Справа №: 486/739/21 Провадження № 2/486/519/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про зняття арешту з нерухомого майна,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , відповідачі Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), представник відповідача ДВС Черненко Г.О.

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування арешту. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що державним виконавцем на виконання ухвали суду про забезпечення позову у справі № 2-670 від 04 серпня 2011 року на все нерухоме майно ОСОБА_1 був накладений арешт.

Посилаючись на те, що виконавче провадження закінчено в порядку п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», заборгованість відсутня, матеріали виконавчого провадження знищені, що унеможливлює зняття арешту виконавчою службою, позивач просила зобов`язати Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти зазначений арешт з її майна.

Ухвалою суду від 18 червня 2021 року у підготовчому засіданні задоволено клопотання представника позивача про залучення до участі у справі як співвідповідача стягувача у виконавчому провадженні АТКБ «Приватбанк».

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 серпня 2011 року було накладено арешт на майно ОСОБА_1 як захід забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (єдиний унікальний номер справи 2-670/2011).

Статтею 158 ЦПК України (в чинній редакції) та ст. 154 ЦПК України (в редакції Кодексу на день постановлення ухвали) встановлено порядок скасування заходів забезпечення позову, накладені судом.

У пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" (далі - Постанова Пленуму) судам роз`яснено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору.

Крім іншого, у п. 5 Постанови Пленуму роз`яснено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК (який кореспондується з розділом VII ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року). Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже у ЦПК України детально викладені способи захисту прав у таких випадках.

Установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, вона не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, звернення з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, або оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, в залежності від способу накладення арешту.

ОСОБА_1 одночасно має бути й відповідачем, оскільки на її майно, як майно боржника накладено арешт, що є неможливим, відповідно до вимог статей 42, 48, 175, 447 ЦПК України.

З урахуванням того, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, вона не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту.

Схожа позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року №204/2494/20. Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19, у постанові Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18, у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а отже, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 255 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зняття арешту з нерухомого майна закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г. А. Далматова