Провадження № 6/521/667/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гузьєвої Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. вищезазначене подання мотивує тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 521/14949/15-ц, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 19.04.2021р., про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 30271дол.США 51 центів та витрат по оплаті судового збору в сумі 9730,15грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

23.04.2021р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку надіслано сторонам виконавчого провадження. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем було направлено запити до реєстраційних установ з метою встановлення майнового стану боржника та грошових коштів на рахунках боржника. Також, 23.04.2021 року приватним виконавцем було винесено постанови про арешт всього майна боржника, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

30.04.2021р. приватний виконавець здійснив виклик боржника та зобов`язав його надати пояснення за фактом невиконання виконавчого документу, надати декларацію про доходи та майно та інші документи, однак боржник в призначений час не з`явився та вимоги приватного виконавця не виконав, про що свідчить акт від 13.05.2021р..

Згідно довідки Регіонального сервісного центру в Одеській області за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.04.2021р. квартира АДРЕСА_1 передана в іпотеку ТОВ «МАНІБІГУТ».

Згідно відповіді з Державної фіскальної служби України отримує дохід.

Згідно довідки з Пенсійного фонду України зазначено останнє місце роботи боржника Приватне акціонерне товариство «Одесенергобудтранс». 18.05.2021р. винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках банків. Постановою від 12.05.2021р. звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно відповідей з банків лише у АТ КБ Приватбанк було часткове виконання постанови приватного виконавця, однак на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови.

Згідно відповіді з Державної прикордонної служби України боржник починаючи з 20.01.2019р. по 21.03.2021р. вісім раз перетинав кордон.

За весь період знаходження виконавчого документу на примусовому виконанні у Приватного виконавця, боржником жодного разу не було надано інформації про сплату боргу, та жодного разу на виклик до державного виконавця боржник не з`явився. На даний час виконавче провадження триває та не закрито, вимоги виконавчого листа не виконано.

Відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Представник приватного виконавця адвокат Земляков О.А. в судовому засіданні заявлене подання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити..

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

До подання державного виконавця додаються належним чином завірені копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов`язань боржником.

Згідно ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, у спосіб і порядок, зазначені виконавчим документом. При здійсненні виконавчого провадження державний виконавець має право звернутись до органу, який видав виконавчий документ з клопотанням про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Так судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м.Одеси знаходилася справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішення м Малиновського районного суду м.Одеси від 04 жовтня 2018р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 30271 дол. США 50 центів, що еквівалентно 851126 грн. 39 коп.; яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11772 дол. США 13 центів, що еквівалентно 330990 грн. 22 коп., та заборгованості за відсотками у розмірі дол. США 37 центів, що еквівалентно 520 136 грн. 17 коп.; а також пені у розмірі 239764 грн. 83 коп. та витрати по оплаті судового збору у сумі 9730 (дев`ять тисяч сімсот тридцять) грн. 15 коп.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 04.11.2020р. ПАТ «Дельта Банк» було замінено право ступником ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 24.03.2021р. ТОВ «Вердикт Капітал» видано дублікат виконавчого листа.

23.04.2021р. Приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку надіслано сторонам виконавчого провадження. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем було направлено запити до реєстраційних установ з метою встановлення майнового стану боржника та грошових коштів на рахунках боржника. Також, 23.04.2021 року приватним виконавцем було винесено постанови про арешт всього майна боржника, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Згідно довідки Регіонального сервісного центру в Одеській області за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

30.04.2021р. приватний виконавець здійснив виклик боржника та зобов`язав його надати пояснення за фактом невиконання виконавчого документу, надати декларацію про доходи та майно та інші документи, однак боржник в призначений час не з`явився та вимоги приватного виконавця не виконав, про що свідчить акт від 13.05.2021р..

Згідно довідки Регіонального сервісного центру в Одеській області за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.04.2021р. квартира АДРЕСА_1 передана в іпотеку ТОВ «МАНІБІГУТ».

Згідно відповіді з Державної фіскальної служби України отримує дохід.

Згідно довідки з Пенсійного фонду України зазначено останнє місце роботи боржника Приватне акціонерне товариство «Одесенергобудтранс». 18.05.2021р. винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках банків. Постановою від 12.05.2021р. звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно відповідей з банків лише у АТ КБ Приватбанк було часткове виконання постанови приватного виконавця, однак на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови.

Згідно відповіді з Державної прикордонної служби України боржник починаючи з 20.01.2019р. по 21.03.2021р. вісім раз перетинав кордон.

Станом на сьогоднішній день вимоги виконавчих документів боржником не виконано, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Наявність у особи невиконаних зобов`язань, що покладені на нього судовим рішенням є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування на всій території України у випадках, установлених міжнародними договорами, згода та обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Доказів існування у боржника об`єктивних причин для виконання судового рішення (відсутності майна, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо) в ході розгляду справи боржником не надано і таких відомостей судовим розглядом не здобуто.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Отже, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини, непереборної сили, події тощо.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України № 3857-ХІІ від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Зокрема, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з неповажних причин.

Сама по собі наявність суми заборгованості за виконавчим документом або відсутність дій стосовно добровільного погашення заборгованості не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань покладається, в даному випаду, на приватного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Ухилення боржником від виконання зобов`язання за виконавчим провадженням, не є тотожним поняттю не виконання судового рішення.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють невиконані зобов`язання, покладені на нього судовим рішенням, до виконання останніх.

Оскільки досі сума боргу не погашена, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на нього постановою державного виконавця є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Згідно п. 8 ст. 19 Закону України Про державну прикордонну службу України встановлено, що запобігання та недопущення в`їзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України покладено на Державну прикордонну службу України.

Пункт 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24 березня 2008 р. № 261/2008, щодо врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання було видано спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 травня 2008 р. № 25-32/463 № 25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Керуючись ст. 441 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст.5, 18 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 5 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", пунктом 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 р. № 261/2008, суд

У Х В А Л И В :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 06.12.1996р. Малиновським РВ УМВС України в Одеській області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) без вилучення паспортного документа, до виконання зобов`язань за виконавчим документом - виконавчим листом № 521/14949/15-ц від 19.04.2021р., виданого Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 30271дол.США 51центів та витрат по оплаті судового збору в сумі 9730,15грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Копію ухвали суду після набрання нею законної сили направити для виконання Державній прикордонній службі України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Направити до відома копію ухвали суду сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 04 листопада 2021 року.

Суддя І.А. Мазун