ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року

м. Черкаси

Справа № 707/815/21
Провадження № 22-ц/821/1779/21
категорія: 311000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Єльцова В.О.

суддів: Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

секретаря: Захарченко А.Д.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Сільськогосподарське приватне підприємство «РВД-АГРО»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» про стягнення заробітної плати.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» (далі по тексту СГПП «РВД-АГРО») про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати у сумі 42807,43 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18.12.2019 року наказом по підприємству № 218-к її було прийнято на роботу до СПП «РВД - АГРО» на посаду інспектора з кадрів.

02.03.2021 року наказом №25-к позивача було звільнено з роботи із займаної посади у відповідності до п 1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні позивачу не було виплачено заробітну за плату за чотири попередні місяці роботи та всі належні їй платежі, проте довідку про заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 , видавати в усному порядку відмовились.

Враховуючи, вказані обставини, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 42807,43 грн. та судові витрати що складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 26 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» про стягнення заробітної плати - задоволено частково.

Стягнуто з Сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку у загальному розмірі 24722 (двадцять чотири тисячі сімсот двадцять дві) гривень 83 копійки.

Допущено рішення суду до негайного виконання в межах стягнення заробітної плати за один місяць.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» (, юридична адреса: м.Харків, пров.Іванівський, 5) на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані належними доказами, є доведеними, тому підлягають до часткового задоволення у межах суми стягнення заборгованості згідно довідки наданої СГПП «РВД-АГРО» від 27.04.2021 року №113 у розмірі 24722,83 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У серпні 2021 року СПП «РВД-АГРО» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом 1 інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи і невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26 липня 2021 року в частині відмови у розстроченні виконання рішення суду та ухвалити нове рішення, яким розстрочити виконання рішення суду на три місяці в рівних частинах.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга СПП «РВД-АГРО» мотивована тим, що переважним джерелом фінансування підприємства є рослинництво. Нажаль, у 2020 році на території Черкаського району Черкаської області склалися незадовільні погодні умови, що призвели до втрати підприємством більшої частини урожаю (довідка Черкаського обласного центру з гідрометеорології від 28.08.2020 в матеріалах справи). Як наслідок, підприємство понесло значні збитки і не має можливості вчасно розраховуватися по своїм зобов`язанням, в тому числі по заробітній платі (як перед працюючими, так і перед тим, що звільнилися). В зв`язку з тяжким фінансовим становищем підприємства за 2021 рік з нього вже звільнилося 38 працівників.

На сьогоднішній день єдиним джерелом фінансування підприємства залишається тваринництво. Частина коштів отримана від тваринництва витрачена на проведення посівної компанії 2021 року, а решта на погашення поточної заборгованості підприємства. До моменту збору урожаю 2021 (вересень жовтень 2021 року) підприємство позбавлене можливості здійснити остаточний розрахунок за своїми зобов`язаннями.

Враховуючи тяжкий фінансовий стан підприємства та його заборгованість перед працівниками і контрагентами, наявну загрозу банкротства, відсутність вини відповідача у виникненні боргу, визнання основного боргу та його поступового погашення, підприємство просить виконання рішення суду в частині погашення заборгованості перед позивачем розстрочити помісячно в трьох рівних частинах.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

31 серпня 2021 року до апеляційного суду Черкаської області надійшла апеляційна скарга сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» про стягнення заробітної плати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 серпня 2021 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єльцов В.О., судді Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників про її розгляд та з викликом сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено, що згідно наказу СГПП «РВД-АГРО» №218-К від 18.12.2019 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу до СГПП «РВД-АГРО» на посаду інспектора з кадрів.

Відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_1 , наказом №25- к її було звільнено з роботи із займаної посади з 02.03.2021 року у відповідності до п 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно до норм ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Крім того, частинами 1, 2 ст. 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А І групи.

Однак, як вбачається із наданих позивачем доказів, відповідачем не дотримано вище вказаної норм закону та згідно довідки №113 від 27.04.2021 року виданої СГПП «РВД-АГРО», заборгованість підприємства перед ОСОБА_1 , становить 24722,83грн.

Будь які заперечення щодо сум заборгованості згідно наданої СГПП «РВД-АГРО» довідки, від позивача до суду не надходили.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга СГПП «РВД-АГРО» не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на те, що СПП «РВД-АГРО» в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у розстрочені виконання рішення суду та ухвалити в цій частині нове рішення, яким розстрочити виконання рішення суду на три місяці в рівних частинах, та доводи апеляційної скарги зводяться саме до незгоди з висновками суду в частині відмови у розстрочені виконання рішення суду, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови у розстрочені виконання рішення суду, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що згідно наказу СГПП «РВД-АГРО» №218-К від 18.12.2019 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу до СГПП «РВД-АГРО» на посаду інспектора з кадрів.

Відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_1 , наказом №25- к її було звільнено з роботи із займаної посади з 02.03.2021 року у відповідності до п 1 ст. 36 КЗпП України.

Однак, як вбачається із наданих позивачем доказів, відповідачем не дотримано вище вказаної норм закону та згідно довідки №113 від 27.04.2021 року виданої СГПП «РВД-АГРО», заборгованість підприємства перед ОСОБА_1 , становить 24722,83грн.

Будь які заперечення щодо сум заборгованості згідно наданої СГПП «РВД-АГРО» довідки, від позивача до суду не надходили.

В червні 2021 року СПП «РВД АГРО» подало до суду 1 інстанції відзив, в якому просив розстрочити виконання рішення суду в частині погашення перед позивачем заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку в розмірі 24722,83грн., розстрочити її виплату на три місяці рівними частинами. В якості доказів було надано копію довідки підприємства по заборгованості перед позивачем від 27.04.2021, копію довідки підприємства по загальній заборгованості від 12.05.2021, копію довідки Черкаського обласного центру з гідрометеорології від 28.08.2020.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що клопотання відповідача у відповідності до ст.267 ЦПК України про розстрочення виконання рішення, суд вважає не обґрунтованим та не вбачає достатніх підстав для відстрочення або розстрочення виконання рішення про стягнення заробітної плати на користь ОСОБА_1 .

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Так, частиною 1 ст. 267 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Отже, вказані норми чітко вказують на те, що питання відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду, може бути вирішено вже на стадії ухвалення рішення.

Крім того, наведені норми не містять конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення у справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, зокрема, у справі "Жовнер проти України", заява № 56848/00, рішення від 29.06.2004 року, вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги щодо розстрочення рішення суду, скаржник зазначає, що має тяжкий фінансовий стан, та заборгованість перед працівниками і контрагентами, наявну загрозу банкрутства, відсутність вини відповідача у виникненні боргу, визнання основного боргу та його поступового погашення.

Колегія суддів апеляційного суду, вважає за важливе вказати, що збитковість діяльності підприємства, наявність у нього заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем, як самостійним суб`єктом господарювання, а тому колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення за такими доводами відповідача.

У зв`язку із наведеним слід зазначити, що питання розстрочення або відстрочення постанови (рішення) суду, знаходяться в площині процесуального права.

Разом з тим, підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи боргу.

З огляду на вище викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що наведені скаржником обставини, не свідчать про неможливість виконання рішення суду у цій справі, а лише відображають поточну господарську діяльність відповідача, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається СПП «РВД-АГРО», лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим.

При цьому, питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів обох сторін виниклих правовідносин. Судова колегія зазначає, що предметом позову є стягнення заробітної плати. Дана категорія справ у відповідності до п. 2 ст. 430 ЦПКУкраїни відноситься до тих категорій у яких процесуальне законодавство встановлює право суду допустити його до негайного виконання, але не більше ніж за один місяць, щоб гарантувати як найшвидший захист прав та інтересів особи, яка звернулася з позовом, зокрема про стягнення заробітної плати, оскільки відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Враховуючи вище викладені обставини, наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, який прийшов до вірного висновку про відмову у розстроченні виконання рішення, вважаючи клопотання не обґрунтованим, з чим і погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими, не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому доводи скаржника не підлягають задоволенню апеляційним судом.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення в частині відмови у розстроченні виконання рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу СГПП «РВД-АГРО» залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» про стягнення заробітної плати,- залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий В.О. Єльцов

Судді Л.І. Василенко

Л.В. Нерушак