Справа № 487/7761/21
Провадження № 2/487/2960/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва: в складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Дем`яненко Є.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розпискою від 19.10.2020 року в сумі 395550 грн.

03.11.2021 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав до канцелярії суду заяву про забезпечення позову, якою просив накласти арешт на нежитлову будівлю загальною площею 198,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку для комерційного використання площею 0,1482 га., кадастровий номер :01:011:0068 за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити усі види угод та здійснювати будь-які реєстраційні дії пов`язані з відчуженням вищенаведеного майна.

Обґрунтовуючи заяву зазначив, що вищенаведене майно належить на праві власності ОСОБА_3 . При підготовці позовної заяви, стороні позивача стало відомо, що дане майно перебуває в процесі примусової реалізації через ДП «СЕТАМ» в межах виконавчого провадження №66144016. Торги призначено на 22.11.2021 року. Вважає, що відчуження належної відповідачу нерухомості призведе до неможливості реального виконання можливого рішення суду, оскільки у відповідача відсутнє інше майно для виконання зобов`язання за договором позики (розпискою).

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до наступного:

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 7 ст. 319 ЦК України встановлено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за розпискою від 19.10.2020 року в сумі 395550 грн., посилаючись на те, що за змістом даної розписки позивач надала відповідачу 15000 доларів США з остаточним строком повернення до 18.04.2021 року. Відповідач в обумовлений строк позику не повернула, чим допустила порушення грошового зобов`язання. Оригінал розписки знаходиться у позивача.

Зазначені обставини свідчать, про наявність між сторонами спору стосовно стягнення заборгованості за розпискою.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст.151 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Завданням забезпечення позову є негайне вжиття заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Відповідно до п. 6Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Згідно ч. 2ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається зі змісту позовної заяви між сторонами виник спір з приводу з приводу грошових коштів в розмірі 395550,00 грн.

Зі змісту інформаційної довідки №282582697 від 02.11.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що відповідачу на праві власності належать нежитлова будівля загальною площею 198,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та на земельна ділянка для комерційного використання площею 0,1482 га., кадастровий номер :01:011:0068 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищенаведені об`єкти нерухомості перебувають в стадії реалізації через ДП «Сетам`в межах виконавчого провадження №66144016. Електронні торги призначено на 22.11.2021 року (https:setam.net.ua/auction/497067).

Отже, на сьогоднішній день існує реальна загроза відчуження всієї належної відповідачу нерухомості.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З урахуванням встановлених обставин, враховуючи, що між сторонами дійсно існує спір щодо заборгованості за розпискою від 18.10.2021 року в сумі 395550,00 грн. Відповідачем 20.07.2021 року було під розписку отримано претензію позивача з приводу повернення спірних грошових коштів, яка станом на сьогоднішній день залишена відповідачем без задоволення. Крім вищенаведеної нежитлової будівлі та земельної ділянки під нею, у відповідача відсутнє інше майно на яке може бути звернуто стягнення. За такого, відчуження вищенаведеного нерухомого майна відповідача до закінчення розгляду даної справи може призвести до неможливості поновлення порушених прав позивача, шляхом виконання грошового зобов`язання за розпискою за рахунок майна відповідача, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, накладення арешту на нежитлову будівлю та земельну ділянку під нею з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо даних об`єктів нерухмості в повної мірі забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позову та сприятиме ефективному захисту та поновленню порушених прав позивача, якщо у ході розгляду справи по суті буде встановлено таке порушення.

Крім того, підстав щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст. 149,150,153, 154,353,354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нежитлову будівлю загальною площею 198,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку для комерційного використання площею 0,1482 га., кадастровий номер :01:011:0068 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити державним та приватним реєстратором прав на нерухоме майно та органам Державної реєстрації прав здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі загальною площею 198,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки для комерційного використання площею 0,1482 га., кадастровий номер :01:011:0068 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити укладати усі види угод щодо нежитлової будівлі загальною площею 198,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки для комерційного використання площею 0,1482 га., кадастровий номер :01:011:0068 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Копію ухвали до негайного виконання направити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С.В. Щербина