РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5005/21

Номер провадження 2/495/2241/2021

08 вересня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Боярського О.О.,

за участі секретаря судових засідань Рачицької І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, у якій позивач просять суд:

- встановити факт належності ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ѕ частки квартири під АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: 1-1 коридор, 1-2 санвузол, 1-3 кухня, 1-4 житлова, 1-5 балкон, житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею - 36,5 кв.м.;

- визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно, а саме на: Ѕ частки квартири під АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: 1-1 коридор, 1-2 санвузол, 1-3 кухня, 1-4 житлова, 1-5 балкон, житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею - 36,5 кв.м.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 19.12.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис за №1518.

Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частки квартири під АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: 1-1 коридор, 1-2 санвузол, 1-3 кухня, 1-4 житлова, 1-5 балкон, житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею - 36,5 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого 28.08.2012 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Холудєєвою С.М., реєстровий №2327.

Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 28.08.2012 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Холудєєвою С.М., реєстровий №2327, вказана квартира за згодою ОСОБА_5 , була зареєстрована на дружину, ОСОБА_2 (мою мати), що підтверджується п.6 вказаного договору купівлі-продажу квартири.

Іншими спадкоємцями на спадщину є дружина померлого, ОСОБА_2 та син померлого, ОСОБА_3 , які у встановлений законом строк подали до приватного нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини за законом.

Позивачка вказує, що після смерті батька вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову нотаріуса, оскільки вказана квартира перебуває спільній сумісній власності подружжя, а саме померлого ОСОБА_5 та його дружини, ОСОБА_2 , та необхідно визначити частку померлого у спільній сумісній власності подружжя, здійснити державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на частку у спільній сумісній власності подружжя та надати відповідний правовстановлюючий документ на зазначене майно.

У зв`язку з наведеним позивачка звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 05.07.2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, витребувано від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Холудєєвої С.М. (67701, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Єврейська, буд. 27) копію спадкової справи до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.07.2021 року до суду надійшла копія спадкової справи №04/2021 до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.08.2021 року адвокат Холудєєв Б.Є. подав до канцелярії суду заяву у якій просив закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 18.08.2021 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 26.08.2021 року.

У судове засідання 07.09.2021 року сторони не з`явились.

09.09.2021 року представник позивача - адвокат Холудєєв Б.Є. подав до канцелярії суду заяву з проханням розгляд справи провести без його участі та участі позивачки, зазначає також, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, надали до канцелярії суду заяви відповідно до якої вказують, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнають у повному обсязі, крім того просять справу розглядати у їх відсутність.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню с заступних підстав.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 19.12.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис за №1518.

Факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_6 та спадкодавцем ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про моє народження серії НОМЕР_3 виданим 20.01.1965 року Торезьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецькій області, актовий запис за №67.

12.07.2008 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_7 , та після укладення шлюбу взяла прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим повторно 29 січня 2014 року відділом РАГС адміністрації Ліпецького муніципального району Російської Федерації, актовий запис за №138.

Таким чином позивач є спадкоємцем першої черги за законом.

Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді:

- 48/2000 частин житлового будинку АДРЕСА_2 . Вказане майно належало за життя спадкодавцеві на праві власності.

Ѕ частки квартири під АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: 1-1 коридор, 1-2 санвузол, 1-3 кухня, 1-4 житлова, 1-5 балкон, житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею - 36,5 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого 28.08.2012 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Холудєєвою С.М., реєстровий №2327.

На день смерті спадкодавцеві належало Ѕ частки квартири під АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: 1-1 коридор, 1-2 санвузол, 1-3 кухня, 1-4 житлова, 1-5 балкон, житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею - 36,5 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого 28.08.2012 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Холудєєвою С.М., реєстровий №2327

Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 28.08.2012 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Холудєєвою С.М., реєстровий №2327, вказана квартира за згодою ОСОБА_5 , була зареєстрована на дружину, ОСОБА_2 (мою мати), що підтверджується п.6 вказаного договору купівлі-продажу квартири.

Згідно дослідженої під час розгляду копії спадкової справи №04/2021 до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що спадкоємцем першої черги після його смерті є дружина спадкодавця ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3 , які у встановлений законом строк подали до приватного нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини за законом.

У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову нотаріуса, оскільки вказана квартира перебувала спільній сумісній власності подружжя, а саме померлого ОСОБА_5 та його дружини, ОСОБА_2 , та не визначено частку померлого у спільній сумісній власності подружжя та відсутнє зареєстроване право власності за ОСОБА_5 .

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

За змістом ст. 1296 ЦК України, оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності і зворотної дії не мають, крім випадків, коли вони пом`якшують, або скасовують цивільну відповідальність. Тобто при вирішенні даного спору щодо угоди купівлі-продажу майна, вчиненої у липні 1997 року, мають бути застосовані положення Цивільного Кодексу України 1963 року.

28 травня 2020 року Верховний Суд України в своїй постанові по справі № 910/7164/19 виклав наступну правову позицію з приводу захисту цивільних прав.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Судом установлено, що, позивачка є спадкоємцем першої черги за законом до майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Іншими спадкоємці першої черги на спадщину є дружина померлого, ОСОБА_2 та син померлого, ОСОБА_3 , які у встановлений законом строк подали до приватного нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини за законом.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини і норми права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про те, що за життя спадкодавцю ОСОБА_5 належала Ѕ частки квартири під АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого 28.08.2012 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Холудєєвою С.М., однак частка померлого у спільній сумісній власності подружжя не була визначена за життя та не зареєстрована за ним.

Під час розгляду справи відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали у повному обсязі.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду справи

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого права та позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ѕ частки квартири під АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: 1-1 коридор, 1-2 санвузол, 1-3 кухня, 1-4 житлова, 1-5 балкон, житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею - 36,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно, а саме на: Ѕ частки квартири під АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: 1-1 коридор, 1-2 санвузол, 1-3 кухня, 1-4 житлова, 1-5 балкон, житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею - 36,5 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Боярський