Справа № 567/520/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Хмарук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Острозької міської ради Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай)

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно звернулася ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка була спадкоємцем після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після її смерті залишилося спадкове майно право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Горинь», розміром 2,51 га без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), право на яку посвідчувалося Сертифікатом на земельну частку (пай) серії РВ №0031680, виданим Острозькою РДА 30.07.1996. Вказує, що спадкове майно ОСОБА_2 прийняла, подавши 16.02.2004 заяву про прийняття спадщини, проте право власності не оформила.

Вказує, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є вона - дочка та син ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та на день смерті був зареєстрований та проживав разом з позивачкою та її сином ОСОБА_5 . Вказує, що вона в силу ч.3 ст.1268 ЦК України є єдиним спадкоємцем за законом після смерті брата, як така, що постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Зазначає, що 06.04.2021 вона звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_3 , після смерті якої спадщину прийняла, але не оформила ОСОБА_2 , однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв`язку з неможливістю встановити родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай).

Суд, розглянувши справу відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України за правилами загального позовного провадження, встановив наступне.

Ухвалою суду від 18.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 07.06.2021 задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, допит в якості свідка позивача та витребування доказів.

Ухвалою суду від 22.06.2021 вирішено питання про витребування доказів.

Відповідно до ухвали суду від 02.08.2021 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 01.09.2021 прийнято заяву позивача про зміну підстави позову та вирішено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням заяви ОСОБА_1 про зміну підстави позову.

28.09.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заяву в повному об`ємі, просять суд позов задоволити.

Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, згідно з яким земельну частку (пай), підтверджену державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-РВ № 027449 від 21.12.2001 року заповіла своєму онуку ОСОБА_5 , однак ним було оформлено заяву, згідно з якою він від прийняття спадщини за заповітом та за законом відмовився на користь дочки померлої - ОСОБА_1 .

На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала разом зі своєю дочкою ОСОБА_1 та сином ОСОБА_4 . Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. На день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав разом зі своєю сестрою ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_5 , спадкові справи після смерті ОСОБА_4 не заводились та за життя ОСОБА_4 заповітів не оформляв, а отже, в силу положень ч.3 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті брата ОСОБА_4 , так як вона постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вказує, що ОСОБА_2 була спадкоємцем після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та після її смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) в розмірі 2,51 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, право на яку було посвідчено сертифікатом серії РВ №0031680, виданого на підставі розпорядження Острозької районної державної адміністрації від 30.07.1996 №287. Однак, відповідно до листа відділу в Острозькому районі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області, сертифікат видано на ім`я ОСОБА_3 . Державний акт взамін вказаного сертифіката не видавався.

Зазначає, що вказане спадкове майно у складі спадщини після смерті ОСОБА_3 її сестра ОСОБА_2 прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини, проте право власності не оформила. Оригінал сертифікату не зберігся, у зв`язку з чим позивачкою було подано відповідне оголошення в газету «Замкова гора».

Пояснила, що 06.04.2021 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після якої спадщину прийняла, однак не оформила, її сестра ОСОБА_2 , проте постановою нотаріуса Нечипорик В.А. було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що встановити родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не виявляється можливим та відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай).

Вказує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були рідними сестрами, однак у написанні їх прізвищ та по батькові існують розбіжності, які документально підтвердити в позасудовому порядку не можливо. Просить встановити такий факт в судовому порядку. Кім того просить визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом ОСОБА_2 , яка була спадкоємцем за законом ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай) розміром 2,51 га в умовних кадастрових гектарах в землі, яка перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Горинь" Острозького району Рівненської області, право на яку посвідчувалось сертифікатом на земельну частку (пай) серії РВ №0031680, виданим на підставі розпорядження Острозької районної державної адміністрації Рівненської області №287 від 30.07.1996 на ім`я ОСОБА_3 .

Представник відповідача - Острозької міської ради Рівненської області в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності за наявними у справі матеріалами.

Допитана в якості свідка позивач ОСОБА_1 пояснила, що батьками її матері (дівоче прізвище ОСОБА_6 були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Зазначила, що у її матері була рідна сестра ОСОБА_3 , однак у свідоцтві про її народження батьками зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Вказала, що у 1946 році її мати одружилася з ОСОБА_11 та, відповідно, змінила прізвище на ОСОБА_12 . Після одруження її мати стала проживати окремо від батьків, а материна сестра ОСОБА_3 залишилася проживати з батьками на хуторі біля с.Почапки Острозького району та окремої сім`ї не створювала.

Зазначила, що в 1981 році материна сестра купила Ѕ хати в с. Бадівка Острозького району Рівненської області і переїхала туди жити, де прожила усе своє життя. Вказала, що тітка була зареєстрована як одинока. Пояснила, що ОСОБА_3 працювала в КСП «Горинь», де отримала земельну частку (пай).

Пояснила, що після смерті ОСОБА_11 , її мати ОСОБА_13 (на той час) у 1956 році одружилася з ОСОБА_14 та змінила прізвище на « ОСОБА_15 ».

Вказала, що її мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті з нею були зареєстровані та проживали вона ( ОСОБА_1 ), її син ( ОСОБА_5 ) та її брат ( ОСОБА_4 )

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивачки та їй відомо про те, що ОСОБА_3 була рідною сестрою ОСОБА_2 , а їхніми батьками були ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Вказала, що ОСОБА_3 була хресною ОСОБА_1 .

Зазначила, що ОСОБА_19 були переселенцями з Польщі.

Вказала, що ОСОБА_3 жила з своєю матір`ю в с. Почапки Острозького району Рівненської області, а після смерті матері орієнтовно в 1980-1981 роках вона купила Ѕ частину будинку та переїхала жити в с. Бадівка Острозького району, де працювала в колгоспі. Пояснила, що ОСОБА_3 одруженою не була та дітей не мала.

Свідок ОСОБА_20 зазначила, що вона працювала в колгоспі «Шлях до комунізму», що в с.Почапки Острозького району бухгалтером по заробітній платі та їй відомо про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були рідними сестрами та були переселенцями з Польщі, як і її батьки.

Пояснила, що ОСОБА_3 проживала разом з матір`ю ОСОБА_18 на хуторі біля с.Почапки Острозького району, а коли мати померла, то ОСОБА_3 в 1980 році купила хату в с.Бадівка Острозького району Рівненської області та переїхала проживати туди. Вказала, що вона знає про те, що ОСОБА_3 працювала в колгоспі в с.Бадівка, чоловіка та дітей в неї не було.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.09.1976 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Замолодиче Влодавського району Люблінської області і її батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З повного витягу свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 13.11.2020 встановлено, що батьками ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Місце народження - Замолодичі, Польща.

Відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 11.09.1976 ОСОБА_6 одружилась з ОСОБА_11 у 1946 році, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_12 ».

Згідно архівної довідки від 06.05.2004 № 1-8277-04/п, виданої Державним архівом Львівської області, родина у складі: голова родини - ОСОБА_7 , 1871 року народження, члени родини - ОСОБА_22 , 1897 року народження, ОСОБА_3 , 1930 року народження, у 1946 році була переселена у Рівненську область з с. Замолодиче Владавського повіту (Польща).

З архівної довідки від 06.05.2004 № Т-4702, виданої Державним архівом Львівської області, встановлено, що родина у складі: голова родини - ОСОБА_11 , 1926 року народження, члени родини - ОСОБА_13 , 1926 року народження, у 1946 році була переселена у Рівенську область з с.Замолодиче Владавського повіту Люблінського в-ва Польща.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_13 одружилась з ОСОБА_14 15.02.1956 та після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_15 ».

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦК України, фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Оскільки від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення та зміна майнових прав ОСОБА_1 , а саме права на спадщину як спадкоємця ОСОБА_2 , яка була спадкоємцем ОСОБА_3 , оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивачка, дані докази повністю узгоджуються з заявою ОСОБА_1 , її поясненнями в судовому засіданні, поясненнями свідків, суд дійшов до висновку про необхідність встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була сестрою ОСОБА_21 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства під №98 зазначена ОСОБА_3 , місце проживання с. Бадівка.

З листа ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 10.08.2020 №29-17-0.29-137/101-20 (відділ в Острозькому районі) встановлено, що згідно наявних у Відділі даних ОСОБА_23 сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався, проте у Додатку 1 до державного акта №00011 (Списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства) зазначена ОСОБА_3 і на підставі розпорядження Острозької районної державної адміністрації від 30.07.1996 № 287 ОСОБА_21 був виданий сертифікат серії РВ № 0031680.

Державний акт взамін вказаного сертифіката гр. ОСОБА_21 не видавався.

Таким чином, оскільки померла ОСОБА_21 була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, вона набула право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, тобто з 27.04.1995.

В судовому засіданні встановлено, що померла ОСОБА_3 працювала в КСП «Горинь» та відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 набула право на земельну частку (пай).

Під час розгляду справи судом встановлено, що Сертифікат на земельну частку (пай) серії РВ №0031680, виданий Острозькою РДА 30.07.1996 дійсно видавався померлій ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом другої черги після смерті ОСОБА_3 як сестра померлої, оскільки в установлений законодавством строк прийняла спадщину після смерті сестри.

Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Згідно з п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_2 успадкувала право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3 . При цьому, в силу положень ч.2 ст.548 ЦК УРСР, прийнята спадщина у вигляді земельної частки (паю) визнається належною спадкоємцеві ( ОСОБА_2 ) з моменту відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , яка була спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , та не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену земельну частку (пай), оскільки у неї відсутній документ, який підтверджує факт належності ОСОБА_3 на праві власності земельної частки (паю).

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 має право на спадкування за законом земельної частки (паю) після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла, але не оформила її після смерті ОСОБА_3 , та враховуючи те, що ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на зазначене майно, то позов підлягає задоволенню з визнанням за позивачкою права на зазначену земельну частку (пай).

На підставі ст.25, 392, 1216, 1218, 1220, 1262, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.10, 81, 293-294, 221-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Острозької міської ради Рівненської області (місцезнаходження: м.Острог, вул.Героїв Майдану, 4 Рівненської області, ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була сестрою ОСОБА_21 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом ОСОБА_2 , яка була спадкоємцем за законом ОСОБА_21 , право на земельну частку (пай) розміром 2,51 га в умовних кадастрових гектарах в землі, яка перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Горинь" Острозького району Рівненської області, право на яку посвідчувалось сертифікатом на земельну частку (пай) серії РВ №0031680, виданим на підставі розпорядження Острозької районної державної адміністрації Рівненської області №287 від 30.07.1996 на ім`я ОСОБА_21 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.11.2021.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.