Ухвала

02 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 638/2603/20

провадження № 61-5949св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - державний нотаріус Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Журавель Алла Миколаївна, про встановлення факту, що має юридичне значення,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року у складі судді Штих Т.В. та постанову Харківського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Котелнвець А. В., Хорошевського О. М., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що він та ОСОБА_3 , який помер у квітні 2019 року, є двоюрідними братами.

Дзержинський районний суд м. Харкова рішенням від 22 липня 2020 року, з урахуванням ухвали від 16 вересня 2020 року про виправлення описки, заяву задовольнив. Встановив факт, що ОСОБА_3 , який помер у квітні 2019 року, є двоюрідним братом ОСОБА_1 .

У серпні 2020 року ОСОБА_2 як особа, яка не брала участі у справі, звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року.

Харківський апеляційний суд постановою від 11 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення. Рішення Дзержинського районного

суду м. Харкова від 22 липня 2020 року залишив без змін.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 07 квітня 2021 року, ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

07 липня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - державний нотаріус Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Журавель Алла Миколаївна, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов