Справа № 323/2530/21
Провадження № 2/323/836/21
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

01.11.2021 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Мірошниченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 16.12.2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №133.

Від даного шлюбу мають двох неповнолітній синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 01.01.2020 року позивач та відповідач разом не проживають.

Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін по справі відсутніспільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Тому позивач просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 16.12.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №133. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити попереднє (дівоче) прізвище « ОСОБА_5 ». Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, на розірванні шлюбу наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « ОСОБА_6 ».

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сімейні правовідносини регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що 16.12.2006 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №133, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.12.2006 року.

Від даного шлюбу мають двох неповнолітній синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами по справі припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між сторонами по справі має бути розірваний.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки, відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст.12,29 76, 81,82, 245, 265 ЦПК, ст. ст.29, 110, 113,115 Сімейного кодексу України,-

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 16.12.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №133, які мають неповнолітніх дітей.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище « ОСОБА_6 ».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 01 листопада 2021 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В. Фісун