Провадження № 2/369/1031/21
02.11.2021 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Ільченко В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином про розгляд справи, причини неявки не повідомив.
У судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з`явилася, повідомлялася належним чином про розгляд справи, причини неявки не повідомила.
У судове засідання третя особа ОСОБА_4 не з`явилася, повідомлялася належним чином про розгляд справи, причини неявки не повідомила.
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1997 року вказано, що квартира за адресою АДРЕСА_3 дійсно належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_3 та членам сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про шлюб від 11.04.2020 року ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_1 (Позивач).
16.06.2020 року комісією у складі начальника ЖЕД № 3 Ткачова О.В., слюсаря-сантехніка ОСОБА_6 склали акт про залиття, аварію, що трапилась, згідно якого вказано, що 15.06.2020 року в будинку АДРЕСА_3 трапилось залиття з верхньої квартири АДРЕСА_2 , причина залиття: зірвало гнучкий шланг на кухонному змішувачі. Рекомендації комісії - відшкодування завданих збитків, які завдані власникам квартири АДРЕСА_4 , здійснити за рахунок власників квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 .
Згідно ст. 316 ЦК України Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ст. 319 ЦК України Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст. 325 ЦК України Суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.
Згідно ст. 355 ЦК України Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно ст. 368 ЦК України Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст. 369 ЦК України Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно ст. 370 ЦК України У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Зважаючи на те, що квартира за адресою АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності трьом особам: гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_4 без визначення часток кожного із них у праві власності, то кожен з них має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в рівних частках.
Відповідно до ст. 22 ЦК України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно ст. 1192 ЦК України Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 12 745,33 грн. (1/3 від розміру матеріальної шкоди 38 236,00 грн., відповідно до частки у праві власності на квартири).
За ст. 23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно ст. 1167 ЦК України Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.3.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»:
П. 3 Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
П. 5 Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
П. 9 Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Оцінюючи ситуацію, яка виникла 15.06.2020 року, протиправність дій відповідача, вину відповідачу у вказаній ситуації, завдану моральну шкоду, душевні страждання, переживання, порушення нормального способу життя, витрачання додаткового часу на відновлення та захист своїх порушених прав, враховуючи, що моральна шкода є пов`язаною з наслідками залиття, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2 000,00 грн.
Згідно ст. 133 ЦПК України Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 137 ЦПК України Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
10.07.2020 року між позивачем та адвокатом Семашко Д.М. укладено договір про надання правової допомоги адвоката б/н.
29.10.2020 року між позивачем та адвокатом Семашко Д.М. складено акт виконаних робіт та наданих послуг, згідно якого адвокат надавав клієнту правову допомогу за договором про надання правової допомоги адвоката б/н від 10.07.2020 року на загальну суму 3 500,00 грн.
10.07.2020 року позивач оплатила послуги адвоката у розмірі 3 500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 981 від 10.07.2020 року.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат щодо оплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн., оскільки такі витрати є обґрунтованими, підтверджені документально, співмірними із складністю справи, виконаною роботою та наданими послугами.
З відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 280,27 грн. (за вимогу про стягнення матеріальної шкоди) та 168,16 грн. (за вимогу про стягнення моральної шкоди), а також витрати по оплаті замовлення № СФ-000001905 в розмірі 170,27 грн.
Суд відмовляє у стягненні витрат за проведення оцінки матеріального збитку в розмірі 3000,00 грн., оскільки до матеріалів справи не додано відповідні докази оплати таких витрат.
Керуючись ст.ст. 22, 23, 316, 317, 319, 325, 355, 368, 369, 370, 1166, 1167, 1192 ЦК України, положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 12 745,33 грн., моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 448,43 грн., витрати по оплаті замовлення в розмірі 170,27 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_7 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_8 .
Інформація про третю особу: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_9 .
Інформація про третю особу: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_3 .
Суддя Л.М. Ковальчук