Справа № 342/621/21
Провадження № 2/342/535/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Візінський Василь Васильович, до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Візінський Василь Васильович, звернувся в суд з позовом до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Івано-Франківська область), в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що Рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради депутатів трудящих № 57 від 28.06.1971 виділено громадянину ОСОБА_1 (позивачу) для будівництва житлового будинку земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 0,06 га за рахунок держземфонду. На підставі вказаного рішення оформлено акт відводу земельної ділянки та розбивки споруд в натурі від 03.07.1971 та складено план забудови земельної ділянки. Крім того, 19.03.1975 укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності.

Відповідно до довідки Городенківської міської ради № 306 від 05.04.2021, житловий будинок з адресним номером АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 на даний час, у зв`язку зі зміною містобудівної ситуації, має фактично поштову адресу АДРЕСА_1 .

З технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що житловий будинок та сарай побудовано у 1979 році, сарай - 1987 рік спорудження та погріб і вбиральня 1990 рік спорудження. Згідно звіту про оцінку вартості майна, ринкова вартість вищевказаного житлового будинку станом на 17.05.2021 становить 191.400,00 грн.

Відповідно до акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських приміщень індивідуального забудівника ОСОБА_1 від 14.12.1993, комісія постановила: закінчений будівництвом житловий будинок та господарські споруди на садибній ділянці гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 вважати прийнятим в експлуатацію.

Позивач звернувся в центр надання адміністративних послуг для реєстрації права власності на житловий будинок. Однак, позивачу було відмовлено в прийомі документів на реєстрацію, у зв`язку з відсутністю повного переліку документів щодо реєстрації нерухомого майна, а саме: відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; відсутність відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та присвоєння кадастрового номера позивач звернувся до сертифікованого інженера-землевпорядника, однак йому було повідомлено про неможливість виготовлення вищевказаної технічної документації, без наявності правовстановлюючих документів на право власності на нерухоме майно.

Враховуючи вищенаведене, позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок.

Згідно довідки № 491 від 26.04.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Муніципального реєстру в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 ще з 1979 року.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року до участі в даній справі залучено, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 .

Учасники справи в судове засідання 29.10.2021 не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Візінський Василь Васильович подав до суду заяву, в якій просить судовий розгляд даної справи провести за відсутності позивача та його представника. Заявлені позовні вимоги підтримують, позовну заяву просять задовільнити.

Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частинами 1, 2 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 грудня 2019 року у справі №200/22329/14-ц (провадження №14-483цс19) вказала, що аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього кодексу, частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

В судовому засіданні встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради депутатів трудящих № 57 від 28.06.1971 виділено громадянину ОСОБА_1 (позивачу) для будівництва житлового будинку земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 0,06 га за рахунок держземфонду. У районного архітектора Городенківського району в 1971 році заведено документацію про надання земельної ділянки для спорудження індивідуального жилого будинку ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 (реєстр № 287, по місту № 14). На підставі вищевказаного рішення оформлено акт відводу земельної ділянки та розбивки споруд в натурі від 03.07.1971 та складено план забудови земельної ділянки.

Крім того, 19.03.1975 укладено договір про надання в безстрокове користування ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності по АДРЕСА_2 .

Довідкою Городенківської міської ради № 306 від 05.04.2021 доводиться, що житловий будинок з адресним номером АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 на даний час, у зв`язку зі зміною містобудівної ситуації, має фактично поштову адресу АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських приміщень індивідуального забудівника ОСОБА_1 від 14.12.1993, комісія постановила: закінчений будівництвом житловий будинок та господарські споруди на садибній ділянці гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 вважати прийнятим в експлуатацію з оцінкою добре.

Згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 не зареєстровано, що стверджується копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9640 від 15.03.2021.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ,встановлено, що житловий будинок споруджено в 1979 році, господарські будівлі та споруди споруджено в 1979 р., 1987 р., 1990 р.Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 150 від 14.05.2021, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 станом на 17.05.2021 становить - 191400 грн.

Позивач ОСОБА_1 з 27.06.1979 по теперішній час за відомостями Городенківської територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджено довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Центром надання адміністративних послуг.

Згідно наданої позивачем до суду довідки № 491 від 26.04.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Муніципального реєстру - за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (заявник), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онучка, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зять.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивач) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (третя особа) з 25.10.1969 є подружжям, що стверджено копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 .

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

ОСОБА_2 дружина позивача, як залучена ухвалою суду до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в поданій до суду заяві вказала, що не заперечує, щоб за її чоловіком ОСОБА_1 було визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 звернувся в центр надання адміністративних послуг для реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , однак йому було відмовлено в прийомі документів на реєстрацію, у зв`язку з відсутністю повного переліку документів щодо реєстрації нерухомого майна, а саме: відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; відсутність відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та присвоєння кадастрового номера позивач звернувся до сертифікованого інженера-землевпорядника, однак йому було повідомлено про неможливість виготовлення вищевказаної технічної документації, без наявності правовстановлюючих документів на право власності на нерухоме майно.

Таким чином, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні та слідує із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 23.03.2021, будівництво житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на який позивач просить визнати за ним право власності, закінчено ще в 1979 році. Крім, того Відповідно до акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських приміщень індивідуального забудівника ОСОБА_1 від 14.12.1993, затвердженого рішенням виконкому Городенківської міської ради народних депутатів комісія постановила: закінчений будівництвом житловий будинок та господарські споруди на садибній ділянці гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 вважати прийнятим в експлуатацію з оцінкою добре.

Даний факт ніким не спростовано. Доказів протилежного не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнання права не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 182, 317, 319, 321, 328, 331, 392 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Місцезнаходження відповідача Городенківської міської ради - вул. Шевченка, 77 м. Городенка Івано-Франківської області.

Місце проживання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 05.11.2021.

Суддя: Федів Л. М.