Ухвала

Іменем України

28 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 1416/9286/12

провадження № 61-16041ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича щодо винесення постанови неправомірними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д. О. щодо винесення постанови неправомірними та скасування постанови.

Скарга мотивована тим, що у провадженні приватного виконавця Куліченка Д. О. перебуває виконавче провадження № 62766894 з виконання виконавчого листа від 07 серпня 2013 року № 2/489/301 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») заборгованості за кредитним договором у сумі 1 135 174,18 грн.

Приватним виконавцем 12 серпня 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на 20 % доходів ОСОБА_1 , які він отримує у Інгульському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, до виплати загальної суми боргу в розмірі 1 651 706,53 грн, яка складається з суми стягнутої судовим рішенням, а також основної суми винагороди приватного виконавця.

Боржник наголошував, що приватний виконавець порушив порядок звернення стягнення на доходи, визначений статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки звернув стягнення на його пенсію, не перевіривши наявність на його рахунках у банках коштів або наявність майна, на яке може бути звернуто стягнення. Також, скаржник вказував, що стягувач не звертався до приватного виконавця із клопотанням про стягнення заборгованості з пенсії боржника.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив визнати дії приватного виконавця Куліченка Д. О. щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12 серпня 2020 року неправомірними та скасувати постанову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2021 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у вересні 2021 року ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Судами встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2013 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 135 174,18 грн. Також, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 1 135 174,18 грн. Стягнуто окремо з кожного з поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» пеню у розмірі 1 197,78 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

07 серпня 2020 року Акціонерне товариства «Альфа-Банк» звернулося до приватного виконавця Куліченка Д. О. із заявами про відкриття виконавчого провадження щодо виконання вказаного судового рішення.

Постановою приватного виконавця від 07 серпня 2020 року відкрито виконавчі провадження № 62766498 та № 62766734 на підставі виконавчих листів від 07 серпня 2013 року № 2/489/301 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 135 174,18 грн, а також судового збору у сумі 3 219,00 грн.

Цього ж дня постановою приватного виконавця Куліченка Д. О. вказані виконавчі провадження об`єднано у зведене виконавче провадження № 62766894.

Приватний виконавець 07 серпня 2020 року надіслав на адресу ОСОБА_1 вимогу про надання декларації про доходи та майно, а також явку 19 серпня 2020 року до офісу приватного виконавця для надання документальних підтверджень виконання рішення або надання пояснень щодо причин невиконання.

У межах зведеного виконавчого провадження 07 серпня 2020 року приватним виконавцем винесено постанови про арешт рухомого та нерухомого майна боржника, а також грошових коштів на рахунках банківських та інших фінансових установ.

Постанови направлені виконавцем до різних фінансових установ та державних органів.

Із відповідей фінансових установ вбачається, що у ОСОБА_1 були наявні банківські рахунки лише у Акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк», який надав відповідь про відсутність коштів на цих рахунках.

Із Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України, Міністерства внутрішніх справ України приватним виконавцем отримано інформацію про відсутність у боржника майна. Від Пенсійного фонду України отримано дані про перебування ОСОБА_1 на обліку та отримання пенсії.

12 серпня 2020 року приватним виконавцем Куліченком Д. О. винесено постанову про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 , які він отримує у Інгульському об`єднаному управлінні ПФУ м. Миколаєва, шляхом відрахування їх у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця в розмірі 1 651 706,53 грн.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з вимогами статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Норми статті 48 Закону передбачають, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно зі статтею 50 вказаного Закону звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до положень статті 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 не доведено в чому полягає порушення його прав приватним виконавцем, оскільки докази наявності у нього майна або коштів на рахунках у банках відсутні.

Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржені, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною першою статті 389, частиною другою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича щодо винесення постанови неправомірними та скасування постанови.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська