Справа № 946/7236/21
Провадження № 2-з/946/94/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Адамова А.С.,

за участю секретаря судового засідання Тюміної О.А.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковальчук Ірини Юріївни про забезпечення позову у справі № 946/7236/21 (провадження № 2/946/3174/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності та просить: встановити факт спільного проживання однією сім`єю, без реєстрації шлюбу з серпня 2005 року її з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати спільною власністю 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 14.09.2021 провадження у справі відкрито.

03.11.2021 року представник позивача звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності. В своїй заяві просить з метою забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, а саме на будинок та земельну ділянку, з належними до будинку надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог заяви заявник зазначає, що на даний час виник спір відносно вказаного нерухомого майна, відповідач може спробувати продати чи подарувати вказаний житловий будинок, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання в майбутньому рішення суду, а саме у випадку, якщо позовну заяву буде задоволено, авідповідач до цього часу зробить відчуження вище вказаного будинку, позивачка не зможе проживати в цьому будинку, так як не буде мати доступу до будинку.Так, 24.02.1993 року було укладено договір довічного утримання на 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 на той час перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Згідно зі ст. 744 ЦК за договором довічного утримання одна сторона передає у власність другій житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно. Фактично згідно договору довічного утримання, 1/6 частка житлового будинку з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_3 , а 1/6 частка - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частки житлового будинку з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частках. Спадщину прийняв тільки ОСОБА_2 шляхом проживання та реєстрації зі спадкодавцем за однією адресою. Тобто. ОСОБА_2 1/6 частка зазначеного житлового будинку належала на підставі договору довічного утримання та 1/6 - після смерті ОСОБА_3 , яку він фактично прийняв, але юридично не оформив, а загалом ОСОБА_2 належить фактично 1/3 частка житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що існують обґрунтовані ризики того, що майно, яке може бути належним забезпеченням його позову, буде відчуження ще до його розгляду по суті, що в свою чергу ускладнить виконання ймовірного судового рішення, у зв`язку з чим і виникла необхідність у задоволенні позову.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; інше.

Дослідивши матеріали заяви та встановивши обставини, у зв`язку з якими заявник просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про забезпечення позову, з огляду на наступне.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладені обставини, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви.

Суд вважає, що накладення арешту на будинок та земельну ділянку, з належними до будинку надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , є доцільним, достатнім та співрозмірним позовній вимозі.

За таких обставин, заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковальчук Ірини Юріївни про забезпечення позову у справі № 946/7236/21 (провадження № 2/946/3174/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності, підлягає задоволенню, з метою забезпечення можливості виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковальчук Ірини Юріївни про забезпечення позову у справі № 946/7236/21 (провадження №2/946/3174/21) за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на будинок та земельну ділянку, з належними до будинку надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання три роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.С. Адамов