Справа № 263/5112/21
Провадження № 2/263/1695/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Шатілова Л.Г., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі № 263/5112/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя.

01 листопада 2021 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід головуючої судді Шатілової Л.Г. Заяву про відвід обґрунтовує тим, що він у своєму позові вказував про необхідність проводити розгляд справи у загальному порядку, але суддею було вирішено проводити справу в спрощеному порядку, в судовому засіданні під час ознайомлення з матеріалами справи у присутності сторін, суддя висловилась відносно його правової позиці по справі та відношення до відповідача, яка є його колишньою жінкою, виразивши, таким чином, жіночу солідарність.

Відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватись в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання , в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

На думку судді не має необхідності у розгляді питання про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, у зв`язку із чим таке питання розглядається суддею у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід надійшла пізніше ніж за три робочі дні така заява вирішується судом, що розглядає справу.

Вирішуючи питання про заявлений відвід суддя враховує наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При ознайомленні з технічним записом судового засідання не були виявлені обставини, на які посилається позивач у своїй заяві про відвід.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів.

Відповідно до п. 5 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні у справі «Михайлова проти України» від 6 березня 2018 року Європейський суд з прав людини визнав порушення, зокрема, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий судовий розгляд щодо вимоги безсторонності), прав позивача, тобто якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, факт якого не підтверджений документами по справі, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Таким чином, незадоволення заяви позивача про відвід може сприйматися ним як порушення його прав.

У зв`язку із викладеним, слід дійти висновку, що заява про відвід судді Шатілової Л.Г. є необґрунтованою, але з метою уникнення сумнів в упередженості та об`єктивності судді, заяву про відвід слід задовольнити, а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 36, 39, 40 ЦПК України,суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шатілової Л.Г. задовольнити.

Цивільну справу № 263/5112/21 (провадження № 2/263/1695/2021) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, передати до канцелярії суду для подальшого визначення судді для розгляду даної справи, відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Шатілова