У х в а л а

08 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 755/6747/20

провадження № 61-8389ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва

від 11 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 07 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал»), третя особа - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В. С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 березня 2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В. С., зареєстрований в реєстрі за № 57; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року - без змін.

14 травня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» надіслало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 29 червня 2021 року, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, зокрема, для надання обґрунтованої заяви з іншими підставами для поновлення строку на касаційне оскарження із наданням відповідних доказів.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 02 червня 2021 року, представник заявника надіслав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що він пропустив цей строк з поважних причин. У клопотанні зазначає, що копія повного тексту постанови апеляційної суду на адресу заявника не надходила, а з повним тестом постанови представник ТОВ «Вердикт Капітал» ознайомився 13 травня 2021 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2021 року продовжено ТОВ «Вердикт Капітал» строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2021 року, до 20 серпня 2021 року, але який не мігперевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, з підстав ненадання належних доказів, які підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, а саме, недотримання апеляційним судом порядку видачі або направлення копій судових рішень.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Верховного Суду від 21 липня 2021 року оприлюднена 26 липня 2021 року.

Копія ухвали Верховного Суду від 21 липня 2021 року отримана представником ТОВ «Вердикт Капітал» 30 липня 2021 року, що підтверджується відповідним зворотнім поштовим повідомленням.

Однак, вимоги ухвали Верховного Суду від 21 липня 2021 року виконані не були, та вищезазначена ухвала залишилась без належного реагування.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Повний текст постанови апеляційного суду складений 07 квітня 2021 року та оприлюднений 13 квітня 2021 року. Відповідно до статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження цього судового рішення закінчився 07 травня 2021 року, однак касаційна скарга надіслана заявником до Верховного Суду лише 14 травня 2021 року, тобто з моменту складення повного тексту рішення та оприлюднення пройшло більше 30 днів.

Зазначені ТОВ «Вердикт Капітал»обґрунтування пропуску строку на касаційне оскарження не заслуговують на увагу, оскільки не надано доказів, які підтверджують поважність причин пропуску строку на подання касаційної скарги. Доводи заявника, які відображені в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження рішень попередніх інстанцій не підтверджують наявність непереборних причин, які не залежали від волі особи та об`єктивно унеможливлювали подання касаційної скарги у визначений законом строк.

Тому, враховуючи, що докази отримання повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року відсутні, а строк на касаційне оскарження сплив 07 травня 2021 року та те, що заявник подав касаційну скаргу 14 травня 2021 року, тобто через 7 днів після закінчення строку на касаційне оскарження, вказані причини пропуску строку на подання касаційної скарги є неповажними.

Разом з тим, у касаційній скарзі не зазначено інших належних та обґрунтованих доводів, які б свідчили про неможливість чи наявність перешкод у заявника своєчасно звернутися до Верховного Суду з касаційною скаргою на судові рішення.

Таким чином, вимоги ухвали Верховного Суду від 21 липня 2021 року належним чином виконані не були.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Положення аналогічного змісту містить також частина третя статті 393 ЦПК України.

Оскільки, зазначені підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду

від 07 квітня 2021 року є неповажними, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук