Ухвала

01 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 947/14605/20

провадження № 61-15889ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сендика Олега Олександровича на постанову Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним позовом, в якому просили визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 10 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року рішення Київського районного суду міста Одеси від 10 грудня 2020 року скасовано в частині вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання і закрито провадження у справі в частині вказаних позовних вимог.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року (повний текст якої складено 14 вересня 2021 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Київського районного суду міста Одеси від 10 грудня 2020 року скасовано і ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання задоволено частково. Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

23 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сендик О. О. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Київського районного суду міста Одеси від 10 грудня 2020 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: 1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; 4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; 5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; 6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; 8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Сендик О. О. вказав, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/9823/17, від 03 листопада 2020 року у справі № 909/948/18 та в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 14 травня 2020 року у справі № 336/1773/17, від 09 грудня 2020 року у справі № 209/2642/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник зазначив, що апеляційний суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимого доказу (пункт 4 частини другої статті 389, пункту 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Сендик О. О. заявив клопотання про зупинення виконання або дії постанови Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року, посилаючись на те, що оскаржувана постанова набрала законної сили, тому для недопущення порушень прав ОСОБА_1 є необхідність у зупиненні виконання або дії оскаржуваного судового рішення.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання або про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявивши клопотання про зупинення виконання або дії постанови Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Сендик О. О. не вказав підстав, не навів аргументів та не надав належних доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення дії судового рішення. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи в касаційному порядку. Постановою Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - квартирою АДРЕСА_1 , таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню, тому підстави для зупинення його виконання відсутні.

Враховуючи, що заявником не наведено підстав і не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судового рішення, а правові підстави для зупинення його виконання відсутні, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сендика Олега Олександровича на постанову Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року.

Витребувати з Київського районного суду міста Одеси цивільну справу № 947/14605/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Сендика Олега Олександровича про зупинення виконання або дії постанови Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 01 грудня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко