Ухвала

01 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 488/5413/14-ц

провадження № 61-11489ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бортика Руслана Олеговича на рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2021 року в справі за позовом Прокурора Корабельного району міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації та Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу і державного акта, зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Прокурор Корабельного району міста Миколаєва звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати незаконним та скасувати пункт 75 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 01 жовтня 2009 року № 38/30; визнати незаконним та скасувати пункти 33, 33.2 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради від 25 червня 2010 року № 47/51; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01 вересня 2010 року № 2178, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 904550 від 19 серпня 2010 року, який було зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 80; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1 000 кв. м, кадастровий номер :05:031:0047, розташовану по АДРЕСА_1 , та передати її у власність держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації з передачею у постійне користування Державному підприємству «Миколаївське лісове господарство».

Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано пункт 75 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 01 жовтня 2009 року № 38/30. Визнано незаконним та скасовано пункти 33, 33.2 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради від 25 червня 2010 року № 47/51. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 у власність держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 1 000 кв. м, кадастровий номер :05:031:0047, розташовану по АДРЕСА_1 . В задоволенні вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та державного акта про право власності на земельну ділянку відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року - без змін.

09 липня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бортик Р. О. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 26 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було подати до Верховного Суду інформацію про ціну позову і надати докази на підтвердження цієї обставини, а також сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі не менше 1 461,60 грн. Крім цього, заявник було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 908, представник ОСОБА_1 - адвокат Бортик Р. О. отримав зазначену ухвалу 29 вересня 2021 року.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які представником ОСОБА_1 - адвокатом Бортиком Р. О. здані на пошту 30 вересня 2021 року. Вимоги ухвали заявником виконано.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: 1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; 4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; 5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; 6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; 8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень представник ОСОБА_1 - адвокат Бортик Р. О. вказав, що суди не врахували правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-152цс14, від 07 червня 2016 року у справі № 21-1349а16, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 536/233/16-ц, від 24 квітня 2018 року у справі № 401/2400/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 648/2419/13-ц, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 січня 2018 року у справі № 914/801/17, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 813/1946/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України)

Крім того, суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги про те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування рішення Європейського суду з прав людини від 16 березня 2021 року у справі Серегін та інші проти Росії (CASE OF SEREGIN AND OTHERS v. RUSSIA) не є підставою для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки заявник не вказав, щодо питання застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Бортик Р. О. заявив клопотання про зупинення виконання рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2021 рок, посилаючись на те, що за оскаржуваними судовими рішеннями із ОСОБА_1 витребувано земельну ділянку площею 1 000 кв. м, кадастровий номер :05:031:0047, розташовану по АДРЕСА_1 . Після повернення вказаної земельної ділянки Миколаївська обласна державна адміністрація матиме можливість розпорядитися нею, прийнявши розпорядження про передачу її у постійне користування Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство», що унеможливить поворот виконання судових рішень.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Доводи клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бортика Р. О. не свідчать про необхідність зупинення виконання рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2021 року, оскільки вони є лише припущенням про ймовірність настання певних наслідків у майбутньому. До того ж в обґрунтування наведених у клопотанні обставин заявник не надав доказів вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваних судових рішень. Крім цього, постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2021 року залишено без змін рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року, тобто таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню, тому підстави для зупинення його виконання відсутні.

Враховуючи, що заявником не наведено достатніх підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, та не надано доказів на їх підтвердження, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись статтями 136, 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бортика Руслана Олеговича на рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2021 року.

Витребувати з Корабельного районного суду міста Миколаєва цивільну справу № 488/5413/14-ц за позовом Прокурора Корабельного району міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації та Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу і державного акта, зобов`язання повернути земельну ділянку.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бортика Руслана Олеговича про зупинення виконання рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2021 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 01 грудня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко