Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2021 Справа №607/20847/20

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Савіцької О. П.,

позивачки ОСОБА_1 ,

її представника, адвоката Нужди Ф. Т.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини із матір`ю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини із матір`ю.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося у зв`язку із відсутністю порозуміння, розходженням поглядів на сімейні цінності та розподіл обов`язків щодо ведення спільного господарства. Дані сутички, в кінцевому результаті, призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. У шлюбі в сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2019 року по теперішній час сторони спільно не проживають, жодних відносин не підтримують. Відповідач не вживає заходів щодо збереження сім`ї, налагодження відносин, не бере участі у ведення спільного побуту та не надає допомоги позивачці із матеріальним забезпеченням та духовним збагаченням спільної дитини. Після фактичного розірвання шлюбних відносин із відповідачем, спільна дитина перебуває на утриманні позивачки, яка повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Позивачка ніколи не перешкоджала і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню батька з дитиною. Проживання спільної дитини сторін разом із позивачкою відповідає її інтересам, оскільки ОСОБА_1 має можливість забезпечити належні умови проживання дочки ОСОБА_3 та повною мірою займатися її вихованням.

З огляду на зазначене, позивачка ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 вересня 2013 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві; визначити місце проживання ОСОБА_3 із матір`ю - ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини із матір`ю, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2021 року матеріали цивільної справи № 607/20847/20 надіслано Управлінню сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради для надання письмового висновку щодо визначення місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю - ОСОБА_1 .

У судовому засіданні, яке відбулося 26 серпня 2021 року судом протокольною ухвалою без видалення судді до нарадчої кімнати постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Нужда Ф. Т. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Представник третьої особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, в супровідному листі до висновку органу опіки та піклування просив суд про розгляд справи без його участі, за наявними матеріалами у справі.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 04 вересня 2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, сторони 04 вересня 2013 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1514.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 18 листопада 2014 року Довгенською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області України.

Із свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 , виданого 19 жовтня 2018 року Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вбачається, що ОСОБА_1 19 жовтня 2018 року змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Згідно акту обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) № 273 від 07 червня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 проживали без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 .

30 червня 2019 року Тернопільським дошкільним навчальним закладом № 12 Тернопільської міської ради Шумаді О. М. видано довідку № 60 про те, що ОСОБА_3 дійсно відвідує вказаний заклад, середню групу, ОСОБА_1 сплачує кошти за надання освітніх послуг її дитині.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року у справі № 607/14893/19 стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки № 86, виданої 17 листопада 2020 року Тернопільським дошкільним навчальним закладом № 12 Тернопільської міської ради Тернопільської області, протягом перебування дитини ОСОБА_3 в закладі з червня 2017 року по даний час її вихованням, життям займається її мама - ОСОБА_1 ОСОБА_1 відвідує усі заходи, що відбуваються в садку за участі її дитини, здійснює своєчасну оплату за харчування та надання освітніх послуг дитині. ОСОБА_2 , батька дитини, в закладі жодного разу ніхто з працівників не зустрічав, життям і перебуванням своєї дитини в стінах садка він не цікавився.

Із характеристики на дитину дошкільника ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3 є спокійною, ввічливою, врівноваженою дівчинкою. На заняттях завжди активна, любить математику, природу, музику, співи і танці. У спілкуванні з однолітками є дружньою, доброзичливою, товариською дитиною. Дівчинка із задоволенням відвідує дитячий садок, досить легко вступає в контакт з однолітками. Відвідує додаткові заняття з хореографії та англійської мови. Приводить і забирає дівчинку в заклад її мама - ОСОБА_1 , яка й цікавиться її життям під час перебування в садку та здійснює своєчасну оплату за харчування дитини та надання освітніх послуг в закладі.

Згідно довідки № АЛВ0000678, виданої 07 грудня 2020 року ОСОБА_1 працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін» з 13 березня 2017 року, зараз працює на посаді завідувач аптеки. Дохід за період з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2020 року склад 52 365,82 грн.

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 1299, виданої ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» 08 грудня 2020 року, ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 разом із донькою ОСОБА_3

26 липня 2021 року на адресу суду надійшов висновок органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затверджений рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради. Вказаним висновком рекомендовано визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

За встановлених судом обставин до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відтак, шлюб між сторонами в даній справі підлягає розірванню.

Щодо вимоги позивачки про визначення місця проживання дитини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно частини першої та другої ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

За ч. ч. 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 судам роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Проаналізувавши вказані вище норми закону та матеріали справи, взявши до уваги вік дитини сторін, яка не досягла 10 років, а також те, що малолітня ОСОБА_3 з народження проживає з матір`ю, яка займається її вихованням, розвитком та матеріальним утриманням, як і те, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання цих обов`язків самостійно, не надавши суду доказів про причини своєї поведінки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині шляхом визначення місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 1 816,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 280-283, 352-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 вересня 2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1514.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 816,00 грн.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, , адреса місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 1, м. Тернопіль, 46001.

Повний текст рішення суду складено 23 жовтня 2021 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська