Справа № 752/7415/20
Провадження № 2/752/2153/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

13 вересня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом.

Свої вимоги мотивувала тим, що є сестрою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і на момент смерті проживала у будинку АДРЕСА_1 , успадкованому від їх батьків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в належну їй частину якого вона залишила користь померлої сестри, оскільки остання проживала у ньому зі своєю сім`єю: чоловіком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з будинку АДРЕСА_1 .

Вказала, що вона є спадкоємцем другої черги за законом після смерті сестри. Також право на спадкування за законом першої черги мають має ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , проте, останні - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не мають права на спадкування за законом, оскільки ухилялись від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця. Старший син ОСОБА_5 - ОСОБА_3 з 1990 року проживає у Російській Федерації, місце його проживання не відомо, останній не приїздив ні разу в Україну, навіть на похорон матері. Чоловік померлої - ОСОБА_2 та її син - ОСОБА_4 не цікавились її життям та здоров`ям, чоловік жив відособлено, майже з нею не спілкувався, коштів на ведення господарства не надавав, а син, хоча і проживав з нею, проте, спілкування з померлою також не мав, вів нездоровий спосіб життя, в той час як ОСОБА_5 потребувала сторонніх допомоги та догляду з огляду на важку хворобу.

Зазначила, що догляд за сестрою здійснювала вона, несла матеріальні витрати, пов`язані із її лікуванням, а також витрати по проведенню поховання здійснено було нею та її сином.

Тому, просила усунути ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 28.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 02.07.2020 року (а.с. 54).

Ухвалою від 28.04.2020 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову у справі та заборонено приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бродському В.В. видавати свідоцтва про право на спадщину, що відкрита після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення даної цивільної справи (а.с. 55-57).

02.07.2020 року розгляд справи не проводився, підготовче засідання у справі призначено на 25.11.2020 року (а.с. 73).

Ухвалою від 25.11.2020 року підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд справи на 19.04.2021 року (а.с. 105).

19.04.2021 року розгляд справи не проводився, розгляд призначено на 13.09.2021 року (а.с. 110).

В судовому засіданні позивач та її представник - ОСОБА_8 вимоги позову підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідачі, котрі в установленому порядку повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали.

Заслухавши позивача та її представника, котрі не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності відповідачів та не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення, допитавши свідка ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8, 31-39).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої увійшов будинок АДРЕСА_1 , належний спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2013 року після смерті матері ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - ОСОБА_7 (а.с. 35-39).

Встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , другої черги - позивач ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що померла ОСОБА_5 останні роки хворіла та потребувала, за станом здоров`я, постійної сторонньої допомоги (а.с. 9-25).

Догляд за померлою здійснювала позивач, якій періодично допомагав її син - ОСОБА_9

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 участі у догляді за ОСОБА_5 , яка потребувала сторонньої допомоги, не надавали.

Вбачається, що ОСОБА_5 будь-яке розпорядження на випадок своєї смерті відносно спадкового майна не зробила.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).

Черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК України).

Частиною 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило абз. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім того, підлягає з`ясуванню питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Відповідно до ч. ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 перебувала у безпорадному стані.

Вказане підтверджено висновком експерта № 02-01/590 від 07.07.2020 року, складеного КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», у ОСОБА_5 в періодах з 06.10.2019 року по 02.11.2019 року мало місце злоякісне захворювання печінки та жовчовивідних шляхів, переферична масформуюча холангіокарценома печінки (гістологічно не верифікована) клінічна група 2 з локалізацією 4, 5, 8 сегментів печінки. Асцит. В даний період ОСОБА_5 потребувала стороннього догляду по забезпеченню умов свого життя а саме: купувати продукти харчування та ліки, готувати їжу, здійснювати гігієнічні процедури, тощо (а.с. 100-101), підстави для неприйняття до уваги якого судом не встановлено, відповідачами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростовано.

Крім того, вказане підтвердив допитаний в ході розгляду справи свідок ОСОБА_9 , котрий показав суду про те, що померла ОСОБА_5 не могла себе самостійно обслуговувати, догляд за нею здійснювала її сестра - ОСОБА_1 , котра й купували необхідні речі, й готувала, й допомагала здійснювати гігієнічні процедури, в той час як чоловік ОСОБА_5 та її сини, які мали б опікуватись померлою, не вчиняли жодних дій, при цьому будучи зобов`язаними це робити та й маючи таку можливість. Чоловік померлої працював, отримував пенсію й ще здавав в оренду належну йому квартиру. Померла зверталась до чоловіка та синів з проханнями про допомогу, догляд та утримання, однак, вони на ці прохання не реагували.

У суду відсутні підстави для не прийняття до уваги показів свідка, котрі є логічними й послідовними, до того ж, стороною відповідача доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування його показів в розпорядження суду не надано.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчинили умисні дії чи бездіяльність, спрямовані на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.

Тому, встановивши вказані обставини, суд надходить до висновку про те, що позивач надала належні, допустимі та безспірні доказів на підтвердження одночасного настання всіх передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України обставин, що є її процесуальним обов`язком, а тому наявні підстави для застосування такого крайнього заходу як усунення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті їх дружини та матері - ОСОБА_5 .

Питання судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 211, 228, 235, 258-259, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом - задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) в рівних частинах.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Хоменко