СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1816/20

пр. № 2/759/708/21

12 жовтня 2021 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Горбенко Н.О., при секретарі - Савіцькій Л.Д., за участю: представника позивачки - ОСОБА_1 , позивачки - ОСОБА_2 , представників відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Похитайло Ольга Октавіанівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ частину спільного сумісного майна подружжя в порядку спадкування, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2020 р. ОСОБА_2 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Київського округу Похитайло Ольга Октавіанівна про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ частину спільного майна подружжя в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що на початку 1989р. вона познайомилась з ОСОБА_6 , почала з січня 1990р. проживати з ним однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу і продовжувала до смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спільного проживання стало питання відносно місця проживання, ОСОБА_6 запропонував сплатити пайовий внесок в кооператив ЖК-4 для придбання 2-х кімнатної квартири. Станом на 1990 р. ще була жива мати ОСОБА_6 , тому було можливим отримати саму 2-х кімнатну квартиру. На початку 1990 р. ними було сплачено пайовий внесок в сумі приблизно 11000 руб.. 23 травня 1990 р. ОСОБА_6 отримав ордер виконкому Київської міськради народних депутатів на право зайняття 2-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Після отримання квартири Позивачка з чоловіком за спільні кошти зробили в квартирі необхідні ремонтні роботи та почали в ній мешкати. Весь час спільного проживання з ОСОБА_6 з 1990 р. і до його смерті вели спільне господарство, проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, робили там за спільні кошти ремонт, платили всі необхідні платежі по утриманню квартири. Також за час спільного проживання в 2011 р. позивачкою та ОСОБА_6 був придбаний автомобіль "Renault Kangoo", д.н. НОМЕР_1 , вартістю 56000 грн.

В квітні 2007 р. ОСОБА_6 отримав 2 групу інвалідності, оскільки захворів на цукровий діабет 2-го типу та мав серцеву недостатність, через, що він був змушений по 2 рази на рік лягати в лікарню на планове лікування. У 2011 р. у ОСОБА_6 виявилося захворювання сечового міхура (нетримання сечі), а з 2014 р. стан його здоров`я значно погіршився, оскільки хвороба прогресувала. З січня 2017 р. ОСОБА_6 став абсолютно безпорадним, систематично та тривалий час знаходився на лікуванні. Практично весь останній рік життя перед смертю ОСОБА_6 знаходився в безпорадному стані оскільки потребував постійного догляду та нагляду, тому що вже не міг сам себе доглядати і позивачка була змушена постійно бути поряд з ним. До самої смерті вони проживали разом. Поховання ОСОБА_6 було здійснено за кошти позивачки та відповідача, однак усі довідки, свідоцтво про смерть відповідач забрав собі і позивачка немає жодних документів. Після смерті ОСОБА_6 відповідач змінив замки вхідних дверей квартири, щоб позивачка не могла потрапити у спірну квартиру і не змогла в ній проживати, викинув зі спірної квартири усі її речі, пізніше заселив туди квартирантів. Позивачка вважає, що вона має право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги як дружина, оскільки проживала з ОСОБА_6 як чоловік та дружина без укладення шлюбу з січня 1990р. і до смерті ОСОБА_6 . В зв`язку з чим просила суд встановити факт перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з січня 1990 по 31 грудня 2003р., встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з 01 січня 2004 по 16 листопада 2017р., визнати спільно нажите тим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовна вартість якої 1 000 000 грн., визнати спільно нажите майно ОСОБА_6 та ОСОБА_2 автомобіль "Renault Kangoo", д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 56000 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено здійснювати у порядку загального позовного провадження.

27 лютого 2020 р. відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає з огляду на те, що по-перше у провадженні Святошинського районного суду міста Києва вже перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Київського округу Похитайло Ольга Октавіанівна про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та визнання права власності на ѕ частини квартири та автомобіля в порядку спадкування та зміни черговості одержання право на спадкування (справа № 759/8032/18). Рішенням Святошинського районного суду міста Києва у вказаній справі у задоволенні позовних вимог було відмовлено з огляду на те, що позивачем не було надано належних доказів, які б підтверджували факт їх спільного проживання із ОСОБА_6 як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та доказів наявності обставин, які б підтверджували реальність сімейних відносин. Та повторне звернення з таким же позовом до суду розцінюються відповідачем як зловживання позивачем правами. По-друге відповідач зазначив, що до сімейних відносин, які існували станом на 1 січня 2004 року норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Неможливо встановити факт спільного проживання позивача та покійного батька відповідача до 1 січня 2004р., оскільки законодавством України встановлення такого факту не мала правового значення. Позивачем не надано доказів, які би підтверджували факт її спільного проживання і спадкодавцем однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, саме ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявністю усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

16 березня 2020 р. на адресу суду надійшли пояснення третьої особи з проханням розглядати справу за її відсутності, та були надані копії документів спадкової справи № 25/2017.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні.

Відповідач до суду не з`явився у зв`язку із перебуванням у відрядженні, просив суд розглядати справу за його відсутності.

Суд заслухавши доводи учасників судового процесу, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, які долучені учасниками справи до матеріалів справи, встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Під час дослідження матеріалів цивільної справи № 759/8032/18 судом встановлено, що 25 травня 2018р. ОСОБА_2 звернулася до Святошинського районного суду міста Києва з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та визнання права власності на ѕ частини квартири автомобіля в порядку спадкування та зміни черговості одержання права на спадкування. Відповідачем у вказаній справі є ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Київського округу Похитайло Ольга Октавіанівна.

Вказаний позов містить зокрема наступні вимоги:

- встановити факт перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з січня 1990 по 31 грудня 2003р.,

- встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з 01 січня 2004 по 16 листопада 2017р.,

- визнати спільно нажитим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовна вартість якої 1 000 000 грн.,

- визнати спільно нажитим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_2 автомобіль "Renault Kangoo", д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 56000 грн.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_2 , що були предметом судового розгляду по цивільній справі № 759/8032/18, та позовні вимоги у даний цивільній справі є тотожними. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва у справі № 759/8032/18 у задоволенні позовних вимог було відмовлено у повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також суд, розглядаючи позовні вимоги про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах з січня 1990р. по 31 грудня 2003р. звертає увагу на наступне.

Згідно з ч.1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Пунктом 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України.

Таким чином, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім'ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволення позову.

Керуючись: ст.ст. 2-5, 10-13, 73-81, 82, 141, 259, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 3, 21, 36, 60, 74 СК України,суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Похитайло Ольга Октавіанівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ частину спільного сумісного майна подружжя в порядку спадкування - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.О.Горбенко