КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 88-ц/824/54/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Київ

Справа № 359/1599/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», яка подана представником Буша Андрієм Володимировичем, про перегляд у зв`язку із нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Лавіа Компані» про стягнення матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля,

встановив:

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2020 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2020 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки за пошкодження автомобіля у розмірі 49 874 грн. 27 коп. та судові витрати в розмірі 1152 грн. 60 коп.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2020 року.

В межах вказаного апеляційного провадження ухвалою Київського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лавіа компані».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 червня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2020 року - закрито з тих підстав, що судовим рішенням не вирішувалось питання про права та обов`язки скаржника ОСОБА_4

02 липня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява представника ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» - Буша А.В. про перегляд у зв`язку із нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 був водієм ТОВ «Фелікс Люкс», а позивач є засновником вказаної юридичної особи. Автомобіль позивача «Форд Транзит» державний номерний знак НОМЕР_1 на момент аварії 27.12.2018 р. був наданий в оренду ТОВ «Фелікс Люкс». Згідно з додатком від 28.12.2018 р. автомобіль «Форд Транзит» державний номерний знак НОМЕР_1 27.12.2018 р. здійснював перевезення обладнання за вказаним в ньому маршрутом, а саме: с. Тарасівка - м. Бориспіль.

Отже, ТОВ «Фелікс Люкс» надавало транспортні послуги з перевезення, автомобіль позивачем було передано в користування (володіння) ТОВ «Фелікс Люкс», а водій, який в момент аварії був за кермом, був працівником ТОВ «Фелікс Люкс».

Однак, такі обставини були приховані позивачем ОСОБА_1 . Вказані обставини не були відомі заявнику та суду під час розгляду справи та ухвалення судових рішень. За таких обставин, оскільки автомобіль позивача було передано у користування ТОВ «Фелікс Люкс», то позивачем мало бути ТОВ «Фелікс Люкс».

Звертає увагу на те, що документи від страхової не досліджувалися, а також не досліджувалося, чи позивачу вже була відшкодована шкода водієм чи організацією, яка орендує автомобіль.

В судовому засіданні представники відповідача ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч»та представник третіх осіб ОСОБА_2 , ТОВ «Лавіа Компані» - Бобовська Л.А. підтримали заяву про перегляд постанови у зв`язку із нововиявленими обставинами та просили її задовольнити, скасувати постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 рокута прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення заяви, вважав, що підстави для скасування постанови за нововиявленими обставинами відсутні.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи і перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 грудня 2018 року належний на праві власності ОСОБА_1 автомобіль «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з промислової території, що розташована за адресою: м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 5 отримав пошкодження кабіни та фургону. Причиною отримання пошкоджень став той факт, що охоронець (працівник власника території), відкривши ворота, не зафіксував їх наявним та спеціально призначеним для цього фіксатором, і внаслідок пориву вітру ворота сильно вдарили по автомобілю. Ворота виконані із товстої металевої труби, мають значну вагу і тому автомобіль отримав значні пошкодження, ворота застряли в автомобілі. Враховуючи дані обставини, позивачем було викликано поліцію для фіксації факту пошкодження належного йому на праві власності автомобіля. Співробітники поліції відібрали пояснення у позивача та у представників власника території. Була зроблена фотофіксація події.

18 січня 2019 року СОД ТОВ «Клевер Експерт» було надано висновки щодо вартості матеріального збитку транспортного засобу № 756/12-18, відповідно до якого вартість матеріального збитку, з урахуванням фізичного зносу, становить 49 874, 27 грн.

З огляду на вказане, а також керуючись вимогами ст. 1172 ЦК України, ст.ст.13, 26 Закону України «Про охорону праці», ст.29 КЗпП України та ст.12 Закону України «Про дорожній рух» ОСОБА_1 просив стягнути з ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» на його користь 49 874,27 грн. матеріального збитку за пошкодження автомобіля «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , а також відшкодувати понесені судові витрати.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2020 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 - скасовано, та прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» про стягнення матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля - задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки за пошкодження автомобіля у розмірі 49 874 грн. 27 коп. та судові витрати в розмірі 1152 грн. 60 коп.

Ухвалюючи зазначене судове рішення, судом апеляційної інстанції встановлено, зокрема, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 (а.с.7, т. 1).

27 грудня 2018 року автомобіль «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з промислової території, що розташована за адресою: м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 5, отримав пошкодження кабіни та фургону.

За відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, ВАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» є власником нерухомого майна - комплексу, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 5 , на підставі дублікату свідоцтва про право власності від 08.09.2009 року Бориспільської міської ради/взамін свідоцтва про право власності від 27.03.2003 року. Власником нерухомого майна - гаражу з прибудовою що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 5 , є ТОВ «Бориспільсортнасіннєовоч» на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.2003 року (а.с. 73, т. 1).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.07.2019 року, приватне акціонерне товариство «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», , зареєстроване як юридична особа, місцезнаходження: Київська область, м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 5, керівник - ОСОБА_4. (а.с. 96-102)

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про відмову у позові та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції вважав встановленим факт пошкодження автомобіля, що належить позивачу, внаслідок удару металевих воріт при виїзді із території, власником якої є ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», який зобов`язаний забезпечити надійні засоби фіксації воріт у відкритому положенні, однак цей обов`язок належним чином не виконав, внаслідок чого одна половина воріт вдарила у праву частину кабіни автомобіля позивача.

Апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що на воротах відповідача був відсутній фіксуючий пристрій, передбачений п. 7.3 Наказу Міністерства надзвичайних ситуацій від 09 липня 2012 року № 964 «Про затвердження Правил охорони праці на автомобільному транспорті», тоді як обов`язок власника нерухомого майна ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» утримувати належне йому майно у стані безпечному для його експлуатації. Оскільки автомобіль позивача був пошкоджений з вини ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», враховуючи те, що доказів відсутності вини або доказів, які б звільняли його від відповідальності за завдану шкоду, відповідачем не надано, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 . Вартість матеріального збитку, визначеного з урахуванням фізичного зносу, встановлено звітом № 756/12-18 від 29.12.2019 року, складає 49 874 грн. 27 коп., які підлягають стягненню із ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч».

Звертаючись до суду з заявою про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами, представник відповідача вказує, що нововиявленими обставинами є те, що належним позивачем у даній справі має бути ТОВ «Фелікс Люкс», оскільки автомобіль позивача було передано саме цьому товариству в оренду, що було приховано позивачем під час звернення до суду з даним позовом. Вказані обставини не були відомі заявнику та суду під час розгляду справи та ухвалення судових рішень. При цьому, документи від страхової не досліджувалися, а також не досліджувалося, чи була відшкодована шкода водієм чи організацією, яка орендує автомобіль.

До заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами заявником додано: копію договору № 2/17 про надання транспортних послуг від 01 листопада 2017 року, що укладений між ТОВ «Фелікс Люкс», в особі генерального директора Марченко Л.В. та ТОВ «Гала Фудз», в особі директора Серьогіна Ю.В.; копію товарно-транспортної накладної від 05 грудня 2018 року; копію додатку до акту ТОВ «Гала Фудз» від 28 грудня 2018 року; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Фелікс Люкс», засновником якого, зокрема, є позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справ; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до ч.5 ст. 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначення обставин нововиявленими необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (пункти 7.4-7.5 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року ).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи ( пункти 26- 28, 28 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22 січня 2019 року).

Проаналізувавши зміст постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року та наведені заявником підстави для її перегляду за нововиявленими обставинами, враховуючи предмет спору, зміст позовних вимог, відзив на позовну заяву та апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обставини, з яких представник ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» просить переглянути постанову суду, не є обставинами, які в розумінні статті 423 ЦПК України можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки не мають істотного значення для розгляду справи, не спростовують обставин, встановлених судом на час розгляду справи та не впливають на висновки суду при ухваленні судового рішення.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , звернувся до суду за захистом своїх цивільних прав з позовом до ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» про стягнення матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля.

Тобто позивач порушив питання про стягнення матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля, належного йому на праві власності як фізичній особі, за рахунок суб`єкта деліктної відповідальності, що є належним способом захисту.

За правилом ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Таким чином, ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 має переважне право вимагати відшкодування шкоди, завданої йому внаслідок пошкодження автомобіля.

Отже, обставини щодо передачі позивачем ОСОБА_1 свого транспортного засобу, який пошкоджено з вини ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», у користування ТОВ «Фелікс Люкс», не може вважатись нововиявленою обставиною, оскільки не мають істотного значення для вирішення спору, не спростовують обставин, встановлених судом на час розгляду справи. При цьому будь-яких даних про те, що власник пошкодженого автомобіля - позивач ОСОБА_1 отримав відшкодування заподіяної йому шкоди від інших осіб - матеріали справи не містять.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 345/1362/20 (провадження № 61-8675св21), суд касаційної інстанції зазначив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає наявність обставин, невідомих раніше, які однак могли б призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості довести ці обставини на остаточному судовому слуханні, а також те, що ці обставини є вирішальними.

Отже, обставини, на які посилається представник відповідача, не є нововиявленими обставинами, в розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки не мають істотного значення для розгляду справи, не спростовують обставин, встановлених судом на час розгляду справи та не впливають на висновки суду при ухваленні судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що обставини, викладені у заяві представника відповідача ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а тому у задоволенні заяви представника відповідача про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року слід відмовити та залишити вказану постанову в силі.

Разом з тим, заперечуючи проти задоволення заяви представника відповідача ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» - адвоката Буші Андрія Володимировича, позивач ОСОБА_1 просив постановити окрему ухвалу та направити її у відповідну кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, посилаючись на те, що адвокат Буша А.В. свідомо зловживає процесуальними правами та вводить суд в оману.

Відповідно до ч. 1- 2 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Отже, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду апеляційної інстанції, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства.

Однак, колегія суддів, розглядаючи заяву ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали стосовно зловживання представником відповідача - адвокатом Бушею А.В. процесуальними правами, не встановила передбачених законом підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 423-429 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», яка подана представником Буша Андрієм Володимировичем, про перегляд у зв`язку із нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року - відмовити.

Залишити в силі постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 05 листопада 2021 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.