконання рішення та роблять його неможливим.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відстрочку (розстрочку) виконання рішення відмовлено.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будучи незгодними з ухваленим судовим рішенням подали апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали суду, ставлять питання про її скасування з ухваленням нового рішення, яким відстрочити (розстрочити) виконання рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 червня 2021 року по справі №212/10511/19 до 30 січня 2022 року.

При цьому, скаржники зазначають, що судом не було враховано той факт, що ОСОБА_1 втратив роботу, йому не виплачена заробітна плата в повному обсязі. По факту стягнення заборгованості по заробітній платі до Голосіївського районного суду м.Києва у липні 2021 року подано позовну заяву по якій відкрито провадження. ОСОБА_2 не має самостійного заробітку, у них на утриманні є неповнолітні діти і всі ці обставини у сукупності ускладнюють виконання рішення. Наголошують на тому, що у випадку надання судом відстрочки (розстрочки) виконання рішення, кошти в повному обсязі можуть бути сплачені в добровільному порядку після 30 січня 2022 року. Вказують, що джерелом погашення позики будуть грошові кошти невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та вихідної допомоги за рахунок Адвокатського об`єднання «КУРС-8» та Фонду соціального страхування Ціна позову 75 942,44 грн. Скаржники вказують на те, що у вересні 2021 року до Голосіївського районного суду м.Києва буде подано позов до Адвокатського об`єднання «КУРС-8» про стягнення середньо7о заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку заявника ОСОБА_1 , який, у повному обсязі підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, стягувача ОСОБА_3 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги боржників, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені в повному обсязі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 червня 2021 року рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 09 лютого 2021 року скасувано в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 відсотків за обліковою ставкою НБУ за користування коштами у розмірі 3660 доларів США за період з 01.10.2019 року по 23.03.2020 року в сумі 779.68 доларів США, що еквівалентно 21627,23 грн., та постановлено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Рішення суду змінено в частині визначеного судом розміру солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 36977,20 грн., зменшено цей розмір з 36 977,20 грн. до 35 506 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот шість) грн. 71 коп.

Рішення суду змінено в частині визначеного судом розміру солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 134 956, 87 грн., що еквівалентно 4865,31 дол. США, зменшивши цей розмір з 134 956, 87 грн. до 113 329 (сто тринадцять тисяч триста двадцять дев`ять) грн. 66 коп., та з 4865,31 дол. США до 4085 (чотири тисячі вісімдесят п`ять) доларів США 63 центів.

Рішення суду змінено в частині визначеного судом розміру загального розміру боргу, зменшено цей розмір з 171 394 грн. 07 коп. до 148836 (сто сорок вісім тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 37 коп.

Рішення суду змінено в частині розміру судових витрат, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , зменшено цей розмір з 859 грн. 70 коп. до 744 (сімсот сорок чотири) грн. 18 коп.

Рішення суду змінено в частині розміру судових витрат, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , зменшивши цей розмір з 859 грн. 70 коп. до 744 (сімсот сорок чотири) грн. 18 коп.

Рішення суду набрало законної сили 08 червня 2021 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи заявникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відстрочені (розстрочені) виконання судового рішення виходив з того, що Заявниками не доведено наявність жодних виняткових обставин, що виникли в ході виконання рішення суду та мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з наявністю яких ст.435 ЦПК України, пов`язує можливість здійснити відстрочення виконання судового рішення. На даний час рішення набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції і не може погодитись з доводами скаржників, викладених в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення у цивільних позовах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 435 ЦПК України а заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Суд першої інстанції, відмовляючи заявникам у задоволенні заяви, виходив з того, що вони у добровільному порядку рішення не виконують, а подані докази не свідчать про існування обставин, які істотно ускладнюють його виконання і є підставою для задоволення заяви про розстрочення.

Доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам заяви про відстрочку виконання судового рішення, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, висновки суду є достатньо аргументованими, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав повторно давати відповідь на ті самі аргументи заявників, при цьому суд апеляційної інстанції враховує, що як, неодноразово зазначав ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року № 303А, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27 вересня 2001 року, № 49684/99, § 2).

ЄСПЛ визначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23, ЄСПЛ).

Колегія суддів вважає, що доводи заявників, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та зводяться до невірного розуміння скаржниками вимог законодавства та власного тлумачення норм процесуального права. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 03 листопада 2021 року.

Головуючий:

Судді: