Провадження № 4-с/234/17/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Лутай А.М.,

при секретарі судового засідання Коханової Д.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську Донецької області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець, в.о. начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко Олена Юріївна, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 10.08.2021р звернувся до суду із дійсною скаргою, вказуючи, що в провадженні державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (надалі Васильківський МРВ ДВС ЦМРУ МЮУ) Сазанович Юлії Ігорівни знаходилось виконавче провадження №55154599 з примусового виконання рішення Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 18.07.2017р по справі №234/3219/17 про стягнення з нього ( ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі Ѕ частки всіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.04.2017р до повноліття сина ОСОБА_5 . Зазначає, що оскільки повноліття сина ОСОБА_5 наступило 06.01.2021р - Постановою головного державного виконавця Васильківського ДВС ЦМРУ МЮУ Сазанович Ю.І. виконавче провадження було закрито виконанням рішення суду та погашенням аліментів в повному обсязі. Після закінчення виконавчого провадження він ( ОСОБА_1 ) продовжує щомісячно сплачувати позивачці ОСОБА_2 аліменти, зокрема, з початку 2021 року сплатив такі суми аліментів: січень - 2500грн; лютий - 2500грн; березень - 3950грн; квітень, травень та червень по 2500грн; липень - 1255грн +1400грн перерахував особисто старшому синові, який продовжує навчання на денному відділенні в КНУ ім.Т.Шевченка в м.Києві та проживає в гуртожитку від Університету в м.Києві за адресою АДРЕСА_1 . Зазначає, що він ( ОСОБА_1 ) щоденно спілкується з ОСОБА_5 та завжди допомагає йому в міру своїх можливостей. Незважаючи на наведене, адвокатом позивачки було подану скаргу на дії державного виконавця Васильківського МРВ ДВС ЦМРУ МЮУ Сазанович Ю.І. з вимогою скасувати постанову від 24.03.2021р про закінчення виконавчого провадження №55154599 з примусового виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 25.10.2017р по справі №234/5692/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей. В скарзі ОСОБА_2 просить поновити виконавче провадження №55154599 та продовжувати стягувати з нього ( ОСОБА_1 ) аліменти на молодшу дитину у розмірі 25% від всіх видів доходів (заробітку) й разом з тим, позивачка подає до Краматорського міського суду позовну заяву про стягнення аліментів на її користь на утримання старшої дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при тому, що ОСОБА_6 з матірю в м.Краматорську не проживає та на її утриманні не знаходиться, а навчається і проживає в гуртожитку за місцем навчання - в м.Києві. Станом на 01.08.2021р в провадженні Краматорського міського суду Донецької області розглядається справа №234/5373/21 (суддя Михальченко А.О.) про стягнення аліментів на користь матері на повнолітню дитину, що продовжує навчання й в обгрунтування своїх вимог стягувач посилається на норми частини другої, третьої статті 183 СК України відповідно до яких, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як убачається, стягувач звернулася з позовною заявою до суду про визначення розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Звертає увагу, що у своїй позовній заяві ОСОБА_2 приховала від суду факт подання цієї скарги, з метою отримати з кожної з двох судових справ по 25% аліментів, загальною кількістю 50% від всіх мох доходів.

Щодо постанови про скасування процесуального документу, неправомірно винесеної старшим державним виконавцем Васильківського МРВ ДВС ЦМРУ МЮУ Назаренко О.Ю. від 22.07.2021р в межах ВП №55154599, зазначає, що 28.07.2021р він ( ОСОБА_1 ) отримав копію постанови Васильківського МРВ ДВС ЦМРУ МЮУ про перевірку законності виконавчого провадження від 12.07.2021р, яка не містить жодних пояснень щодо виявлених порушень, відсутні пояснення, чому всупереч норм ч.ч.2 та 3 ст.183 СК України звернення стягувана до суду з позовною заявою щодо призначення аліментів на іншу повнолітню дитину, що продовжує навчання не враховується. Вважає, що Васильківським МРВ ДВС ЦМРУ МЮУ передчасно та безпідставно винесено постанову про скасування процесуального документу від 22.07.2021р ВП №55154599, не дочекавшись судового рішення щодо визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Васильківського МРВ ДВС ЦМРУ МЮУ (м.Київ) від 24.03.2021р в межах справи №234/5692/19. Просить визнати неправомірними дії старшого держвиконавця Васильківського МРВ ДВС ЦМРУ МЮУ (м.Київ) - в.о. начальника відділу О.Назаренко при винесенні постанови про скасування процесуального документу за ВП №55154599 від 22.07.2021р; визнати неправомірною та скасувати постанову про скасування процесуального документу за ВП №55154599 від 22.07.2021р за відсутністю вмотивованих підстав, зазначених в постанові старшого державного виконавця Васильківського МРВ ДВС ЦМРУ МЮУ (м.Київ) - в.о. начальника відділу О.Назаренко про перевірку законності виконавчого провадження від 12.07.2021р ВП №55154599.

Скаржник ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_7 , представник заінтересованої особи: ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутність та відсутність ОСОБА_2 . Разом із заявою представником надані письмові пояснення, в яких зазначено, що боржник ОСОБА_1 повідомляє про сплату аліментів за січень-липень 2021 року, вказує на подачу стягувачем ОСОБА_2 скарги на дії державного виконавця при закінчення виконавчого провадження (в т.ч. на нібито пропущений строк на дане звернення), проте ці обставини не є предметом даної скарги і вирішується державним виконавцем у відкритому виконавчому провадженні №55154599, а постанова про закінчення виконавчого провадження - предмет оскарження - була скасована, виконавче провадження відновлено, а стягувач ОСОБА_2 відмовилася від своєї скарги. Боржник вказує на подачу стягувачкою ОСОБА_2 позову про стягнення аліментів на утримання повнолітнього старшого сина, який продовжив навчання, однак, це також не є предметом даної скарги і спірних правовідносин, дане питання вирішується судом у позовному провадженні по іншій справі. Вказує, що ОСОБА_1 не згоден з постановою про перевірку законності виконавчого провадження від 12.07.2021р та постанови про скасування процесуального документа від 22.07.2021р, однак, ці постанови винесені в спосіб і порядок, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження», відповідають нормам статті 183 СК України і висновкам Верховного Суду про застосування відповідних норм права до спірних правовідносин, викладеним, зокрема в постанові Верховного Суду від 25.03.2020р по справі №489/5838/18 (виробництво №61-10314СВ19, реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 88667021). При цьому, в постанові про перевірку законності виконавчого провадження від 12.07.2021р в.о.начальника ВДВС зазначено: 1) норму статті 183 СК України, якою регламентовано чіткий порядок стягнення аліментів на молодшу дитину після досягнення старшою дитиною повноліття; 2) про порушення державним виконавцем норми статті 183 СК України при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження внаслідок чого в.о.начальника ВДВС було прийнято правильне і обґрунтоване рішення про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження. Також, вказує, що боржник у своїй скарзі просить визнати незаконними дії в.о. начальника ВДВС при винесенні постанови про скасування процесуального документа від 22.07.2021р, та визнати неправомірним і скасувати дану постанову від 22.07.2021р. Проте, ОСОБА_1 не просить скасувати постанову в.о.начальника ВДВС про перевірку законності виконавчого провадження від 12.07.2021р, яка є підставою для винесення постанови про скасування процесуального документа від 22.07.2021р. Оскільки підстава для винесення постанови про скасування процесуального документа від 22.07.2021р не оскаржена, тому і наслідок цієї підстави - постанову про скасування процесуального документа від 22.07.2021р не може бути скасована.

Заінтересована особа: старший державний виконавець, в.о. начальника Васильківського МРВ ДВС ЦМРУ МЮУ (м.Київ) Назаренко О.Ю., в судове засідання не прибула по невідомим суду причинам, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена своєчасно та належним чином.

На підставі ч.2 ст.450 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 25.10.2017 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2017 року і до повноліття сина ОСОБА_5 .

Виконавче провадження ВП №5515499 з примусового виконання вказаного рішення суду перебуває на виконанні у Васильківському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

24 березня 2021 року старшим державним виконавцем вказаного відділу державної виконавчої служби Сазанович Ю.І. прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №5515499, у зв`язку з його виконанням та сплатою аліментів у повному обсязі.

За наслідками перевірки виконавчого провадження ВП №5515499 в.о. начальника Васильківського МРВ ДВС ЦМРУ МЮУ (м.Київ) Назаренко О.Ю. 12 липня 2021 року винесено постанову, якою скасовано вищевказану постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки державним виконавцем порушено вимоги ст.183 Сімейного кодексу України, Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкцію з організації примусового виконання рішень.

На підставі вказаної постанови в.о. начальника Васильківського МРВ ДВС ЦМРУ МЮУ (м.Київ) Назаренко О.Ю. 22.07.2021 прийнята постанова про скасування документу « Постанова про закінчення виконавчого провадення» від 24.03.2021.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу положень ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону).

Відповідно до ч.3 ст.74 Закону начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, скасовуючи постанову державного виконавця Сазанович Ю.І. про закінчення виконавчого провадження ВП №5515499, в.о. начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко О.Ю. діяла в порядку та в межах повноважень визначених Законом.

Щодо обгрунтованості вказаної постанови суд зазначає таке.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено, виконавче провадження ВП №5515499 було закінчено у зв`язку із досягненням повноліття старшою дитиною ОСОБА_5 .

Проте, як визначено в ст.183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Таким чином, суд вважає, що в.о. начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко О.Ю. дійшла правильного висновку про скасування постанови старшого державного виконавця Сазанович Ю.І. від 24.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП №5515499, оскільки рішення суду про стягнення аліментів не виконано у повному обсязі.

Крім того, суд вважає необхідним зауважити, що висуваючи вимоги про визнання неправомірною та скасування постанови про скасування процесуального документу за ВП №55154599 від 22.07.2021, боржник ОСОБА_1 не ставить питання про визнання незаконною та скасування постанови про перевірку законності виконавчого провадження від 12.07.2021 року, яка і стала підставою прийняття оскаржуваної постанови від 22.07.2021.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на встановлені судом обставини та зазначені вище норми діючого законодавства, суд вважає, що дії в.о. начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко О.Ю. вчинені, а її постанова про скасування процесуального документу за ВП №5515499 від 22.07.2021 прийнята відповідно до закону, в межах повноважень визначених законом, і право заявника при цьому не було порушено, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця, - відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені 11.10.2021р.

Суддя А. М. Лутай