Провадження № 2-з/761/2229/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Саадулаєв А.І., розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом:

позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач-1: Осипович Ігор Віталійович (державний реєстратор комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 44-б, оф. 6),

відповідач-2: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач-3: ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),

відповідач-4: ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ),

третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору-1: Ляшенко Віталій Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 4, кв. 39),

третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору-2: Бойко Анатолій Іванович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (місцезнаходження: 01021, м. Київ, вул. Грушевського, 30/1, к. 130),

предмет позову: визнання недійсним свідоцтва, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договорів, витребування майна,

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Осиповича Ігоря Віталійовича , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Бойко Анатолій Іванович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, про визнання недійсним свідоцтва, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договорів, витребування майна.

Предметом позову є: 1) Визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

2) Визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Осиповича І.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_1 ;

3) Визнання недійсним договір купівлі продажу від 27.09.2017 року на об`єкт нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_1 ;

4) Визнання недійсним договір купівлі продажу від 03.04.2018 року на об`єкт нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_1 ;

5) Витребувати від ОСОБА_4 на користь позивача квартиру АДРЕСА_1 .

13.10.2021 року на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову.

Заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована такими обставинами.

Наявністю спору щодо об`єкту нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Метою забезпечення позову є вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо таке буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля перешкоджання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Вказана квартира вже двічі була предметом купівлі-продажу до того, як було обтяження на неї в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄДР за №0006310 від 07.06.2018р.

Враховуючи те, що предметом спору є в тому числі визнання недійсними двох договорів купівлі-продажу від 27.09.2017р. та від 03.04.2018р. та враховуючи відсутнє обмеження по цій квартирі на сьогодні, невжиття заходів забезпечення позову може привести до ускладнення виконання в подальшому прийнятого рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд дійшов висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву, позовну заяву та матеріали позовної заяви, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, судом встановлено, що між сторонами існує спір про визнання недійсним свідоцтва, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договорів, витребування майна щодо об`єкту нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.10.2021 року, об`єкту нерухомості, а саме квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви, враховуючи підстави, предмету позову, а також враховуючи відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, дійшов висновку про те, що невжиття зазначених заявником заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З врахуванням ч.7 ст.153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Крім того, суд не вбачає підстав вимагати від позивача забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 353-354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву забезпечення позову - задовольнити повністю.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , на час розгляду цивільної справи №761/30671/20 і до набрання законної сили рішення суду.

Дані про позивача: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Дані про відповідача (власника): ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі, а також державному (приватному) виконавцю - для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: