Ухвала

02 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 711/1666/21

провадження № 61-16984ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко Ольги Анатоліївни про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2021 року ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О. А. про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії, відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2021 року скасовано.

Постановлено у справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О. А. про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії, відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

04 жовтня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року (надійшла до суду 19 жовтня 2021 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник вказує, що підставою касаційного оскарження є пункти 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, не може бути прийняте касаційним судом, оскільки заявник не вказує, щодо якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що прохальна частина касаційної скарги повинна бути сформульована відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, визначених положеннями статті 409 ЦПК України.

Так, заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення повністю, та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Отже, заявнику слід визначитися у повному обсязі чи частково він оскаржує судові рішення, він просить суд касаційної інстанції ухвалити своє рішення про задоволення його позовних вимог чи змінити судові рішення попередніх інстанцій.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, викласти своє клопотання до суду, та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 02 грудня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь