Провадження № 2/127/2320/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в липні 2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей задоволено частково. Змінено спосіб та розмір стягнення аліментів, визначений заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2016 року, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати.

26.04.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого 01.10.2019 року Вінницьким міським судом по справі № 127/20254/19.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2019 року по цивільній справі № 127/20254/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей задоволено повністю. Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2019 року по цивільній справі № 127/20254/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей скасовано та призначено справу до розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано, що підтверджується заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області про розірвання шлюбу від 07.10.2013 року.

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2016 року по справі № 127/5730/16-ц позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів було задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 21.03.2016 року.

На сьогоднішній день дана сума стягуваних аліментів є надзвичайно малою та недостатньою аби задовольнити елементарні потреби дитини для її прожиткового мінімуму, даних коштів навіть недостатньо для елементарних матеріальних потреб - як то належного харчування та одягу, не говорячи вже про всебічний розвиток дитини (відвідування різних гуртків та інші витрати).

Згідно вище вказаного рішення суду розмір аліментів передбачений у сумі 500 гривень щомісячно фактично протирічить ч.2 CT.182 СК України, оскільки дана сума є меншою ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач добровільної допомоги як батько дитини на утримання дітей не надає, участі у додаткових витратах на утримання дітей не бере, коштів на всебічний розвиток дітей також надавати не бажає.

У зв`язку з вищенаведеним просила змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, який був визначений заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2016 року по справі № 127/5730/16-ц, а саме: щомісячно стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 згідно заяви позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, згідно письмових пояснень зазначив, що позовну заяву вважає безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки він фізично не в змозі сплачувати 50% від прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно, тому що ніде не працює, а з 31.03.2020 року являється інвалідом 2-ї групи, і у зв`язку з чим потребує постійного лікування. Єдиним джерелом його доходів є пенсія по інвалідності, яка становить 1769,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо позову, вказавши. що на даний час відповідач може сплачувати лише 50% від прожиткового мінімуму на дитину.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2013 року було розірвано, та від якого мають двох дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 .

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2016 року по справі № 127/5730/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 21.03.2016 року.

01.06.2016 року ОСОБА_6 змінила прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 .

Діти проживають разом із ОСОБА_1 , та знаходяться на її утриманні, відповідно до довідки № 43 від 10.07.2019, виданої Асоціацією органів самоорганізації населення м. Вінниці квартальний комітет/комітет мікрорайону.

Згідно довідки № 02-6/50 від 11.01.209 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітна в Вінницькому міському центрі зайнятості з 01.11.2018 року.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів, враховує те, що позивач на даний час безробітна, змінився розмір законодавчо визначених аліментів, діти перебувають на утриманні матері, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітец, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто суд приходить до висновку про задоволення позову.

Так, на підтвердження стану здоров`я відповідач надав Довідку до акта огляду МСЕК № 243881 від 22.03.2021 року, якою йому встановлено ІІ групу інвалідності до 01.04.2023 року. Зазначено, що йому протипоказано помірне (значне) фізичне, динамічне і статистичне навантаження, шкідливі умови праці. Однак дана довідка не є достатнім доказом для висновку про те, що за своїм станом здоров`я позивач не має можливості утримувати своїх дітей, оскільки зазначені у ній рекомендації не забороняють йому працювати, а тому не існує перешкод для виконання ним обов`язку по утриманню дітей, у повному обсязі і сплати аліментів в розмірі достатньому для забезпечення можливості їх нормального розвитку.

Відповідач не надав належних доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у визначений судом спосіб.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 160, 182, 199 СК України, ст.ст. 7, 10, 76-82, 89, 141, 142, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, визначений заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2016 року, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя