Справа № 266/3456/19
Провадження № 2/266/54/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2021 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Пантелеєва Д.Г., за участю секретаря судового засідання Широкової Г.К., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,-
18 червня 2019 року до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральний ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, яку згодом було уточнено та у якій позивач просив суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, що утворилась за період з квітня 2015 року по вересень 2021 року, згідно з виконавчим листом №2/519/2207/12, виданим 24.05.2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області.
В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04.10.2007 року з нього стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір яких було змінено на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 24.05.2012 року по справі №2/519/2207/12 з ј на 1/6 частину з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2012 року. Виключні обставини вимусили його звернутись до суду з даним позовом, оскільки 19.10.2013 року йому було призначено пенсію по інвалідності 3 група загальне захворювання. Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста Обласної лікарні інтенсивного лікування м. Маріуполя від 21.03.2019 року йому рекомендовано оперативне лікування, з виключенням будь - яких фізичних нагрузок. 28.03.2017 року він звільнився з ПрАТ МК «Азовсталь» за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Наразі з вказаного часу він не працює, доходів немає, більш того його стан здоров`я з кожним разом погіршується. На даний час утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки у розмірі 75078,61 грн. Станом на сьогодні він не має стабільного заробітку (доходу), що значно ускладнює його особистий фінансовий стан унаслідок сплати аліментів за судовим рішенням у розмірі 1/6 частини від всіх заробітків (доходів) на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та одночасно за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.02.2012 року по справі №2/519/759/12 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітків (доходів). Враховуючи його стан здоров`я, а саме через хворобу він набув статус інвалідності з 2013 року, з 2017 року не працює, доходу немає, в нього порушена функція ходьби, наявний постійний інтенсивний больовим синдром, у зв`язку з чим, він вимушений регулярно вживати знеболюючі препарати та інші медикаменти.

Його дружиною, яка не є ані боржником, ані стороною виконавчого провадження була сплачена сума заборгованості в розмірі 109300 грн. з особистих коштів, які вона отримала за договором дарування. Крім того, частково аліменти в сумі 1000 грн. щомісячно сплачувались та сплачуються його дружиною, оскільки власних коштів у нього немає. На даний час з сімейного бюджету, враховуючи потреби їх спільної дитини, його стан здоров`я, необхідність постійно обстежуватись та приймати медикаменти, в тому числі знеболюючі він може виділяти на сплату аліментів щомісячно не більше 1000 грн., які він власне і сплачує. Тривалий час з 2015 року з боку відповідача ОСОБА_2 дійсно не було претензій щодо несплати з його боку аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 та з урахуванням його сімейного та матеріального становища, крім того присвоєння йому статусу інваліда вважає можливим звільнити його від сплати заборгованості за аліментами.

Ухвалою Приморського районного суду від 22 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.

03.12.2019 року від відповідача ОСОБА_2 було подано відзив на позовну заяву з додатками та клопотання про витребування оригіналів документів, а саме тих, що були надані до суду разом з позовом. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначила наступне.

Позивач у своєму позові зазначає, що він отримав інвалідність ще у 2013 році, але не зазначає чи є він інвалідом наразі, оскільки можливо стан здоров`я його покращився і у нього не має права на отримання пенсії по інвалідності. Крім того, до матеріалів справи не долучено документів про стан здоров`я, які датовані 2018-2019 роками, крім одного, який викликає дуже великі сумніви.

Так, 29.11.2019 року на запит адвоката було отримано відповідь за вих. №11, що з 30.09.2014 року позивача інвалідом не визнано, що в свою чергу дає підстави вважати, що стан його здоров`я покращився, тобто посилання позивача на те, що в нього поганий стан здоров`я є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Позивач зазначає, що з 28.03.2017 року він звільнився з ПрАТ «Азовсталь» і ніде не працює, оскільки стан здоров`я його погіршився, але виникає питання чому з 2018 року по теперішній час Позивач постійно виїжджає за межі України на тривалі терміни і не стає на облік, як особа, яка потребує працевлаштування, до Центру занятості населення.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що не має постійного стабільного доходу, що значно ускладнює його фінансовий стан. Крім того, вказує, що утримує ще одну дитину, має значні витрати на лікування, однак доказів цього не надав до суду. Позивач зазначає, що я тривалий час з 2015 року не мала претензій щодо несплати аліментів, але це не відповідає дійсності. Позивач зазначає, що може виділяти не більше 1000 гривень на сплату аліментів, а також віднайде можливість виплатити ј частину заборгованості по аліментам, а також долучає квитанції про часткову сплату аліментів, але ці дії позивача направлені на ухилення від відповідальності за ч.1 ст.164 КК України.

23.12.2019 року від відповідача також надійшло клопотання про витребування доказів у ТОВ «Агенція безпеки», у ТОВ «Охоронний Холдинг» та Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України.

23.12.2019 року відповідачем подано клопотання про долучення доказів, а саме відомостей щодо знаходження особи на обліку у Маріупольському міському центрі зайнятості.

21.01.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, копії рішення суду про зміну розміру аліментів по справі №263/1490/19.

31.01.2020 року позивачем подано уточнену позовну заяву про звільнення від заборгованості по аліментам.

Також, 31.01.2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.01.2020 року та витягу із неврологічного відділення МЛ №4 за №439/92.

Від відповідача 31.01.2020 року надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000755 щодо ухилення ОСОБА_1 від сплати аліментів, протоколу допиту свідка ОСОБА_5 в рамках вищевказаного кримінального провадження, роздруківки «Автоматизована система виконавчого провадження» щодо відкриття відносно ОСОБА_1 виконавчих проваджень, а також про витребування у ОСОБА_1 оригіналу його закордонного паспорту, який був дійсний в період з 2019 року по 31.01.2020 року з відмітками про перетин кордону у 2019 року для огляду у судовому засіданні, медичної документації про лікування позивача у Німеччині за 2019 р.

Ухвалою від 24 вересня 2020 року клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 надати суду оригінали документів, які були надані до суду разом з позовною заявою; оригінал закордонного паспорту ОСОБА_1 та медичну документацію про лікування ОСОБА_1 у Німеччині у 2019 році. Також, зобов`язано ТОВ «Агенція безпеки» надати завірені належним чином копії медичних документів про огляд при прийомі на роботу ОСОБА_1 та періодичних оглядів: ТОВ «Охоронний Холдинг» надати суду завірені належним чином відомості, а саме: чи дійсно працював у ТОВ «Охоронний Холдінг» на посаді охоронника в період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року чи проходив ОСОБА_1 медичний огляд при прийомі на роботу, якщо проходив, то надати такого огляду, а також інформацію про умови праці на посаді охоронника, які були аналогічними з умовами праці охоронника ОСОБА_1 посадові обов`язки охоронники на підприємстві; відомості, чи може особа, яка страждає захворюванням, які пов`язані з хребтом, фактично виконувати обов`язки охоронника на ТОВ «Охоронний Холдинг» або які є протипоказання для роботи на посаді охоронника, зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України надати завірену належним чином інформацію про отримання ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у період з 01.04.2015 рік по 24.09.2020 рік.

15.10.2020 року від ТОВ «Охоронний Холдинг» надійшли відомості згідно ухвали суду від 24.09.2020 року.

Також, 15.10.2020 року з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області надійшла відповідь на ухвалу суду від 24.09.2020 року.

31.03.2021 року від представника позивача надійшло заперечення на клопотання відповідача клопотання про долучення доказів та клопотання про витребування доказів.

06.05.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме витребувати з Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) розрахунок заборгованості за виконавчим листом №2/519/2207/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 по 1/6 частині з усіх видів заробітку станом на травень місяць 2021 року включно.

06.05.2021 року ухвалою Приморського районного суду було задоволено клопотання представника позивача від 06.05.2021 року.

11.06.2021 року представником відповідачаподане клопотання про долучення листа від державного виконавця про погашення ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2

14.07.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення договору дарування від 01.07.2021 року, консультативних висновків невролога від 20.02.2020 року, 25.04.2020 року, 15.04.2021 року, копій квитанцій від 03.06.2021 року та 10.06.2021 року.

22.09.2021 року від позивача надійшла уточнена позовна заява з додатками.

30.09.2021 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі в порядку ст. 43 ЦПК з додатками.

Ухвалою від 01 жовтня 2021 року підготовче засідання по справі №266/3456/19 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, при цьому від представника позивача адвоката Башкіссер К.В. 27.10.2021 року до суду надійшла заява, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглянути без її участі.

Відповідач та її представник в судове засідання також не з`явились, представником відповідача надано 04.11.2021 року заяву в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та справу розглянути без його участі та участі ОСОБА_2 .

Представник Центрального ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання теж не з`явився, однак 29.10.2021 року надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Центрального ВДВС у м. Маріуполі та просив вирішити справу на розсуд суду.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 14.03.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області ОСОБА_6 та ОСОБА_5 14.03.2009 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_7 (т.1, а.с.45).

Згідно свідоцтва про народження, виданого 26.08.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_8 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (т.1, а.с.44).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.02.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. (Т.1, а.с.12).

З квитанцій наданих до позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 за період з 28.02.2019 року по 20.05.2019 року на користь ОСОБА_5 в рахунок сплати аліментів на дитину, сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_9 (т.1, а.с.46-49)

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.05.2012 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_10 про зменшення розміру аліментів, залишено без задоволення. (т.1, а.с.13-14).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 стягнутих на підставі виконавчого листа №2/519/2207/12, виданого 24.05.2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя, за період з квітня 2015 року по січень 2019 року, заборгованість складала 75078,61 грн. (а.с.т.1, а.с.9-10).

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області від 17.07.2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 травня 2012 року скасовано. Позов ОСОБА_1 , задоволено. Розмір аліментів стягнутих рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.10.2007 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшено з ј до 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2012 року. Виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, виданий на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04.10.2007 року відкликано. (т.1, а.с.15-16).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.07.2019 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, задоволені. Змінено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього ОСОБА_8 , в розмірі 1/6 частини з всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13.01.2012 року і до повноліття дитини,згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.02.2012 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8 , в розмірі 1000 грн. щомісяця, з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією розміру відповідно до закону. Відкликано від виконання виконавчий лист №2/519/759/12, виданий Жовтневим районним судом м. Маріуполя на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.02.2012 року. (т.1, а.с.120).

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 заведеної 01.11.2006 року на ім`я ОСОБА_1 , у спірний період часу з квітня 2015 року, останнього було прийнято 01.04.2015 року охоронником по трудовому договору до ТОВ «Охоронний Холдінг» та 31.12.2015 року звільнено у зв`язку з переведенням до ТОВ «Агенція Безпеки»; 01.01.2015 року позивача прийнято за переведенням охоронником відділу охорони на ПАТ «МК «Азовсталь»; 01.05.2016 року переведено стрільцем відділу охорони на ПАТ «МК «Азовсталь»; 01.12.2016 року переведено стрільцем групи супроводження вантажів з обслуговування відділу охорони на ПрАТ «МК «Азовсталь» та 28.03.2017 року звільнено за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. (т.1, а.с.17-24).

З відповіді ТОВ «Охоронний Холдінг» від 15.10.2020 року а №823/10 вбачається, що на період прийому на роботу до ТОВ «Охоронний Холдінг» ОСОБА_1 проходив медичний огляд та був визнаний приданим до роботи за посадою «охоронник». (т.1, а.с.183-184).

У відповіді Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області зазначено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні як отримувач пенсії по інвалідності по 31.08.2014 рік. (т.1, а.с.189).

В матеріалах даної справи також наявні виписки з історії хвороби ОСОБА_1 , рекомендації лікарів, висновки спеціалістів, тощо за період 2013-2014 роки, а також з початку 2020 року (т.1, а.с.25-43,50, 220-221, т.2, а.с.7-10).

З відповіді голови МСЕК №2 від 29.11.2019 року за №11 на запит адвоката Рєзніка В.В. вбачається, що ОСОБА_1 згідно медичної документації МСЕК, інвалідом не визнано. (т.1, а.с.75).

У відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України зазначено, що позивач ОСОБА_1 за період з 24.05.2018 року по 17.02.2019 року здійснював неодноразово перетин кордону. (т.1, а.с.72).

З відповіді Маріупольського міського центра зайнятості від 03.12.2019 року на запит адвоката Рєзніка В.В. випливає, що ОСОБА_1 на обліку не перебуває. У період з 2017 року по 03.12.2019 року за консультацією з питань працевлаштування до Маріупольського міського центра зайнятості не звертався. (т.1, а.с.106).

З довідки Маріупольського міського центра зайнятості від 16.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 станом на 16.03.2020 року на обліку не перебуває і допомогу по безробіттю не отримує (т.1, а.с.221).

Згідно відповіді Центрального ВДВС у м. Маріуполі СМУ МЮ (м. Харків) на запит адвоката Рєзнік В.В. від 10.06.2021 року, заборгованість зі сплати аліментів стягнутих рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.10.2007 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 10.06.2021 року у розмірі 109293,46 грн., а також штрафи у розмірі 39639,31 грн. сплачено у повному обсязі. (т.2, а.с.2).

Відповідно до договору дарування від 01.07.2021 року ОСОБА_12 подарувала ОСОБА_5 рухоме майно, в тому числі грошові кошти у розмірі 200000 грн. (т.2, а.с.6).

Згідно квитанцій №32777782 від 03.06.2021 року та №32641483 від 10.06.2021 року дружиною ОСОБА_1 ОСОБА_5 на рахунок Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУМЮ в рахунок сплати аліментів сплачено 109300 грн. і 40000 грн. (т.2, а.с. 11).

Відповідно до квитанцій дружиною ОСОБА_1 ОСОБА_5 на рахунок Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУМЮ в рахунок аліментів за період з 28.02.2019 року по 25.05.2021 року сплачувались грошові кошти. (т.2, а.с.12-20).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, датованих 19.08.2021 року відносно ОСОБА_1 вбачається, що за період з ІІ кварталу 2017 року по І квартал 2021 року, останній не отримував доходів. (т.2, а.с.48-49).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХII(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, позивач зазначає, що 19.10.2013 року йому було призначено пенсію по інвалідності, 3 група загальне захворювання. 28.03.2017 року він звільнився з ПрАТ МК «Азовсталь» за угодою сторін. З вказаного часу він не працює через погіршення стану здоров`я, про що свідчать медичні документи, доходів немає.

Відповідно до положень ч.2 ст. 197 СК України підставами для звільнення від сплати заборгованості за аліментами їх платника, є її виникнення у зв`язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, зокрема, заборгованість може утворитися внаслідок призупинення виконавчого провадження через перебування боржника на лікуванні в стаціонарній лікувальній установі. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести перебування в місцях позбавлення волі і пов`язані з цим труднощі із влаштуванням на роботу, призупинення виконавчого провадження у випадку визнання одержувача недієздатним, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Позивач посилається на призначення пенсії по інвалідності, 3 група за загальним захворюванням, строком дії до 01.09.2014 року, факт погіршення здоров`я, з наданням медичних документів датованих 2013-2014 роками.

Однак, позивачем не надано до суду жодних належних доказів, що підтверджували б факт його систематичного лікування та проходження реабілітаційних процедур, а також вживання медикаментів.

Так само, позивач долучив до матеріалів справи тільки медичні висновки про наявність в нього хронічного захворювання, однак суду не було надано доказів, що підтвердили б регулярну купівлю медичних препаратів, проходження реабілітації, тощо.

Медичний висновок та наявність рекомендацій лікаря, які додані до справи, не є доказами того, що ОСОБА_1 їх притримується та дійсно несе витрати на лікування.

Позивач не знаходиться на обліку у Державній службі зайнятості з метою підбору вакансій, у тому числі таких, що враховували б стан здоров`я позивача та з метою отримання допомоги по безробіттю, а отже ОСОБА_1 не зацікавлений у працевлаштуванні.

Дані факти свідчать про те, що позивач не доводить суду належним чином погіршення свого фізичного та матеріального стану, та що такі обставини відбулися за об`єктивних і непереборних для платника аліментів обставин. Небажання платника аліментів працювати взагалі чи працювати офіційно не можуть зводити нанівець права його дітей.

У матеріалах справи відсутні логічні та допустимі докази обставин, що могли б бути підставою для звільнення позивача від сплати аліментів.

Також, ОСОБА_1 зазначено, що його дружиною ОСОБА_5 було здійснено погашення заборгованості за аліментами за власні кошти, належні їй на підставі договору дарування.

У відповідності до договору дарування, укладеного 01.07.2021 року мати ОСОБА_5 - ОСОБА_12 здійснила передачу ряду майна та грошових коштів на загальну вартість 236 000 грн. на користь доньки, але погашення боргу за аліментами відбулося раніше, ніж було укладено договір дарування, а саме 03.06.2021 року та 10.06.2021 року.

Докази, що були долучені до матеріалів справи позивачем у своїй сукупності дають підстави вважати, що обставини на які посилається позивач, у повній мірі не відповідають дійсності, містять протиріччя одне одному, а отже суд їх розцінює критично.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку, що обставини, на які посилався позивач, не є обставинами, що мають істотне значення для звільнення від сплати аліментів в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі у сукупності, суд доходить висновку, що позивачем не доведені підстави для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, заборгованість за спірний період сплачена, а тому підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 18, 81, 141, 247, 258, 264, 265, 268, 352-356 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, Центральний район, вул. Грецька, буд.19, .

Суддя Д.Г.Пантелєєв