Справа № 450/2031/21 Провадження № 2/450/1350/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Покидько Л. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рідна сестра позивача, спадкоємцем якої є позивач ОСОБА_2 набула право на користування квартирою АДРЕСА_1 з 1983 року, згідно з Ордером № 228 від 15.11. 1983 року, виданим на підставі рішення виконкому Оброшинської сільської ради № 37 від 12.11.1983 року. Ордер № 228 від 15.11.1983 року виданий для вселення сім`ї ОСОБА_2 , чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , які померли. 04.09.2020 року ОСОБА_2 звернулася до Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, як до органу приватизації, оскільки зазначена квартира перебуває на її балансі, із заявою про приватизацію квартири. Проте така заява ОСОБА_2 була проігнорована. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, у день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. За час свого життя ОСОБА_2 майновими правами на випадок смерті не розпорядилася, заповіту не складала, тому згідно ст. 1258 ЦК України спадкування після її смерті відбувається за законом почергово. В порядку, передбаченому ч. 1 ст. 1269 ЦК України, у строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Моісєєвою О.Я. відкрито спадкову справу № 66784583. Проте, у позасудовому порядку здійснити спадкування та набути у власність квартиру АДРЕСА_1 не має можливості, оскільки ОСОБА_2 не зареєструвала за собою права власності на квартиру.

Ухвалою судді від 05.07.2021 провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

29.07.2021 року задоволено клопотання позивач про витребування доказів.

27.08.2021 року справу призначено до судового розгляду.

Позивач у поданій ним заяві позов підтримали з підстав у ньому наведених, просить такий задоволив у повному обсязі та розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, покладається на розсуд суду.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши думку позивача та представника відповідача, висловлену у поданих ними заявах, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра позивача ОСОБА_2 , що вбачається із наявних в матеріалах справи копій свідоцтва про смерті серія НОМЕР_1 від 18.11.2020 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26.06.1951 року, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 17.10. 1970 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 12.11.2019 року.

Встановлено, що ОСОБА_2 набула право на користування квартирою АДРЕСА_1 з 1983 року, згідно із Ордером № 228 від 15.11.1983 року, виданим на підставі рішення виконкому Оброшинської сільської ради № 37 від 12.11.1983 року, для вселення сім`ї ОСОБА_5 , чоловіка ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 .

З наявної в матеріалах справи копії спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 № НОМЕР_5 , вбачається, що позивач, ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець, прийняв спадщину за законом після смерті сестри ОСОБА_2 та отримав свідоцтва про право на спадщину на частинку спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , оскільки чоловік та син спадкодавці, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно, померли раніше, що вбачається із наявних в матеріалах справи копій свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 від 02.01.2003 року та свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 від 16.11.2004 року.

Встановлено, що за життя, а саме 04.09.2020 року ОСОБА_2 звернулася до Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, як до органу приватизації, оскільки зазначена квартира перебуває на її балансі, із заявою про приватизацію квартири, проте така заява ОСОБА_2 , була проігнорована та у 30-денний строк розглянута не була, протилежного стороною відповідача суду не доведено.

Статтею 345 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статей 1,3,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

У разі не передання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлої, який прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»).

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, Конституції України, Цивільного кодексу України, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно приписів ст.328 ЦК країни, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), отже спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач звернувся у встановлені законом строки в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, прийняв її, після смерті спадкодавиці, його сестри, те що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи мають у ній обов`язкову частку немає, беручи до уваги, що суд оцінює фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав, беручи до уваги те, що спадкове майно належало спадкодавиці, однак не було передано у власність наймачеві, яка зверталася з заявою про це до відповідного органу приватизації, однак така не була розглянута в установлений строк, що не дає позивачу можливості реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку, оскільки наявності заборон для передачі квартири наймачеві суду не доведено стороною відповідача, враховуючи те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, , позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 64, 76-83, 247, 258 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.09.2021 року.

СуддяІ. І. Мельничук