справа № 489/6379/20 провадження №2/489/844/21
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретар судового засідання Ковальова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», ПриватБанк) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

встановив:

У грудні 2020 року ПриватБанк звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідачів, як спадкоємців після смерті позичальника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.06.2006 в розмірі 13237,76 грн., а також понесені судові витрати на оплату судового збору.

Як на підставу позовних вимог ПриватБанк вказав, що ОСОБА_3 звернувся до ПриватБанку про надання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 01.06.2006, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер і на дату його смерті заборгованість перед ПриватБанком становить 13237,76 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.

На момент відкриття спадщини разом з спадкодавцем проживали відповідачі, що підтверджується даними їх паспортів. На виконання вимог частини другої статті 1281 ЦК України Приват Банк 10.04.2020 направив претензію кредитора до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори, відповідь на яку отримав 27.04.2020.

Враховуючи, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять і непогашені кредитні зобов`язання померлого позичальника, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця на право на спадщину, ПриватБанк просить стягнути заборгованості з спадкоємців.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та одночасно витребувано від Другої Миколаївської державної нотаріальної контори спадкову справу.

Ухвалою суду від 14.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 02.11.2021 сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У поданій до суду письмовій заяві представник ПриватБанку просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі причину неявки в судове засіданні не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали.

За таких обставин суд вирішує справу за відсутності сторін та на підставі наявних в ній доказів.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

За положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позичальник ОСОБА_3 звернувся до ПриватБанку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву б/н від 01.06.2006. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер та на момент його смерті утворилася заборгованість в розмірі 13237,76 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.

На думку позивача оскільки відповідачі прийняли спадщину, це є підставою для стягнення вказаної заборгованості, яка утворилася за кредитним договором № б/н від 01.06.2006, з відповідачів як спадкоємців.

Однак, у підтвердження позовних вимог ПриватБанк додав до позовної заяви копію заяви, позичальником в якій вказано ОСОБА_5 , яка підписана між нею та ПриватБанком 01.06.2006 та згідно якої кредитний ліміт становить 1500,00 грн.

Із наданої банком виписки по рахунку позичальника ОСОБА_3 за договором № б/н станом на 16.07.2020, яку сформовано за період з 23.06.2006 по 11.05.2019, вбачається, що позичальнику було встановлено кредитний ліміт в розмірі 700,00 грн., що позивач підтвердив також довідкою по зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_3 .

Проте із доданих до позовної заяви листів-претензій від 29.05.2020, адресованих відповідачам слідує, що між ПриватБанком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н від 02.06.2006.

Про укладення такого кредитного договору вказано і в претензії кредитора від 23.03.2020, направленої ПриватБанком до Другої миколаївської державної нотаріальної контори, яка міститься в копії спадковій справі № 126/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яку надано нотаріальною конторою на вимогу суду.

Із спадкової справи судом також встановлено, що спадщина після смерті позичальника ніким не прийнята.

Таким чином, як слідує з позовної заяви ПриватБанк просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 01.06.2006 без надання суду належним і допустимих доказів на підтвердження укладення такого договору з позичальником.

При цьому, в ході розгляду справи позивач правом на уточнення підстав та предмету позову не скористався та не надав суду копії кредитного договору, який дійсно був укладений з позичальником ОСОБА_3 , а розгляд справи просив здійснювати за відсутності його представника.

Частинами третьої, четвертої статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частин першої - третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З огляду на встановлені обставини та наведені вище вимоги процесуального закону і оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, предметом якого є стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.06.2006, оскільки позивачем належними і допустимими доказами не доведено, що саме такий договір укладався з позичальником.

Так як суд дійшов висновку про відмову в задоволення позову, підстави для стягнення з відповідачів витрат понесених позивачем на оплату судового збору відсутні.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д;

відповідачі: ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 05.11.2021.

Суддя І.В.Коваленко