02.11.2021 Справа № 756/7479/21
Справа пр. № 2/756/4570/21
ун. № 756/7479/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Шлапака Р.О.,

учасники справи:

представник позивача - Березова І.Г.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг, -

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року позивач приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, які надаються ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" за адресою: АДРЕСА_1 .

Як стверджував позивач, відповідач не сплачував у повному обсязі за спожиті житлово-комунальні послуги, допустив заборгованість з їх оплати у сумі 16328,94 грн.

З цих підстав ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01 липня 2014 року до 31 серпня 2020 року у сумі 16328,94 грн, інфляційні втрати у сумі 5242,72 грн та три проценти річних у розмірі 1709,30 грн, а також присудити з відповідача судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" до суду не подав.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що він придбав квартиру АДРЕСА_1 21 липня 2020 року, а тому він не може відповідати за борги за житлово-комунальні послуги попередніх власників цієї квартири.

Заслухавши вступні слова представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

П. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Крім того, відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Ч. 2 ст. 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник (постанова Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19).

Отже, чинним законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не обумовлено в договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу від 21 липня 2020 року, на підставі якого відповідач придбав у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , не містить застережень про переведення боргу за житлово-комунальні послуги попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями ст. 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні).

Наведене свідчить, що ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" не вправі вимагати у відповідача ОСОБА_1 сплати заборгованості за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у період з 01 липня 2014 року до 21 липня 2020 року. Заборгованість за період з 21 липня 2020 року до 31 серпня 2020 року ОСОБА_1 сплачена, що засвідчується розрахунком, наданим ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" (а. с. 9-10).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17).

Зважаючи на те, що позов про стягнення заборгованості за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період 01 липня 2014 року до 21 липня 2020 року пред`явлено до неналежного відповідача, клопотань про заміну відповідача чи залучення співвідповідачів позивачем у ході розгляду справи не заявлено, ураховуючи те, що заборгованість за період з 21 липня 2020 року до 31 серпня 2020 року ОСОБА_1 сплачена, суд дійшов висновку про необхідність відмовити ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" у задоволенні його позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 02 листопада 2021 року.