У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонарне товариство "Дельта Банк"

відповідач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонарного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про примусове виселення та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонарне товариство "Дельта Банк" звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просить визнати осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 ; зняти осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; судові витрати стягнути з відповідачів.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2020 року позов Публічного акціонарного товариства "Дельта Банк" задоволено частково. Визнано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Публічного акціонарного товариства "Дельта Банк" судові витрати в розмірі 1921 грн..

Ухвалою суду від 17 червня 2021 року поновлено ОСОБА_4 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2020 року у даній справі. Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення у даній справі задоволено. Скасовано заочне рішення від 16 липня 2020 року. Призначено підготовче судове засідання на 12 липня 2021 року.

Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду.

В судові засідання представник позивача не з"явився, жодних клопотань до суду не надходило.

Представник ОСОБА_4 - адвокат Нікольченко Б.Б. в судовому засіданні заперечив проти розгляду справи по суті за наявними матеріалами справи, так як клопотання від представника позивача про розгляд справи за його відсутності не надано. Відтак просив залишити позов без розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 підтримала позицію адвоката.

Вирішуючи питання щодо можливості залишення позову без розгляду, суд враховує таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов"язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ст. 12 ЦПК України). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому суд, зберігаючи об"єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов"язків.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов"язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов"язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У справі "Брумареску проти Румунії" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд в суді, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує, між іншим, верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Сторін. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України" в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов"язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об"єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також неодноразово наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов"язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі (рішення "Пономарьов проти України"), добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов"язки.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачено ст. 223 ЦПК України. Так, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні, зокрема, з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез"явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з"явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез"явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов"язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 658/1141/18 наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов"язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому суд враховує, що з даним позовом ПАТ «Дельта Банк» звернулося у вересні 2019 року, після скасування судом заочного рішення, жодних заяв чи повідомлень від представника позивача не надходило.

Керуючись ст. 257 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Публічне акціонарне товариство "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про примусове виселення та зняття з реєстрації - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -