Справа № 243/5948/21
Провадження № 2/243/1944/2021

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Коптєвої А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області, про визнання наймачем житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що його дружина ОСОБА_2 є наймачем квартири АДРЕСА_1 . 27 січня 1975 року ОСОБА_2 як наймач вселилася у вказану квартиру разом із донькою ОСОБА_3 11 листопада 1987 року він як член сім`ї наймача вселився в дану квартиру, а потім там були зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Зі згоди наймача члени сім`ї були зареєстровані в цій квартирі. Він та його дружина за час спільного проживання здійснювали утримання квартири в належному стані, сплачували комунальні платежі. ІНФОРМАЦІЯ_1 наймач квартири його дружина ОСОБА_2 померла та була знята з реєстрації у зв`язку зі смертю. Після смерті його дружини в даній квартирі зареєстрований лише він, квартира є єдиним місцем його проживання. Квартира належить до державного житлового фонду та перебуває на балансі КП «Керуюча компанія № 4», особовий рахунок відкритий на його померлу дружину. Інші члени сім`ї наймача знялися з реєстрації

місця проживання та виїхали на постійне місце проживання в інше місто, залишивши йому право користування даною квартирою. За час проживання в квартирі він виконав капітальний ремонт квартири, а саме замінив вікна, двері, зробив утеплення балкону та встановив лоджію. Вказав, що він своєчасно сплачує рахунку за комунальні послуги та є отримувачем субсидії. Після смерті дружини він звернувся до Слов`янської міської ради Донецької області з заявою про зміну договору найму житлового приміщення шляхом визнання його наймачем. Слов`янською міською радою Донецької області йому було відмовлено в зміні договору найму, оскільки в нього відсутній ордер, на підставі якого зайнята квартира. Ордер надати в нього можливості немає, оскільки він був втрачений або його дружиною, або КП «Керуюча компанія № 4». Вжитими заходами відновити втрачений ордер або отримати його копію не виявилося можливим, оскільки документи виконавчого комітету Слов`янської міської ради з 1943 по 1991 роки передані на зберігання до Державного архіву Донецької області, який припинив свою діяльність по використанню архівних документів з 08.12.2004, оскільки всі документи залишилися на непідконтрольній території у м. Донецьк. Тому просить суд визнати його наймачем квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача змінити договір найму квартири на нового наймача ОСОБА_1 за відсутності копії ордеру.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позові зазначив про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду

справи, в судове засідання не з`явився. Відповідачем надіслано до суду відзив, в якому вказав про розгляд справи за відсутності представника з урахуванням відзиву, та просив в задоволенні позову відмовити, оскільки зміна договору найму жилого приміщення внаслідок визнання наймачем іншого члена сім`ї здійснюється на підставі переліку документів, необхідних для отримання такої адміністративної послуги, та в тому числі заявник повинен надати завірену копію ордера або рішення виконавчого комітету про зміну договору найму на підставі якого знята квартира. Оскільки позивачем при зверненні до відповідача не було надано відповідного ордеру, на підставі якого зайнята квартира, то йому були повернуті документи з метою приведення їх до вимог діючого законодавства України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 з 04 серпня 1962 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 від 04 серпня 1962 року.

Як було встановлено в судовому засіданні дружині позивача - ОСОБА_2 було видано ордер на квартиру АДРЕСА_1 . 24 січня 1975 року ОСОБА_2 вселилася у вказану квартиру та зареєструвала своє місце проживання за даною адресою. Позивач ОСОБА_1 , як член сім`ї наймача вселився в дану квартиру 11 листопада 1987 року. Крім того, у вказаній квартирі були зареєстровані дві доньки позивача а два онуки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області від 06 червня 2012 року.

Згідно акту керівника Комітету мікрорайону «ЖЕУ 3» Рудіч Л.Л. від 23.11.2020 № 272 складеного в присутності свідків слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 11 листопада 1987 року і по теперішній час.

Згідно відомостей поквартирної картки наданої станом на 13.05.2021 ТОВ «Цидило і К» слідує, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований тільки позивач ОСОБА_1 . Дружина позивача ОСОБА_2 13 червня 2012 року знята з місця реєстрації у зв`язку зі смертю, донька ОСОБА_3 знята з місця реєстрації 16 листопада 2018 року, донька ОСОБА_5 знята з місця реєстрації 23 жовтня 2012 року, онук ОСОБА_8 знятий з місця реєстрації 18 серпня 2020 року та онук ОСОБА_6 знятий з місця реєстрації 23 жовтня 2012 року.

Згідно довідки про місце проживання та склад сім`ї, виданої ТОВ «Цидило і К» № 134 від 13.05.2021 слідує, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 . Дана квартира загальною площею 54,9 кв.м., складається з 3 кімнат житловою площею 36,6 кв.м, квартира розташована на 2 поверсі 5 поверхового будинку комунальної власності, що перебуває на балансі КП СМР «Керуюча компанія № 4» в управлінні ТОВ «Цидило і К. Особовий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 була знята з реєстрації. У вказаній квартирі проживає один член сім`ї ОСОБА_1 чоловік наймача квартири померлої ОСОБА_2 .

Відповідно довідки ТОВ «Цидило і К» № 102 від 09.06.2021 слідує, що за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_3 заборгованості за утримання будинків споруд та прибудинкових територій станом на 01.07.2021 не має.

Відповідно до листа Слов`янської міської ради Донецької області від 22.09.2020 № 79944-06-04

наданого у відповідь на звернення ОСОБА_1 слідує, що рішенням виконкому від 19.06.2019 № 1391 «Про затвердження переліку адміністративних послуг, що надаються виконавчими органами Слов`янської міської ради» затверджено перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги «Зміна договору найму жилого приміщення внаслідок визнання наймачем іншого члена сім`ї». Пунктом 3 «Вичерпного переліку документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, а також вимог до них» визначено, що до заяви додається копія ордера, на підставі якого зайнята квартира, завірена комунальним підприємством Слов`янської міської ради Керуюча компанія № 4. Вирішення питання щодо зміни договору найму можливо при наданні наймодавцю (Слов`янській міській раді) вищезазначених документів.

Згідно довідки ТОВ «Цидило і К» № 139 від 20.5.2021 слідує, що ордер на квартиру АДРЕСА_1 не зберігся.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Як встановлено судами у цій справі, договір найму в письмовій формі щодо користування спірною квартирою відсутній, оскільки всі документи до 1991 передано до державного архіву, та з 2014 перебувають на території, тимчасово непідконтрольній органам державної влади України. Разом з тим відсутність в матеріалах справи такого договору не є підставою для висновку про його не укладення чи недійсність, при наявності доказів в підтвердження обставин користування квартирою (проживання, реєстрація, споживання комунальних послуг тощо).

Відповідно до частин першої та другої статті 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом статті 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

У постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12 зроблено висновок, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Аналогічного висновку щодо застосування норми права дійшов Верховний Суд у постанові № 640/1158/17 від 20.05.2019.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження обставин про те, що наймач ОСОБА_2 вселила його як члена своєї сім`ї як свого чоловіка, зареєструвала його місце проживання, він постійно проживав у квартирі з моменту реєстрації та до теперішнього часу, вів з нею спільне господарство та здійснював утримання спірної квартири разом з померлим наймачем.

Згідно положень частини першої та другої статті 106 ЖК УРСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_2 , яка була наймачем зазначеної квартири, померла, то право вимоги визнання наймачем належить члену її сім`ї її чоловіку позивачу по справі ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що обрання певного засобу правового захисту є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в установленому законом порядку звертався до відповідача з заявою про визнання його наймачем цієї квартири, проте йому було відмовлено у зв`язку з втратою ордеру на квартиру, що був втрачений ще за життя попереднього наймача. За таких підстав ОСОБА_1 вправі звернутися до суду з заявою для вирішення цього спору. Зазначені висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 686/15695/15-ц, в якій зазначено, що відсутність вмотивованої відмови виконавчого органу місцевого самоврядування, в контексті положень статті 106 ЖК Української РСР, не позбавляє особу права звернутися за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права до суду, та не є підставою для залишення позову без задоволення. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 644/5190/18 від 22.12.2020.

Підсумовуючи вищенаведене, слід зазначити, що позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_1 є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вимога про зобов`язання змінити договір найму квартири за відсутності копії ордеру також є обґрунтованою, оскільки здатна забезпечити ефективний захист права позивача, адже відсутність копії ордеру фактично позбавляє його можливості захистити порушене право у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн., однак він не ставить питання про відшкодування понесених судових витрат, тому з урахуванням підстав позову судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 77, 141, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , наймачем квартири АДРЕСА_1 , замість попереднього наймача ОСОБА_2 .

Зобов`язати Слов`янську міську військово-цивільну адміністрацію Краматорського району Донецької області, ідентифікаційний код юридичної особи 04052821, змінити договір найму квартири АДРЕСА_1 , змінивши попереднього наймача ОСОБА_2 на нового наймача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , за відсутності копії ордеру.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 листопада 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін