ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

04 листопада 2021 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи: 766/9434/20

номер провадження: 22-з/819/95/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Приходько Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених на стадії апеляційного перегляду рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року в цивільній справі №766/9434/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про скасування наказу про звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до міського суду із позовом до Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про скасування наказу про звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року визнано незаконним та скасовано наказ Генерального директора Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 06.05.2020 року за № 18-П «Про розірвання трудового договору у зв`язку з скороченням численності. Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного економіста з планування Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації з 06.05.2020 року. Стягнуто з Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 142980,00 грн., що визначений без врахування податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» в дохід держави судовий збір у розмірі 4204,00 грн.

Стягнуто з Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Державне підприємство «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» подало апеляційну скаргу.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 12 липня 2021 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» залишено без задоволення, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року залишено без змін.

19 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського апеляційного суду через засоби поштового зв`язку із заявою (т. 4 а.с. 112), до якої долучив докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та просив стягнути з Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн., понесених ним на стадії апеляційного перегляду судового рішення від 22 лютого 2021 року. Одночасно просив поновити йому строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України.

У запереченнях на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, представник Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», адвокат

Беженар Є.О. з посиланням на те, що позивачем не надано доказів в підтвердження порядку обчислення адвокатського гонорару, вказує на те, що розмір відшкодування в сумі 9000,00 грн. є завищеним, оскільки адвокат Пасічніченко О.П., який представляє інтереси позивача, приймав участь в даній справі у суді першої інстанції та йому відомі матеріали справи в повному обсязі.

Приписами ст.246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.2 ст.246 ЦПК України).

У випадку, визначеному ч.2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу (ч.3 ст.246 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, зміст поданої заяви, апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 22 лютого 2021 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області, залишене без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 12 липня 2021 року, позов ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі задоволено.

У відповідності до п.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів(договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже виходячи із змісту вказаної норми права, слідує, що подання заяви та відповідних доказів має певні строкові обмеження, і такі строки є пресічні, сплив яких приводить до залишення поданої заяви без розгляду.

Матеріалами справи підтверджено, що до закінчення судових дебатів під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції від 22.02.2021 року, ОСОБА_1 заявив про надання доказів про понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті.

За результатами розгляду апеляційної скарги Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22.02.2021 року, 12 липня 2021 року Херсонським апеляційним судом була прийнята постанова, якою апеляційну скаргу Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» залишено без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року залишено без змін.

Заява разом з документами на підтвердження понесених витрат подана до Херсонського апеляційного суду 19 липня 2021 року, тобто з урахуванням вихідних днів (17,18) в межах строку, встановленого п.8 ст.141 ЦПК України, а тому клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про ухвалення такого рішення не підлягає розгляду.

У відповідності до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст.137 ЦПК України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141).

Отже при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення,

на підтвердження суми витрат на правничу допомогу, ОСОБА_1 надав акт №1-ЦСМ від 15 липня 2021 року відповідно до якого адвокатом

Пасічніченком О.П. клієнту ОСОБА_1 нараховано кошти за надання правової допомоги у цій справі, що становить 38400 грн., зокрема за:

1)надання юридичної консультації, правовий аналіз скарги адвоката Щедрова О.Р. в інтересах відповідача на рішення суду першої інстанції, правовий аналіз правових висновків та правових позицій Верховного суду та Великої Палати Верховного суду 26.06.2021 року з 09.00 год. до 17.00 год., 16000 грн.;

2)складання відзиву на апеляційну скаргу 27.06.2021 року з 15.00 год. до 16.30 год., 28.06.2021 року з 10.00 год. до 15.30 год., 14000 грн.;

3)Представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції, участь у судовому засіданні, яке було призначене на 06.07.2021 року о 10.00 год. судове засідання з 10.09 год. по 10.52 год. (42 хв.), час на дорогу до та з суду, загалом 40 хв., а всього 1 год. 22 хв. 2400 грн.;

4)представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції, участь у судовому засіданні, яке було призначене на 12.07.2021 року о 16.20 год. судове засідання з 18.22 год. по 18.42 год. (20 хв.), з урахуванням очікування 2 год. 20 хв., разом з часом на дорогу 3 год. 6000 грн.

З урахуванням персональної знижки клієнту в розмірі 76,56%, адвокат визначив загальну суму витрат, що складають його послуги у розмірі 9000 грн.

Своїми підписами сторони договору взаємно узгодили та підтвердили цей акт щодо фактично наданої ОСОБА_1 професійної правничої допомоги.

На підтвердження факту сплати зазначеною суми, заявник долучив квитанцію до прибуткового касового ордеру №1-ЦСМ від 15.07.2021 року згідно якої на підставі договору про надання правової допомоги, акту виконаних робіт від 1-ЦСМ/07-2021 від 15.07.2021 року, ОСОБА_2 від ОСОБА_1 прийнято суму у розмірі 9000 грн.

Окрім того, на стадії апеляційного перегляду справи, позивачем на підтвердження факту надання йому адвокатом Пасічніченком О.П. професійної правничої допомоги, позивачем долучено копію договору про надання правової допомоги від 05.03.2020 року №1-ЦСМ, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Пасічніченком О.П., відповідно до якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 5.1 зазначеного договору, обумовлено, що правова допомога, яка надається адвокатом, клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми, вказаної у калькуляції за надані послуги, яка зазначається у акті. Згідно з пунктом 5.3. сторонами досягнуто домовленості про те, що вартість надання правової допомоги адвокатом становить 2000 грн. за одну годину надання послуг. Якщо час витрачений на надання послуг менший за одну годину в розрахунок приймається одна година. Відповідно до п.5.4 договору, сторонами визначено, що за результатами надання правової допомоги під час судового провадження де клієнт є стороною у справі (позивачем) щодо вимог майнового характеру, клієнт за результатами прийнятого рішення на користь клієнта сплачує адвокату гонорар в розмірі 4% від вартості майнових вимог, які заявляє клієнт. Пунктом 5.6. визначено, що за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правової допомоги і її вартість (гонорар). Сума, вказана в п.5.1 даного договору є гонораром адвоката за надання допомоги та поверненню не підлягає (пункт 5.8 договору).

Відносно наданого до матеріалів справи акту виконаних робіт, апеляційний суд зазначає, що послуги щодо надання юридичних консультацій, вартість яких увійшла до загальної вартості (16000,00 грн) послуг з аналізу апеляційної скарги, правового аналізу висновків та правових позицій Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, є необґрунтованими, з огляду на те, що в акті не вказано, які юридичні консультації надавались, яку кількість часу на них витрачено.

Визначаючи розмір відшкодування витрат на послуги адвоката, апеляційний суд, врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, взявши за основу принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних (фактичних) обставин справи, беручи до уваги ту обставину, що адвокат Пасічніченко О.П. здійснював представництво інтересів позивача і під час розгляду справи в суді першої інстанції, тобто був обізнаний про істотні (суттєві) обставини справи та зміст оскаржуваного рішення, а відтак сума у розмірі 5000,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає відшкодуванню на користь позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №766/9434/20 задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на користь ОСОБА_1 5000 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько