Справа № 641/6686/19
Провадження № 8/638/11/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Подосокорської А.О.

за участю

представників заявника ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення № 641/6686/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2021 ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви вказано, що Дзержинським районним судом м. Харкова розглядалась справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Рішенням суду від 25.02.2021 шлюб розірвано. Постановою ХАС рішення Дзержинського районного суду м. Харкова залишено без змін. Після ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_3 , стало відомо, що існують істотні для справи обставини, що не були встановлені судом першої інстанції та стали підставою для прийняття незаконного рішення по справі, яке може бути переглянуто за нововиявленими обставинами. При розгляді справи ані позивач, ані відповідач не давали пояснень, оскільки не були присутні у судовому засіданні, через неналежне повідомлення. Обставинами, які не досліджені судом, але існували є проживання у шлюбі біля 50 років, під час розгляду справи мешкали однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, набували майно в інтересах сім`ї, турбувались про стан здоров`я, перебували разом у лікарів на прийомах та купували один одному все необхідне для лікування та проживання. Чоловік має ряд захворювань, вона надає йому допомогу. На час розгляду справи мешкали однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 . Як на час розгляду справи так і по теперішній час вони мешкають разом. Суд ці істотні обставини не встановив та постановив рішення, яке суперечить вимогам закону та є втручання в їх сімейне життя. ОСОБА_4 не мав наміру припиняти шлюб, всі казав, що звернувся до суду під тиском осіб, які заінтересовані у майні, повідомляв друзів та знайомих, що розлучення є фіктивним, з ОСОБА_3 він мешкав та буде мешкати однією родиною. У зв`язку з чим ОСОБА_3 просить суд скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова за нововиявленими обставинами та залишити позов без розгляду.

25.08.2021 ОСОБА_4 подав письмові пояснення, у яких зазначено, що з ОСОБА_3 він перебував у шлюбі. Після виходу на пенсію вирішив розпочати власну справу. У червні 2008 року між ним та ОСОБА_3 існували шлюбні відносини, тому остання запропонувала йому допомогу у ведені бухгалтерії та іншу допомогу у ведені бізнесу. У зв`язку з чим ОСОБА_4 надав на ім`я ОСОБА_3 довіреність. Шлюб на теперішній час розірвано, але довіреність не відзивалась, так як ОСОБА_3 і досі надає допомогу у веденні бізнесу. Проте спільного бюджету не мають, кошти витрачають на власний розсуд. Шлюбні відносини почали сходити нанівець близько десяти років тому, з 2016 року шлюбні відносини фактично припинені. Незважаючи на розпад шлюбу, з ОСОБА_3 домовились, що у квартирі будуть мешкати під одним дахом, було обумовлено хто якою кімнатою буде користуватись. Матеріали справи про розірвання шлюбу містять численні заяви та клопотання від ОСОБА_3 та її представників про відкладення судових засідань із різних підстав, що свідчить по обізнаність заявника щодо наявність у провадженні суду справи про розірвання шлюбу. ОСОБА_3 не скористалась правом та не подала письмових пояснень або заперечень проти позову про розірвання шлюбу. ОСОБА_4 вказує, що рішення про розірвання шлюбу є категоричним, обміркованим та виваженим і на теперішній час не змінилось. У зв`язку з чим ОСОБА_4 просив у задоволені заяви ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, уповноважила представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 представляти її інтереси в суді.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заяву, просила задовольнити, зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкають разом, на теперішній час заявниця надає ОСОБА_4 допомогу у лікуванні.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав заяву, просив її задовольнити, з підстав викладених в ній.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у його відсутність, проти заяви заперечував та просив відмовити у її задоволені.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності та відсутності ОСОБА_4 , просила відмовити у задоволені заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Суд, вислухавши представника заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів цивільної справи №641/6686/19 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 встановлено, що 25.02.2021 рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова №641/6686/19 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

25.06.2021 постановою Харківського апеляційного суду рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2021 залишено без змін.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2021 набрало законної сили 25.06.2021.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як вбачається із рішення ЄСПЛ у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_3 вказує, що суду першої інстанції не було відомо під час розгляду справи, що сторони проживають однією сім`єю, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет. На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_3 надає копіє чеків на купівлю предметів побуту, ліків, продуктів харчування, одежі, виписки з історії хвороби, копію довіреності, виданої ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_3 та світлини.

Проте, заявником ОСОБА_3 не надано доказів того, що суд під час розгляду справи про розірвання шлюбу, не мав можливості врахувати зазначені ОСОБА_3 обставини. Окрім того, однією з умов скасування рішення за нововиявленими обставинами є те, що стороні не було відомо про відповідні обставини, проте ОСОБА_3 в своїй заяві вказує, що під час розгляду судом позову про розірвання шлюбу сім`я існувала, тобто ОСОБА_3 знала про ці обставини та могла їх повідомити суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)) зазначено, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Окрім того, суд зазначає, що вказані ОСОБА_3 обставини для скасування рішення за нововиявленими обставинами не є нововиявленими обставинами та не могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення та не могли вплинути на висновки суду під час його ухвалення. Оскільки примушення одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, порушення його законних прав та інтересів і суперечитиме вимогам закону.

Зазначене кореспондується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18, відповідно до якого Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Обставини, викладені ОСОБА_3 у заяві не є нововиявленими, а ґрунтуються на переоцінці доказів, яким вже судом, як першої так і апеляційної інстанцій, надано відповідну оцінку. Крім того, зазначені ОСОБА_3 обставини були або могли бути відомі їй на час розгляду справи.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №127/10129/17 від 22.01.2019 (пункт 27,28).

Також, не можуть бути підставою для скасування рішення за нововиявленими обставинами посилання позивача на те, що вона не була повідомлена про розгляд справи, не була присутня у судовому засіданні, позов від імені позивача подано представником, а також заяви по суті справи подавались не самим ОСОБА_4 , а його представником, оскільки ці обставини не є нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України, окрім того, зазначеним обставинам надана оцінка Харківським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова про розірвання шлюбу.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 43).

У рішенні у справі «Вієру проти Республіки Молдова» (Vieru v Republic of Moldova) Суд постановив, що рішення про перегляд остаточних рішень повинні відповідати відповідним законодавчим критеріям; і зловживання такою процедурою цілком може суперечити Конвенції. Завдання Суду полягає у визначенні того, чи застосовувалася ця процедура у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції, і таким чином забезпечувалося дотримання принципу правової визначеності. При цьому Суд повинен мати на увазі, що в першу чергу відповідальність національних судів полягає у тлумаченні положень національного законодавства (пункт 14, заява № 25763/10).

Судом також враховано правовий висновок Велико Палати Верховного суду у справі №9901/819/18 від 14.04.2021, у якому зазначено, що не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

Отже, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 не доведено наявність підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, підстави вказані в заяві не є нововиявленими обставинами, тому у задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 423-429 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення № 641/6686/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу за нововиявленими обставинами відмовити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2021 у справі №641/6686/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишити в силі.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення його відповідної ухвали.

Повний текст рішення виготовлено 05.11.2021.

Суддя І.В. Семіряд