справа № 462/6341/21
УХВАЛА

27 жовтня 2021 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Антощук А.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Сторони в ході судового розгляду справи дійшли згоди, просять визнати мирову угоду, згідно якої сторони визнали, що у рахунок погашення 550000,00 грн. заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики №16/07/21-1 від 16 липня 2021 року відповідач передає у власність позивачу земельну ділянку з кадастровим номером: :19:000:0024, що розташована за адресою: Львівська обл., Самбірський р-н, с. Бабина шляхом визнання права власності на земельну ділянку, та яка належить відповідачу на праві приватної власності на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Індексний номер витягу 263889620 від 01 липня 2021 року. Сторони визнають, що відповідно до звіту про оцінку майна від 05 липня 2021 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 ринкова вартість об`єкта оцінки складає без ПДВ: 520227,00 грн. Сторони визнають, що до позивача переходить право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :19:000:0024, площа: 0.6 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Львівська обл., Самбірський р-н., с. Бабина. Позивач отримує нерухоме майно в особисту приватну власність.

Представник позивача в судовому засіданні мирову угоду підтримала, покликається на те, що даною мировою угодою сторони вирішили усі можливі спори між сторонами. Просять мирову угоду затвердити.

Представник відповідача в судовому засіданні мирову угоду підтримала, пояснила, що дана мирова угода повністю відповідає намірам та внутрішній волі сторін, є добровільною, не порушує права сторін чи третіх осіб. Просить мирову угоду затвердити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що у затвердженні мирової угоди слід відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Як вбачається із позовної заяви позивача ОСОБА_3 предметом позовних вимог були: стягнення з відповідача ОСОБА_4 заборгованості за договором позики №16/07/21-1 від 16 липня 2021 року у розмірі 550000,00 грн., однак при укладенні мирової угоди сторони дійшли згоди щодо визнання права власності за позивачем ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером: :19:000:0024, що розташована за адресою: Львівська обл., Самбірський р-н, с. Бабина, що на переконання суду, не може вважатись виходом за межі предмета спору, а є фактично повною зміною предмета спору, що не передбачено нормами ЦПК України.

Крім того, при укладенні мирової угоди сторони дійшли згоди щодо визнання права власності за позивачем ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером: :19:000:0024, що розташована за адресою: Львівська обл., Самбірський р-н, с. Бабина, а відтак, щодо нерухомого майна, що є виключною підсудністю Самбірського міськрайонного суду Львівської області та не належить до територіальної чи предметної підсутності Залізничного районного суду м. Львова.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №490/10450/15 від 19 червня 2019 року припинення зобов`язання за договором позики у зв`язку із його виконанням відбувається в момент повернення позики - зарахуванням грошової суми, що позичалась на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів йому. Вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Внаслідок наведеного, на переконання суду, фактично між сторонами існує спір з приводу повернення коштів за договором позики, однак, позивач, виходячи із принципу диспозитивності, змінивши предмет позову зі стягнення коштів за договором позики на визнання права власності у мировій угоді від 25 жовтня 2021 року, не зазначила в чому полягають її порушенні права в рамках обраного способу захисту, а відтак, умови мирової угоди суперечать вимогам закону, сторонами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що мирова угода не порушує права чи охоронювані законом інтереси сторін та інших осіб, а відтак, у затвердженні мирової угоди слід відмовити та продовжити судовий розгляд.

Керуючись ст. 207 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

у затведженні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 25 жовтня 2021 року відмовити.

Продовжити судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 01 листопада 2021 року.

Суддя: /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш