Справа № 396/1356/20
Провадження № 2/396/32/21
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2021 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Андріяш І.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м.Новоукраїнка, цивільну справу №396/1356/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Новоукраїнський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести до актового запису про народження ОСОБА_3 зміни щодо батька, зазначивши батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прізвище дитини змінити з ІНФОРМАЦІЯ_6 на ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що Позивач ОСОБА_1 з травня 2015 років проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 . Проживали разом із сином ОСОБА_6 від її першого шлюбу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Новоукраїнка.

ІНФОРМАЦІЯ_4 від сімейних стосунків у позивача з ОСОБА_6 народився спільний син ОСОБА_3 . Позивач визнавав себе батьком, забрав новонароджену дитину з матір`ю з пологового будинку. Оскільки позивач з матір`ю дитини не перебували в зареєстрованому шлюбі і на момент реєстрації народження дитини позивач тимчасово був відсутній за місцем проживання, в книзі записів актів громадянського стану про народження вчинено запис про батька дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері, за наполяганням матері, для подальшого отримання соціальних виплат одинокій матері.

Після народження сина ОСОБА_3 , позивач з сім`єю переїхали на постійне місце проживання в с. Злинка Маловисківського району Кіровоградської області.

10.07.2020 року ОСОБА_6 приїхала з дітьми погостювати до своєї матері - відповідачки ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 померла у наслідок суїциду. На час проведення поховання ОСОБА_6 неповнолітній син позивача - ОСОБА_3 , залишився проживати у відповідачки. Після поховання, відповідач ОСОБА_6 не дає можливості позивачу бачитися з своїм сином, мотивуючи тим, що позивач не являється батьком дитини у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом та просив призначити по справі судову медико-генетичну експертизу.

Зазначена справа перебувала в провадженні судді Гарбуз О.А. з 22.09.2020 року відповідно до ухвали про відкриття провадження.

19.11.2020 року через канцелярію суду подано відзив від представника відповідача, в якому відповідач заперечила щодо позову, просила забезпечити судові витрати відповідача на правову допомогу та провести судово-генетичну експертизу.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 12.01.2021 року у зв`язку з тривалим перебуванням на лікарняному судді Гарбуз О.А. та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, справу передано судді Русіній А.А.

Ухвалою судді від 15.01.2021 року справу прийнято до свого провадження в порядку загального провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30.03.2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача про забезпечення судових витрат відмовлено.

Ухвалою суду від 30.03.2021 року витребовано докази.

Ухвалою суду від 30.03.2021 року було зупинено провадження у справі, в зв`язку з призначенням по справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою суду від 11.06.2021 року відновлено провадження по справі для вирішеня клопотання експерта про узгодження дати відібрання зразків крові.

Ухвалою суду від 01.07.2021 року визначено дату та час, на яку сторони повинні з`явитися для відібрання зразків крові.

07.10.2021 року на адресу суду від КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», надійшов висновок експерта №76 від 21.09.2021 року та ухвалою суду від 08.10.2021 року відновлено провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, судові витрати просить залишити за позивачем.

Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що ознайомившись з висновком експерта визнає позов, з позовом згідна, заперечує щодо стягнення з неї судових витрат.

Представник третьої особи Новоукраїнського районного відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явився, по невідомим суду причинам, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4,5 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки відповідачка визнала, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 05.04.2021 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №77 від 11.04.2017 року, в графі «відомості про батька» зазначено ОСОБА_1 , в графі «відомості про матір» зазначено ОСОБА_6 (а.с.109-110).

Реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, за вказівкою матері.

Судом також встановлено, що матір ОСОБА_3 померла, піклувальником хлопчика є його бабуся - відповідачка по справі.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Судом встановлено, що матір ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , на час народження та реєстрації дитини в органах ДРАЦС не перебувала в зареєстрованому шлюбі, тому в актовому записі про народження дитини, відомості про батька записані за вказівкою матері.

Відповідно до висновку експерта, проведеного КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №76 від 21.09.2021 року, на виконання ухвали Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2021 року по цій справі, молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної зі зразка крові на марлі дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ймовірністю 99,999%, таким чином батьківство практично доведено.

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства ( материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та на спростування висновку судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації на батьківство суду не надано.

Тобто біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 є перед судом доведеним.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи встановлені судом обставини відповідно до висновку експерта, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини про батька підлягає задоволенню.

Укрім того, у зв`язку з поданям клопотання сторони позивача про залишення судових витрат за позивачем, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 122, 125, 128, Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 81,141-142, 258- 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису №77 від 11.04.2017 року, вчиненого Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про народження дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказавши батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, та змінивши прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: А. А. Русіна