справа №619/4280/21
провадження №2/619/1465/21
Рішення

іменем України

02 листопада 2021 року

м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

цивільну справу № 619/4280/21,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Дергачівська міська рада, ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить в порядку спадкування за законом визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 8,32 га для сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козачо-Лопанської селищної ради Харківського району Харківської області, посилаючись на те, що зазначена земельна ділянка належить її бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батько - ОСОБА_4 спадщину після своєї матері прийняв фактично, але не оформив її та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після смерті батька вона прийняла, оскільки разом з ним проживала на момент його смерті, однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні дані про оформлення спадкових прав її батьком.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 30.08.2021 позовну заяву залишено без руху та 09.09.2021 недоліки виправлені.

Згідно ухвали суду від 15.09.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.09.2021, витребувано необхідні для розгляду справи дані у Дергачівській державній нотаріальні конторі.

Ухвалою суду від 24.09.2021 залучено співвідповідача ОСОБА_2 та закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 07.10.2021, яке відкладено на 02.11.2021 за клопотанням позивача для виклику свідків.

Представник відповідача Дергачівської міської ради у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглядати без його участі, про що надав засобами електронної пошти відповідну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, про обставини справи пояснила, як зазначено вище.

Фактичні обставини встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 8,32 га розташована на території Козачо-Лопанської селищної ради та призначена для ведення сільськогосподарського виробництва (угіддя - рілля) належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі рішення Козачо-Лопанської селищної ради народних депутатів № 78 від 13.04.1999, про що свідчить Державний акт на право власності на землю серії ІІ-ХР №078979, зареєстрований за № 5.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить повторне свідоцтво про смерть (а.с. 10).

Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Враховуючи, що ОСОБА_3 заповіт складено не було - має місце спадкування за законом.

У відповідності до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_4 являється сином ОСОБА_3 , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 31.03.2021 за №4.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З листа Дергачівської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась.

ОСОБА_4 спадщину прийняв фактично, оскільки поховав свою матір, мав в наявності оригінали всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, фактично володів та розпоряджався спадковою земельною ділянкою.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить повторне свідоцтво про смерть (а.с. 11).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Ураховуючи, що заповіт від імені ОСОБА_4 відсутній, про що свідчить Інформаційна довідка за №66561242 від 23.09.2021, має місце спадкування за законом.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 являється його донька - ОСОБА_1 , їх родинний зв`язок підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб (а.с. 6, 8).

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно даних Дергачівської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини звернувся син ОСОБА_2 . Інших заяв у встановлений статтею 1270 ЦК України не надходило. 23 листопада 2007 року видане свідоцтво на житловий будинок на ім`я ОСОБА_4 .

На момент смерті батька позивачу не було відомо про наявність документів на спадкову земельну ділянку, оскільки батько трагічно загинув внаслідок пожежі в будинку, де згоріли всі документи.

Позивач проживала з батьком на момент його смерті, здійснювала за ним догляд, про що підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 .

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Приватним нотаріусом Дергачівського РНО Смоляною В.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки документи, що підтверджують місце відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 не надані, дані про реєстрацію інших спадкоємців разом з померлою відсутні.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вищевказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №523/3522/16-ц.

В п. 10 Постанови Пленуму ВССУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Враховуючи, що померлий ОСОБА_4 на момент смерті не одержав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку та не здійснив державної реєстрації права, але дане майно входить до складу спадщини, яку позивач прийняла у встановленому законом порядку, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 8,32 га для сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козачо-Лопанської селищної ради Харківського району Харківської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі рішення Козачо-Лопанської селищної ради народних депутатів № 78 від 13.04.1999, згідно Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ХР №078979, зареєстрований за № 5, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі: Дергачівська міська рада, Код Є

ДРПОУ 04059496, місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, пл. Перемоги, 5; ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 08.11.2021.

Суддя І. М. Нечипоренко