Провадження № 2/932/1506/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

за участі

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2019 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська звернулась з позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем від подружнього життя мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з позивачем, і знаходяться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, посилаючись на невеликі доходи та складне матеріальне становище. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі встановленому законодавством на дитину відповідного віку після шести років та витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн.

Ухвалою суду від 25.05.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що у нього відсутня можливість сплачувати аліменти у сумі встановлено законодавством України, оскільки має невеликий дохід, на його утриманні знаходиться двоє дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також цивільна дружина ОСОБА_8 . На момент народження дітей ОСОБА_8 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , з яким вони спільно не проживають, адже він відбуває покарання в ДУ «Селидівська виправна колонія» № 82 з 2016 року. Може сплачувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачем надано відповідь на відзив, у якому зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу того, що він є зареєстрованим у встановленому законом порядку чи біологічним батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивач та відповідач від подружнього життя мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №114.

З позовної заяви вбачається, що сторони з 2019 року проживають окремо, дитина знаходяться на утриманні позивача.

Згідно довідки наданої відповідачем він з квітня по червень 2021 року отримав дохід від ФОП ОСОБА_10 у розмірі 19492,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, Пленум Верховного Суду України упостанові від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів,строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, у випадку відсутності письмової домовленості між сторонами про сплату аліментів на дитину, їх розмір, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, крім того, в Сімейному кодексі України відсутня вказівка про те, що таке право обумовлене виключно ухиленням відповідача від свого обов`язку щодо матеріального утримання дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, яка виховує дитину і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, молодого віку), рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дітей.

При цьому, факт відсутності у батька можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що він має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки в наданих копіях свідоцтв про народження батьками дітей вказаний ОСОБА_9 . Доказів того, що відповідач є біологічним батьком дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також не надано.

При визначенні розміру аліментів суд, перш за все, керується інтересами дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення.

З огляду на встановлені у справі обставини та наведені положення Закону, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Суд також звертає увагу позивача, що відповідно до ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

В той же час, ч. 1 ст. 192 СК України гарантує право платника аліментів звернутись до суду із позовом про зміну розміру аліментів у разі істотної зміни матеріального становища, яке унеможливлює виконання ним відповідного рішення про стягнення аліментів.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн., суд зазначає, що позивачем не надано жодних доказів понесення вказаних витрат.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок держави, оскільки позивач при поданні позову до суду була звільнена від його сплати за законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 28.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Повний текст рішення суду складено 24.09.2021 року.

Суддя В.В. Куцевол