Справа № 450/1140/19 Провадження № 2/450/296/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про (предмет спору): витребування майна з чужого незаконного володіння та поділ майна в натурі,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом витребування майна з чужого незаконного володіння та поділ майна в натурі. Даний позов обґрунтовує наступним.

Позивач є власником Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1010 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до законодавства вирішив зареєструвати за право власності на належне йому майно, однак державним реєстратором Канюга А.Я. йому було відмовлено у державній реєстрації у зв`язку з тим, що згідно даних реєстру прав власності на об`єкти нерухомого майна право власності на вказане майно зареєстроване за іншою особою.

Позивачу стало відомо, що під час розгляду справи про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ в суді, вказане майно було незаконно відчужене на користь ОСОБА_3 .

За таких обставин позивач змушений звернутися за захистом своїх майнових прав в судовому порядку. Просить суд витребувати у ОСОБА_3 Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 повернути його ОСОБА_2 ; витребувати у ОСОБА_3 Ѕ частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,1010 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0167, та повернути її ОСОБА_2 ; скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36; скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1010 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0167; виділити ОСОБА_2 в натурі Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0167 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача, адвокат Галаса Ж.Т., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити.

Позиція відповідачів: Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання, однак на адресу суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. 29.09.2021 подала до суду заяву про зупинення провадження у справі у зв`язку з необхідністю тривалого лікування та неможливістю за таких обставин брати участь у судових засіданнях.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

09.04.2019 року запит щодо доступу до персональних даних; 13.05.2019 року відповідь на запит; 13.05.2019 року ухвала про відкриття провадження; 31.07.2019 року клопотання позивача про призначення судової будівельно технічної експертизи; 31.07.2021 клопотання позивача про витребування доказів у справі; 31.07.2019 року ухвала підготовчого судового засідання; 13.09.2019 року скерування ухвали ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та приватному нотаріусу Голубенко Н.І; 16.09.2019 року оголошення на сайті «Судова влада України» про виклик до суду ОСОБА_3 ; 26.09.2019 року відповідь приватного нотаріуса Голубенко Н.І.; 18.11.2019 року оголошення на сайті «Судова влада України» про виклик до суду ОСОБА_3 ; 11.12.2019 року клопотання позивача про призначення судової будівельно технічної експертизи; 11.12.2019 року ухвала підготовчого судового засідання (вступна та резолютивна частина); 11.12.2019 року ухвала підготовчого судового засідання; 21.12.2019 року скерування матеріалів цивільної справи ТзОВ «Гал - Світ»; 16.01.2020 року клопотання ТзОВ «Гал - Світ» про представлення додаткових матеріалів, необхідних для дачі висновку; 20.01.2020 року скерування клопотання експертів сторонам у справі; 11.02.2020 року скерування ТзОВ «Гал - Світ» матеріалів інвентаризаційної справи; 28.02.2020 року виклик сторін в судове засідання; 28.02.2020 року ухвала підготовчого судового засідання; 02.03.2020 року скерування ухвали суду Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області; 11.03.2020 року відповідь відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області; 13.03.2020 року скерування ТзОВ «Гал - Світ» матеріалів технічної документації на земельну ділянку; 26.06.2020 року висновок №012/20 від 22.06.2020 року судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи; 24.09.2020 року заява представника позивача в порядку ст. 49 ЦПК України; 24.09.2020 року ухвала про поновлення провадження у справі; 02.11.2020 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 17.12.2020 року ухвала судового засідання; 20.04.2020 року клопотання ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі; 09.07.2021 року ухвала судового засідання; 20.09.2021 присяга експерта; 29.09.2021 клопотання відповідачки ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши доводи позивача та його представника, судом встановлено наступне.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.04.2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третьої особи приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Моісєєвої О.Я. про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, позовні вимоги задоволено частково. Визнано житловий будинок АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Визнано недійсним договір дарування житлового будинку з земельною ділянкою, укладений 13.05.2003 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Моісєєвою О.Я. , зареєстрований у реєстрі за №884.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 25.11.2014 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.04.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.05.2015 року, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.04.2014 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 25.11.2014 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,1010 га, яка розташована в с. Підбірці Пустомитівського району Львівської області, спільною сумісною власністю подружжя та її поділ, про визнання недійсним договору дарування, який укладений 13.05.2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у частині земельної ділянки скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 25.11.2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання житлового будинку АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та його поділ, про визнання недійсним договору дарування, укладеного 13.05.2003 року, реєстраційний номер №884 у частині житлового будинку скасовано та залишено в силі в цій частині рішення суду першої інстанції.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.06.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Моісєєва О.Я. про визнання договору дарування житлового будинку із земельною ділянкою в частині відчуження земельної ділянки недійсним та визнання права власності на земельну ділянку задоволено.

Визнано недійсним договір дарування житлового будинку з земельною ділянкою, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений 13.05.2003 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Моісєєвою О.Я. , зареєстрований у реєстрі за №884 в частині відчуження земельної ділянки.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1010 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 26.06.2018 року за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.06.2017 року залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, ОСОБА_2 є власником Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1010 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 06.10.2017 року ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності від 18.11.2016 року, посвідченої державним нотаріусом Цікало О.А., відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» звернулася до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1010 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

12.10.2017 року державним реєстратором Канюга А.Я. управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області прийнято рішення 337537085 про відмову у державній реєстрації права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_2 , оскільки ним було встановлено наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, згідно даних реєстру прав власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок) зареєстроване право власності за іншим правонабувачем.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 03.04.2019 року, номер 162143335, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36, форма власності приватна, номер запису про право власності 16076436 від 19.08.2016, розмір частки 1, власник ОСОБА_3 .

Також, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 03.04.2019 року, номер 162144555, земельна ділянка площею 0,1010 га, кадастровий номер :02:002:0167 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36, форма власності приватна, номер запису про право власності 16076258 від 19.08.2016, розмір частки 1, власник ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 набув право на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 на підставі рішень Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.04.2014 року та від 21.06.2017 року по справі №450/4205/13-ц.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують інтереси інших осіб та інтересів суспільства.

Одним засобів захисту порушеного права є витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Так, ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.07.2019 року витребувано в приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н. І. копію нотаріальної справи щодо укладення договору купівлі продажу житлового будинку серія та номер 1907 від 19.08.2016 року та копію нотаріальної справи щодо укладення договору купівлі продажу житлового будинку серія та номер 1904 від 19.08.2016.

З матеріалів нотаріальної справи встановлено, що 17.10.2014 року ОСОБА_5 відчужив на користь ОСОБА_7 спірний житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та спірну земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0167, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, згідно договору купівлі продажу житлового будинку та договору купівлі продажу земельної ділянки, які укладені 17.10.2014 року, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чапельською І.П., зареєстровані в реєстрі за №599 та №603 відповідно.

В подальшому згідно договору купівлі продажу житлового будинку та договору купівлі продажу земельної ділянки, укладених 19.08.2016 року, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І., зареєстрованих в реєстрі за №1907 та №1904 відповідно, спірні житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0167, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відчужені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 .

Таким чином, оскільки належне ОСОБА_2 майно вибуло з його володіння поза його волею, що підтверджується рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.04.2014 року по справі №450/4205/13-ц, то таке майно підлягає витребуванню.

Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін. Власник вправі витребувати своє майно від особи у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Постановою Верховного суду України від 17.12.2014 року по справі №6-140цс14 визначено, що за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то правильним є визнання недійсними не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 р. вказано, що однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема й тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, та який на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Таким чином, відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач ОСОБА_2 просить виділити йому в натурі Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0167 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи, зокрема, експлікації внутрішніх площ до плану будівлі, спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 складається з чотирьох кімнат житловою площею 66,9 кв.м., двох коридорів та кухні. Загальна площа житлового будинку складає 82,1 кв.м. До житлового будинку відносяться такі господарські будівлі та споруди: літня кухня сарай та вбиральня.

Враховуючи те, що договір дарування житлового будинку разом з земельною ділянкою, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Моісєєвою О.я, зареєстрований в реєстрі за №884, в судовому порядку скасований, належним власником іншої частини житлового будинку та земельної ділянки є ОСОБА_4 .

З пояснень позивача та його представника вбачається, що оскільки між позивачем та відповідачкою ОСОБА_4 склалися неприязні стосунки, мирне врегулювання спору є неможливим, а тому добровільно розділити житловий будинок та земельну ділянку між сторонами неможливо.

З метою визначення можливості поділу між сторонами житлового будинку та господарських приміщень, а також земельної ділянки, на якій вони розташовані, ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.12.2019 року суд призначив у даній цивільній справі судову будівельно технічну експертизу, проведення якої доручив експертам ТзОВ «Гал - Світ», та на вирішення якої поставив наступне питання: Які варіанти поділу будинковолодіння та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 можливо визначити відповідно до часток кожного із співвласників (по Ѕ ідеальній частині ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ) та нормативно правових актів?

Судовим експертом у висновку №012/20 за результатами проведення судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи від 22.06.2020 року у цивільній справі №450/1140/19, запропоновано один варіант реального розподілу (поділу в натурі) житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників: ОСОБА_2 Ѕ ід.ч., ОСОБА_4 Ѕ ід.ч. і два варіанти розподілу присадибної земельної ділянки, загальною площею 1010 кв.м.

З заяви представника позивача ОСОБА_1 від 24.09.2020 року в порядку ст. 49 ЦПК України, вбачається, що позивач та його представник схиляються до першого варіанту розподілу земельної ділянки разом з господарськими будівлями та спорудами та просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 44/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ; надати ОСОБА_2 у власність наступні приміщення в житловому будинку під літ «А-1» по АДРЕСА_1 :

1-6 житлова кімната площею 21,9 кв.м.;

1-7 житлова кімната площею 13,3 кв. м.

Разом 35,2 кв.м., що на 5,8 кв.м. менше ідеальної частки. У відповідності до варіанту №1 розподілу земельної ділянки з господарських споруд надати у власність половину літньої кухні сараю літ Б (1/2ч.), частину огорожі і ворота.

Для можливості обслуговування конструкцій даху і покрівлі горищем кожен із співвласників користується над виділеними житловими приміщеннями житлового будинку.

Надати ОСОБА_2 у власність наступну земельну ділянку загальною площею 505 кв.м., в тому числі під забудовами, з геометричними розмірами за ходом годинникової стрілки від т.А в метрах, а саме: 9,40; 49,50; 7,38; 21,50; 4,14; 6,52; 2,55; по стінах житлового будинку; 7,13.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за зменшення частки у власності в розмірі 20 274,00 грн.

Згідно зі статтями 11 і 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач у даній цивільній справі, в обґрунтування своїх вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 12, 60, 76-81, 82, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 358, 364, 387, 388, 1212, 1213 ЦК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_3 Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та повернути його ОСОБА_2 .

Витребувати у ОСОБА_3 Ѕ частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1010 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0167, та повернути її ОСОБА_2 .

Скасувати запис в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36.

Скасувати запис в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1010 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0167.

Виділити у власність ОСОБА_2 приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 : 1-6 житлова кімната площею 21,9 кв.м.; 1-7 житлова кімната площею 13,3 кв. м.

Визнати за ОСОБА_2 44/100 житлового будинку АДРЕСА_1 .

Виділити у власність ОСОБА_4 приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 : 1-1 коридор площею 5,1 кв.м.; 1-2 кухня площею 5,8 кв.м.; 1-3 коридор площею 4,3 кв.м.; 1-4 житлова кімната площею 10,2 кв.м.; 1-5 житлова кімната площею 21,5 кв. м.

Визнати за ОСОБА_4 56/100 житлового будинку АДРЕСА_1 .

Виділити у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 505 кв.м., в тому числі під забудовами, з геометричними розмірами за ходом годинникової стрілки від точки А в метрах, а саме: 9,40; 49,50; 7,38; 21,50; 4,14; 6,52; 2,55; по стінах житлового будинку; 7,13.

Виділити у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 505 кв.м., в тому числі під забудовами, з геометричними розмірами за ходом годинникової стрілки від точки А в метрах, а саме: 7,13; по стінах житлового будинку; 2,55; 6,52; 4,14; 21,50; 12,82; 50,10; 11,00.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 20 274, 00 грн. компенсації за зменшення частки у власності житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 384,20 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 7 800 грн. сплачених коштів за проведення судової будівельно технічної експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_5 .

Відповідач ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення суду складено 11.10.2021 року.

СуддяД. А. Кукса