Ухвала

02 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 2601/7004/12

провадження № 61-17026ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва, у складі судді Чередніченко Н. П., від 18 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Таргоній Д. О., Голуб С. А., Ігнатченко Н. В., від 22 вересня 2021 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони (стягувача) у справі № 2601/7004/12 за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулось до суду із заявою про заміну стягувача публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі № 2601/7004/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» задоволено, замінено стягувача

ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі № 2601/7004/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року залишено без змін.

20 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій порушили норми матеріального та процесуального права, зокрема неповно з`ясували обставини, що мають значення для справи, не перевірили наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження та не надали належної оцінки наведеним обставинам, з урахуванням положень статті 442 ЦПК України.

Зазначає, що згідно із договорами про відступлення права вимоги, що заборгованість ОСОБА_1 , яка є предметом відступлення права вимоги становить 1 650 628,24 грн, однак, рішенням Голосіївського районного суд міста Києва від 08 серпня 2012 року у справі № 2601/7004/12 стягнуто на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість в розмірі 331 118,16 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції щодо заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 серпня 2012 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь

ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 09 листопада 2007 року в розмірі 331 118,16 грн та судовий збір у розмірі 3 219 грн.

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі -

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 447/П/РП/2007-840 від 09 листопада 2007 року, перейшло до

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті груп» (далі -

ТОВ «Фінанс Проперті груп») укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 447/П/РП/2007-840 від 09 листопада 2007 року перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті груп».

26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті груп» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором№ 447/П/РП/2007-840 від 09 листопада 2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України, пункті 7 частини третьої статті 2 ЦПК України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та ефективний захист прав сторони у справі, що передбачені статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом матеріального правонаступництва та можливе на будь-якій стадії цивільного процесу. Матеріальне правонаступництво є підставою для процесуального правонаступництва на підставі статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що заявник внаслідок відступлення права вимоги набув статусу нового кредитора та відповідно право на отримання коштів, присуджених рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 серпня 2021 року.

Відомості про визнання недійсними вказаних договорів про відступлення прав вимоги в матеріалах справи відсутні.

Судами здійснена заміна стягувача саме в справі № 601/7004/12, в якій заборгованість за кредитним договором від 09 листопада 2007 року стягнута із відповідачів в розмірі 331 118,16 грн.

У разі, якщо ОСОБА_1 добровільно виконав рішення суду

від 08 серпня 2012 року, він не позбавлений можливості надати відповідні докази особі, яка здійснює примусове виконання судового рішення.

При цьому, жодних висновків щодо наявності підстав для стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в іншому розмірі, аніж встановлено рішенням суду, у тому числі і в сумі 1 650 628, 24 грн, про яку вказує заявник в касаційній скарзі, оскаржені судові рішення не містять.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при прийнятті оскаржених судових рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року у цивільній справі № 2601/7004/12.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович Є. В. Синельников С. Ф. Хопта