Справа № 433/2372/15-ц
Провадження № 22-ц/810/823/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Кострицького В.В., Луганської В.М.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»

на ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 30 червня 2021 року, постановлену Троїцьким районним судом Луганської області у складі: судді Суського О.І. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, з урахуванням уточнень, в обґрунтування якої зазначило, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області у справі № 433/2372/15-ц позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1201/0908/71-041 від 26.09.2008 задоволено.

02 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №2303/К/1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №1201/0908/71-041 від 26.09.2008 року від ПАТ «Дельта Банк» перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

Заявник просив замінити стягувача за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області у справі №433/2372/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1201/0908/71-041 від 26.09.2008 на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс».

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 30 червня 2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою замінити ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області у справі № 433/2372/15-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором №1201/0908/71-041 від 26.09.2008 з ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при постановленні ухвали не врахував те, що Товариство звернулось до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі № 433/2372/15-ц виключно щодо ОСОБА_1 , а не обох боржників, а тому необхідність в наданні доказів набуття права вимоги до солідарного боржника ОСОБА_2 відсутня; Товариством надано до суду докази на підтвердження набуття права вимоги до ОСОБА_1 , а саме: Договір відступлення прав вимоги №2303/К/1 від 02.09.2020 року, платіжне доручення №126 від 20.08.2020 та Витяг з Додатку №2 до Договору №2303/К/1 відступлення прав вимоги від 02.09.2020 є , на думку Товариства, достатнім безпосереднім доказом правонаступництва та заміни сторони у виконавчому листі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2021 року визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Назарову М.В., склад колегії суддів Карташова О.Ю., Луганської В.М. Апеляційне провадження по справі відкрито 17 вересня 2021 року. Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду на 02 листопада 2021 року о 14-й год.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Законність і обґрунтованість судового рішення базується на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, і що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановляючи ухвалу від 30 червня 2021 року про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження набуття права вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» до солідарного боржника ОСОБА_2 за договорами поруки на підставі Договору №2303/К/1 від 02.09.2020 про відступлення прав вимоги.

Такі висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічні приписи містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14-ц (провадження №61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц (провадження №61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц (провадження №61-20171св18), від 06 серпня 2020 року у справі №2029/2-2180/11 (провадження №61-4475св20).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 вказано про те, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 22 грудня 2015 року, яке було ухвалено в цивільній справі №433/2372/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволені та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 26.09.2008 , забезпеченим договором поруки, укладеним із ОСОБА_2 26.09.2008 №1201/0908/71-041-Р-1, у сумі 396553,12 грн (а.с. 35).

02 вересня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №2303/К/1, за результатами відкритих торгів (аукціону) оформлених протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2020-07-06-000033-b, відповідно до якого банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору.

З Витягу з Додатку № 2 до Договору №2303/К/1 відступлення прав вимоги від 02.09.2020 вбачається ІНН позичальника , назва позичальника - ОСОБА_1 , номер договору 1201/0908/71-041, дата відкриття 26.09.2008, заборгованість по тілу кредиту 425108,38 грн, заборгованість по відсотках 296440,59 грн, загальна заборгованість, без пені 721548,97 грн (а.с. 27).

В пунктах 4, 4.1 договору про відступлення прав вимоги від 02 вересня 2020 року зазначено, що права вимоги, що відступаються за цим договором, є складовою частиною пулу активів, що є предметом відкритих торгів (аукціону), результати якого оформлені протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2020-07-06-000033-b від 28 липня 2020 року, переможцем яких визнаний новий кредитор. Загальна сума, яка підлягає сплаті новим кредитором за лотом, як переможцем зазначених відкритих торгів (аукціону) АТ «Дельта Банк» складає 36621000грн. Сторони домовились, що за відступлення права вимоги за цим договором новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 36280055,46 грн.

До заяви про заміну сторони виконавчого провадження заявником на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення прав вимоги від 02 вересня 2020 року надано платіжне доручення від 20 серпня 2020 року № 126. Отже, заявником надано суду докази, які підтверджують належність виконання заявником зобов`язань за договором про відступлення прав вимоги від 02 вересня 2020 року.

Відповідно до Додатку №2 до Договору про відступлення прав вимоги № 2303/К/1 від 02.09.2020 Товариство набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1201/0908/71-041 від 26.09.2008 (а.с. 54).

Вказане доводить набуття заявником Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1201/0908/71-041 від 26.09.2008 року.

Висновки суду про ненадання належних та допустимих доказів на підтвердження набуття заявником права вимоги до солідарного боржника ОСОБА_2 за договором поруки на підставі Договору №2303/К/1 від 02.09.2020 про відступлення прав вимоги як підставу для відмови у задоволенні заяви до боржника ОСОБА_1 є помилковими, оскільки правом заявника є відповідне звернення до суду щодо будь-кого з боржників за умови наявності відповідних доказів набуття права вимоги.

Надавши такі докази, заявник правомірно міг очікувати на позитивне рішення про заміну стягувача у виконавчому листі щодо боржника ОСОБА_1 .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню відповідно до цього Закону підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону передбачено зазначення у виконавчому документі, крім іншого, резолютивної частини рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Оскільки йдеться про заміну стягувача у виконавчому листі, який має бути виданий на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 22 грудня 2015 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 за кредитним договором №1201/0908/71-041 від 26.09.2008 396553,12 грн, то задоволенню підлягає заява ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» лише щодо вказаної суми.

Докази наявності інших судових рішень, на підставі яких мають бути видані виконавчі листи, в яких слід замінити стягувача, в матеріалах справи відсутні.

Вказане не позбавляє заявника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», який надає докази набуття ним права вимоги до боржника ОСОБА_1 на суму 721548,97 грн, ставити питання про заміну їх як стягувача у виконавчому провадженні або виконавчому листі за умови наявності інших підстав для цього.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги та вважає, що при постановленні судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального закону.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що ухвалу суду від 30 червня 2021року слід скасувати та ухвалити постанову про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження та заміну стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області у справі №433/2372/15-ц, про стягнення заборгованості за кредитним договором №1201/0908/71-041 від 26.09.2008 у сумі 396553,12 грн, з солідарного боржника ОСОБА_1 .

Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2270 грн згідно платіжного доручення №1452 від 26 серпня 2021 року.

Оскільки апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», вимогою якою було скасування ухвали суду та заміна їх як стягувача у виконавчому листі, задоволена, то з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2270 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» задовольнити.

Ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 30 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області у справі №433/2372/15-ц, про стягнення заборгованості за кредитним договором №1201/0908/71-041 від 26.09.2008 у сумі 396553,12 грн, з солідарного боржника ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) судовий збір в сумі 2270 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 05 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді: