Номер провадження: 22-з/813/337/21
Номер справи місцевого суду: 522/4273/20
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29.10.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/4273/20

Номер провадження: 22-з/813/337/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

учасники справи:

- позивач Одеська міська рада,

- відповідачі 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,

розглянув заяву ОСОБА_3 , діючого від імені Одеської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування земельних ділянок,

встановив:

У березні 2020 року Одеська міська рада звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить: 1) витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :41:004:0015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; 2) витребувати від ОСОБА_2 на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради земельну ділянку площею 0,0500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; 3) витребувати від ОСОБА_2 на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради земельну ділянку площею 0,0500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; 4) витребувати від ОСОБА_2 на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради земельну ділянку площею 0,0500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; 5) судові витрати покласти на відповідачів.

Одеська міська рада обґрунтовує свої вимоги тим, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа № 522/6191/16 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_4 про витребування на користь територіальної громади м. Одеси вищевказаних земельних ділянок та визнання права комунальної власності на ці ділянки.

Позивач зазначає, що 14.06.2016 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси у даній справі Одеській міській раді було відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі.

20.04.2017 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Одеської міської ради відхилено, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2016 року залишено без змін.

26.09.2018 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 522/6191/16 (провадження № 61-21054св18) касаційну скаргу Одеської міської ради задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20.04.2017 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Позивач вказує на те, що ухвалюючи зазначену постанову, суд касаційної інстанції встановив, шо Одеська міська рада жодних рішень щодо розпорядження земельними ділянками, які є предметом розгляду, не приймала. Постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2008 року, якою позовні вимоги до Одеської міської ради було задоволено у повному обсязі (визнано право на земельні ділянки за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ), - скасовано. Земельні ділянки, які є предметом даного спору, є об`єктом права комунальної власності територіальної громади, а відтак, могли бути передані у приватну власність лише за згоди власника, на підставі відповідного рішення Одеської міської ради, винесеного у передбаченому законом порядку.

06.06.2019 постановою Одеського апеляційного суду у справі № 522/6191/16 (провадження № 22-ц/813/577/19) апеляційну скаргу Одеської міської ради задоволено частково. Скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2016 року та ухвалено нове судове рішення, яким позов Одеської міської ради до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності задоволено частково. Даним рішення суду апеляційної інстанції витребувано на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради від ОСОБА_4 земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , кадастровий номер :41:004:0015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, кадастровий номер :41:004:0016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, кадастровий номер: :41:004:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, кадастровий номер: :41:004:0013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Проте, як зазначає позивач, у період розгляду касаційної скарги Одеської міської ради ОСОБА_4 відчужила спірні земельні ділянки на користь ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2017 під № 2035 та ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу від 04.09.2017 під № 2032, 2034, № 2035 (Т. 1, а. с. 6 - 18).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року відмовлено у задоволенні позовної заяви Одеської міської ради (Т. 4, а. с. 121 - 133).

Не погодившись з рішенням суду, Одеська міська рада звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

16 вересня 2021 року визначено колегію суддів для розгляду справи №522/4273/20, головуючим суддею (суддею-доповідачем) у якій є - суддя Комлева О.С..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.10.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року (Т. 4, а. с. 173).

26 жовтня 2021 року від ОСОБА_3 , діючого від імені Одеської міської ради, надійшла заява про забезпечення позову.

Відповідно до наказу №137-в від 23.10.2021 року суддя Комлева О.С. перебуває у відпустці з 25.10.2021 року по 05.11.2021 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2021 року визначено склад колегії суддів: - головуючий суддя Заїкін А.П.; - судді Князюк О.В, Погорєлова С.О..

27 жовтня 2021 року у провадження судді Заїкіна А.П. надійшла цивільна справа №522/4273/20 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування земельних ділянок.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_3 , діючий від імені Одеської міської ради, просить апеляційний суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: 1) заборони органам реєстрації прав, в тому числі нотаріусам, приватним виконавцям вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав на земельні ділянки, що розташовані у м. Одесі, а саме: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; 2) накласти арешт на земельні ділянки, що розташовані в м. Одесі, а саме: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

ОСОБА_3 , діючий від імені Одеської міської ради, обґрунтовує заяву тим, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав Одеської міської ради на захист свого права власності щодо зазначених земельних ділянок та ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь Одеської міської ради.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду заяви, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді заяви, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути заяву за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із заявою, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_9 про забезпечення позовної заяви підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 частини 1 статті 150 ЦПК України.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Предметом позову по даній справі є - витребування земельних ділянок.

Умовою застосування заходів для забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Зазначений позивачем захід забезпечення позову, у вигляді накладання арешту, передбаченим статтею 150 ЦПК України, відповідає предмету позову та вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Враховуючи, що заявником оскаржується рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року, яким відмовлено у задоволенні позовної заяви Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування земельних ділянок, а також з метою уникнення можливого утруднення виконання майбутнього рішення апеляційного суду, якщо воно буде прийняте на користь апелянта, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви ОСОБА_3 , діючого від імені Одеської міської ради, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, що розташовані за адресою - АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, до завершення розгляду даної справи та винесення судового рішення.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.10.2021 року, земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0013, перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.10.2021 року, земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0015, перебуває у власності відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.10.2021 року, земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0016, перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.10.2021 року, земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0017, перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 .

В задоволенні вимоги заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони органам реєстрації прав, в тому числі нотаріусам, приватним виконавцям вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав на земельні ділянки колегія суддів вважає за необхідне відмовити, оскільки вжиття такого заходу забезпечення позову як арешт достатньо для забезпечення виконання можливого рішення суду на користь апелянта по даній справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду щодо забезпечення позову може бути оскаржена в касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 154, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 , діючого від імені Одеської міської ради, про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельні ділянки, що розташовані в м. Одесі, а саме:

- АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :41:004:0013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С.О.Погорєлова