Справа № 450/2814/20 Провадження № 2/450/552/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

Головуючого судді Добош Н.Б.

з секретарем Гев`як Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду заподіяну ДТП у розмірі 111 698, 76 грн. та судові витрати,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 19 вересня 2018 року, о 19 год. 40 хв. на 530+600 м автодорозі Київ-Чоп, ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки MAN TGX0 д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SKO 24L д.н.з. НОМЕР_2 (які належать ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ) не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом RENAULT FLUENCE д.н.з. НОМЕР_3 , що зупинився попереду, який інерційним рухом зіткнувся з транспортним засобом XF 95/430 д.н.з. НОМЕР_4 з напівпричепом Schwarzmueller д.н.з. НОМЕР_5 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою суду ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні ДТП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була забезпечена ТДВ СК «Альфа Гарант». 11.12.2018 року страховою компанією позивачу було відшкодовано шкоду в розмірі 100 000, 00 грн. Однак шкода в повному обсязі позивачу не відшкодована. На замовлення позивача була проведене автотоварознавче дослідження, за яке він поніс витрати у розмірі 7100, 00 грн. Відповідно до висновку проведеного на замовлення позивача, встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Fluence, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з технічної точки зору, станом на дату ДТП 19.09.2018 року становить 287 700, 00 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Fluence , реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 372 078, 17 грн.; ринкова вартість автомобіля Renault Fluence , реєстраційний номер НОМЕР_3 станом на момент ДТП 19.09.2018 року становить 287 700, 00 грн.; утилізаційна(залишкова вартість) пошкодженого автомобіля Renault Fluence, реєстраційний номер НОМЕР_3 станом на дату ДТП 19.09.2018 р. становить 76 001,24 грн. Різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП складає 287 700, 00 грн. (вартість до ДТП) - 76 001,24 грн. (вартість після ДТП) = 211 698, 76 грн. Тому з врахуванням вищенаведеного просить стягнути різницю відшкодування шкоди з винуватця ДТП. На підставі наведеного, просить заявлені позовні вимоги задоволити.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. 05.11.2020 року відповідач подав відзив на позов, у якому щодо задоволення позовних вимог заперечив. Свої заперечення мотивує тим, що позивачем не доведено, що дана справа підсудна Пустомитівському районному суду. Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування. Позивачем зазначено, що позов подається відповідно до ч.6 ст.28 ЦК України, а відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Іршавського районного суду від 09.10.2018р. зазначено місце 530км+600м автодороги Київ-Чоп. Інших доказів місця скоєнння ДТП матеріали справи не містять. Відповідач зазначає, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , отже справа підлягає передачі на розгляд до Іршавського районного суду Закарпатської області. Відповідач обгрунтовує відзив на позов тим, що власник автомобіля, ОСОБА_1 , не наділяв ні адвоката Кравчука Василя Івановича, ні ОСОБА_4 правом звернення до суду із позовом щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, яка сталася 19 вересня 2018 року. Також вказує на те, що 25 лютого 2020 року Іршавським районним судом прийнято рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовлено. Окрім наведеного зазначає, що набрало законної сили рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав. На підставі наведеного, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2018 року по справі № 301/2095/18 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, постанова не оскаржувалася та набрала законної сили. У постанові встановлено, що 19 вересня 2018 року, о 19 год. 40 хв. на 530+600 м автодороги Київ-Чоп, ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки MAN TGX 18.440 д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SKO 24L д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом RENAULT FLUENCE д.н.з. НОМЕР_3 , що зупинився попереду, який інерційним рухом зіткнувся з транспортним засобом XF 95/430 д.н.з. НОМЕР_4 з напівпричепом Schwarzmueller д.н.з. НОМЕР_5 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Транспортний засіб RENAULT FLUENCE д.н.з. НОМЕР_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_1 .

Згідно довідки № 049928 про дорожньо-транспортну пригоду транспортний засіб марки MAN TGX 18.440 д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SKO 24L д.н.з. НОМЕР_2 належать ОСОБА_2 .

Станом на час ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була забезпечена за полісом обов`язкового страхування в ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» за полісом серія АМ № 3792542.

11.12.2018 року страховою компанією ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» в межах застрахованої суми, ОСОБА_3 було відшкодовано шкоду в сумі 100 000, 00 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 01 червня 2018 року по 30 вересня 2018 року, перебуває у трудових відносинах з ОСОБА_2 та обіймає посаду водія, що стверджується довідкою виданою ПП ОСОБА_2 від 30.08.2021 року.

На підставі висновку експерта Землюк В.В. № 2487 від 22.05.2020 року було встановлено, що: вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Fluence, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з технічної точки зору, станом на дату ДТП 19.09.2018 року становить 287 700, 00 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Fluence , реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 372 078, 17 грн.; ринкова вартість автомобіля Renault Fluence , реєстраційний номер НОМЕР_3 станом на момент ДТП 19.09.2018 року становить 287 700, 00 грн.; утилізаційна(залишкова вартість) пошкодженого автомобіля Renault Fluence, реєстраційний номер НОМЕР_3 станом на дату ДТП 19.09.2018 р. становить 76 001,24 грн. Різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП складає 287 700, 00 грн. (вартість до ДТП) - 76 001,24 грн. (вартість після ДТП) = 211 698, 76 грн.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу Renault Fluence д.н.з. НОМЕР_6 внаслідок ДТП складає 211 698, 76 грн.

За змістом положень ст. 1188 ч. 1 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Згідно ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових обов`язків.

Аналіз норм ст. ст. 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Довідкою від 30 серпня 2021 року виданою ПП ОСОБА_2 , належним чином підтверджується, що ОСОБА_3 дійсно працював водієм вантажного автомобіля згідно трудового договору з 01 червня 2018 року по 30 вересня 2018 року.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження належного останньому транспортного засобу марки Renault Fluence державний номер НОМЕР_3 , у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 19.09.2018 року з вини ОСОБА_3 , який станом на вказаний момент перебував з відповідачем у трудових відносинах.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 759/4049/16-ц, постанові Верховного суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108цс13.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною 2 статті 1192 КПК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому, на його вимогу, відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 643/4161/15-ц (провадження № 61-13692св18) зроблено висновок, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди .

Тому з врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 111 698, 76 грн. (із врахуванням суми страхового відшкодування 100 000,00грн.).

Щодо стягнення з відповідача витрат на проведення експертизи суд зазначає наступне. Виходячи з дублікату квитанції № 0.0..1 від 21.05.2020 року, вбачається, що платником щодо проведення автотоварознавчої експертизи був ОСОБА_4 . Згідно актів прийому-передачі виконаної роботи № 2487 від 22.05.2020р., № 2058 від 16.10.2018р. замовником виступав ОСОБА_4 .

Отже, немає достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 поніс витрати у зв`язку із проведенням таких експертиз у даній справі, тому слід відмовити у стягненні з відповідача витрат на проведення експертиз .

З приводу покликань відповідача у відзиві щодо підсудності справи та належних повноважень представника для представлення інтересів позивача суд зазначає наступне. В ухвалі про прийнятті позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі було зазначено, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.175-177 ЦПК України, належить до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду. Позивачем заявлено позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. У відповідності до ч.6 ст.28 ЦПК України позови, про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтись також за місцем заподіяння шкоди. З матеріалів справи встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась на автодорозі Київ-Чоп на її відрізку 530км.+600м, що територіально відносився до Пустомитівського району Львівської області. Також, повноваження представника належним чином підтверджені договором № 25/08 про надання правової допомоги від 25.08.2020р., який укладений з адвокатом Кравчук В.І. та ОСОБА_1 та згідно умов договору адвокат зобов`язується надати юридичну правову допомогу шляхом представництва його інтересів в суді.

Відповідач у відзиві на позов також вказує на те, що 25 лютого 2020 року Іршавським Районним судом прийнято рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовлено та вказує, що набрало законної сили рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав.

З цього приводу суд зауважує наступне :

як вбачається з рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2020р., таке прийнято за результатами розгляду позовної зави ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Відтак встановлено, що сторона позивача у зазначеній справі не є тотожною із стороною позивача у даній справі.

Відтак суд відхиляє доводи відповідача, наведені у відзиві на позов.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 187, 99 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 111 698, 76 ( сто одинадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім гривень 76 копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1187, 99 грн. сплаченого судового збору.

В частині стягнення судових витрат за проведення експертизи відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач : ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 07.09.2021 року.

СуддяН. Б. Добош