Єдиний унікальний номер 448/1148/21
Провадження № 2/448/571/21
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01.11.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська», про визнання права довічного успадковуваного володіння земельними ділянками, визнання протиправним та скасування рішення Мостиської міської ради Львівської області, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Соколов О.В. звернувся до суду із зазначеним позовом до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська», про визнання права довічного успадковуваного володіння земельними ділянками, визнання протиправним та скасування рішення Мостиської міської ради Львівської області.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 15.09.2021р. вказану позовну заяву залишено без руху з тих підстав, що така подана без додержання вимог, встановлених ст.ст.175, 177 ЦПК України, а позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позову без руху. Також позивачу роз`яснено, що у випадку виконання ним у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Копію зазначеної ухвали суду від 15.09.2021р. представник позивача ОСОБА_1 адвокат Соколов О.В. отримав 05.10.2021р. та 12.10.2021р. подав до суду заяву про усунення недоліків на виконання ухвали судді від 15.09.2021р.

Крім того, вищевказана ухвала суду від 15.09.2021р. про залишення позовної заяви без руху направлялась судом позивачу ОСОБА_1 для усунення недоліків поштовою рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за адресою, вказаною у позовній заяві.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вищевказану ухвалу позивач ОСОБА_1 особисто отримав 10.10.2021р.

Станом на 01.11.2021р. недоліки поданої позовної заяви, про які було зазначено в ухвалі суду від 15.09.2021р., - стороною позивача усунено лише частково. На день постановлення цієї ухвали судом враховано додатково дні (з часу отримання копії ухвали від 15.09.2021р. особисто позивачем ОСОБА_1 , що мало місце 10.10.2021р.) на випадок направлення стороною позивача заяви (документів, тощо) поштою, однак будь-яких інших документів, окрім заяви представника позивача ОСОБА_2 на усунення недоліків від 12.10.2021р. та доданих до неї додатків, на адресу суду від сторони позивача станом на 01.11.2021р. не надійшло.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви та матеріали заяви про усунення недоліків, поданої на виконання ухвали судді від 15.09.2021р., вважаю зазначити наступне.

Стороною позивача усунено ряд недоліків позовної заяви, про які було зазначено в ухвалі судді Мостиського районного суду Львівської області від 15.09.2021р., однак не в повній мірі.

Так, у позовній заяві, яка була подана стороною позивача 10.09.2021р. та яка була залишена без руху ухвалою судді від 15.10.2021р., позивачем по справі був зазначений виключно ОСОБА_1 , хоча в мотивувальній частині позовної заяви було покликання на обставини спадкоємства спадкового майна, належного спадкодавцям ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не тільки ОСОБА_1 , а й його братом ОСОБА_6 .

В уточненій позовній заяві представник позивача зазначив позивачами по даній справі вже двох осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , однак без врахування вимог ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір», яка містить наступні вимоги «у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру». Таким чином, за позовну вимогу немайнового характеру про визнання протиправним та скасування рішення відповідача судовий збір повинен сплачуватися кожним з позивачів окремим платіжним документом ( ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , кожним з них у розмірі по 908 грн.), натомість відповідний платіжний документ від імені ОСОБА_6 в матеріалах уточненої позовної заяви - відсутній. Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Однак в уточненій позовні заяві відсутнє відповідне обґрунтування в частині дотримання стороною позивача вимог ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, предметом оскарження стороною позивача є рішення Мостиської міської ради Львівської області щодо передачі ТОВ «Агрокультура Мостиська» в оренду земельної ділянки під кадастровим номером :11:000:0049. Відповідно до ч.ч.5-6 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Попередньо, до позовної заяви ОСОБА_1 не було додано оспорюваного рішення відповідача (копії відповідного рішення), натомість було подане клопотання про його витребування. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 15.09.2021р. суддею зазначалось, що «всупереч вимогам ч.2 ст.84 ЦПК України до клопотання про витребування доказів (копій матеріалів щодо прийняття рішення про передачу ТзОВ «Агрокультура Мостиська» в оренду земельної ділянки під кадастровим номером :11:000:0049, а також належно завіреної копії самого рішення), стороною позивача не надано доказів вжиття заходів для отримання цих доказів самостійно та відмови їм у наданні таких. Натомість, стороною позивача до клопотання про витребування згаданих документів від 31.08.2021р. додано додаток - копію заяви від 22.10.2020р. зовсім іншого змісту, зокрема копію «заяви про зняття лоту з земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки», у якій відсутнє звернення до відповідача з приводу надання зазначених вище документів. Зі змісту позовної заяви слідує, що заява про зняття лоту з земельних торгів була подана ще 22.10.2020р. саме з метою запобігання продажу права оренди земельної ділянки, що мав відбутися на земельних торгах 26.10.2020р., відповідно зазначена заява від 22.10.2020р. не може вважатися вжитим заходом для отримання доказу «копій матеріалів щодо прийняття рішення про передачу ТзОВ «Агрокультура Мостиська» в оренду земельної ділянки під кадастровим номером :11:000:0049, а також належно завіреної копії самого рішення» в розумінні ст.84 ЦПК України. При цьому, будь-яких інших доказів вжиття заходів для отримання необхідних доказів самостійно та відмови їм у наданні таких стороною позивача до матеріалів позовної заяви не додано».

В заяві про усунення недоліків від 12.10.2021р. представник позивача стверджує, що уточненим позовом не охоплюється клопотання про витребування у відповідача доказу (оспорюваного рішення), на яке було покликання у первинній позовній заяві, та яка була залишена без руху ухвалою судді від 15.09.2021р. Таким чином, станом на даний час до матеріалів уточненої позовної заяви, в порушення вимог ч.ч.6-7 ст.175 ЦПК України, не додано ні копії оспорюваного рішення відповідача, ні клопотання про його витребовування, відтак стороною позивача оскаржено рішення відповідача без будь-яких ідентифікуючих даних (не вказано ні назви рішення, ні його номера, ні дати), так і не заявлено будь-яке клопотання про його витребування.

Також на виконання вимог ухвали судді про залишення позовної заяви без руху від 15.09.2021р. в частині підтвердження обставин щодо родинних відносин спадкоємців зі спадкодавцями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки такі були викладені без зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, представник позивача додав ряд документів, зокрема копію свідоцтва про одруження ОСОБА_3 з ОСОБА_7 ; копію свідоцтва про народження та копію паспорта ОСОБА_6 , натомість не підтвердженими залишились обставини щодо родинних відносин ОСОБА_4 (батька позивачів) з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . В уточненій позовній заяві представник позивача покликається на свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 13.09.1956р., з якого відомо, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , однак таке не додане ні до матеріалів первинної позовної заяви, ні до матеріалів уточненої позовної заяви. В уточненій позовні заяві також викладені нові обставини, зокрема про наявність у померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак дані обставини викладені без зазначення та подання доказів (свідоцтв органів реєстрації актів цивільного стану, витягів з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копій актових записів, копій рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин), що підтверджують вказані обставини родинних відносин.

Отже, з урахуванням наведених обставин, позовну заяву ОСОБА_1 слід вважати неподаною й таку йому слід повернути.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

У відповідності до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Окрім цього, вважаю за доцільне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої, а також право заявити клопотання про повернення сплаченої суми судового збору у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», яка регламентує повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська», про визнання права довічного успадковуваного володіння земельними ділянками, визнання протиправним та скасування рішення Мостиської міської ради Львівської області - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, а також роз`яснити право заявити клопотання про повернення сплаченої суми судового збору.

Копію ухвали надіслати позивачу ОСОБА_1 .

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кічак