Справа № 444/804/21
Провадження № 2/444/580/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

29 вересня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Сагаль Д.А..

розглянувши у залі суду у місті Жовква Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) цивільну справу розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на наступне.
Зазначає, що 14.01.2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Фіат Панда» рухаючись по вул. 1-го Листопада у м.Рава-Руська, в напрямку с.Потелич Львівської області, здійснив зіткнення з автомобілем марки МАЗ 537 д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом МАЗ ЧМАЗАП-5247Г, д.н.з. НОМЕР_2 ( спецтехніка військової частини НОМЕР_3 ), який стояв на узбіччі. Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля "Фіат Панда" - ОСОБА_1 ( Позивач) отримав тілесні ушкодження у вигляді рваної рани підборіддя, ЗЧМТ, перелому нижньої щелепи. Відповідальність водія транспортного засобу автомобіля марки «Фіат Панда», на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована у ТДВ «Ю.ЕС.АЙ». 01.04.2020 року на адресу відповідача було направлено заяву про виплату страхового відшкодування в сумі 35027,60 грн.
04.09.2020р. на адресу позивача надійшов лист від Відповідача про те, що ним отримано Повідомлення про ДПТ, заповнену винуватцем ДТП та Заяву Позивача про виплату страхового відшкодування від 03.03.2020р.
Також звертає увагу, що Позивачем на адресу Відповідача було скеровано належним чином завірену копію Вироку Жовківського районного суду Львівської області від 07.05.2020р у справі № 444/1035/20. Не отримавши страхового відшкодування 21.01.2021р. Позивачем було подано досудову вимогу на адресу Відповідача для досудового врегулювання спору. Однак на час звернення до суду з вказаним позовом він не отримав страхового відшкодування.
Зазначає, що з огляду на вищенаведені обставини, змушений звернутися до суду за захистом свого законного права. Просить стягнути із ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» страхове відшкодування та судові витрати.
Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПКУкраїни, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно вироку Жовківського районного суду Львівської області від 07.05.2020р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2 , пасажир автомобіля «Фіат Панда» реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вказані ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути при ударах до виступаючих частин салону автомобіля під час дорожньо- транспортної пригоди 14 січня 2020 року.
Із копії полісу № АО/2402290 діючи на час ДТП - 14.01.2020 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Фіат Панда», д.н.з. НОМЕР_4 , застрахована ТДВ «Ю.ЕС.АЙ».

Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 30.03.2020 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» про належне страхове відшкодування у розмірі 35027,6 гр.
Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Цивільно-правова відповідальність під час керування транспортним засобом «Фіат Панда», д.н.з. НОМЕР_4 , на момент вчинення ДТП була застрахована у ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» (Поліс № АО/2402290 діючий на 14.01.2020 року).

Суд враховує, що позивач 01 квітня 2020 року звернувся до ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» з заявою про страхове відшкодування, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка трапилась 14.01.2020 року, в межах міста Рава-Руська, вул. 1-го Листопада в напрямку с.Потелич Жовківського району Львівської області.
Згідно із ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:
у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;
у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.
Разом з тим ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» не виплатила страхове відшкодування в порушення норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Від так, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 заподіяно шкоду, внаслідок ДТП життю, здоров`ю та майну третьої особи, а тому вона має право на її відшкодування.
Аналізуючи вищезазначені норми Закону, враховуючи, що ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» не виплатив страхове відшкодування в розмірі 35027,6 грн. в користь ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону, тотаке підляє стягненню з відповідача в користь позивача в судовому порядку.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.
Згідно ч. 2ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) потерпілій особі, тому наявні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Відповідно до п. 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування відповідач зобов`язаний був прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його або прийняти рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.
Встановлено, що з моменту отримання страховою компанією заяви про страхове відшкодування минуло більше 90 днів, а потерпілі не отримали належного страхового відшкодування.
Враховуючи те, що позивач звернувся з заявою на виплату страхового відшкодування до відповідача 01.04.2020 року, а відповідач неправомірно не виплатив страхове відшкодування, то відповідач зобов`язаний здійснити страхове відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу, а також сплатити позивачу пеню та 3% річних.
Наданий представником позивача розрахунок сум, які підлягають стягненню на користь позивача суд приймає до уваги, оскільки відповідачем не спростовано доводів представника позивача щодо визначеного розміру інфляційних збитків, пені та 3% річних та не подано жодних доказів щодо невірного розрахунку цих показників.
Так, сума нарахування заборгованості за невиплату страхового відшкодування для потерпілого (Позивача) за період з 09.07.2020р. по 15.03.2021р ( 250 днів) становить - 5 464,6 грн. з яких: пеня- 2889,54 грн., відсотки річні - 718,36 грн., інфляційні втрати- 1856,46 грн..
Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору ( п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно з матеріалами справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу стороною позивача надано детальний опис наданих послуг на підставі договору про надання правової допомоги від 10.03.2021 року, акт виконаних робіт від 11.03.2021р.
Крім цього, позивачем долучено квитанцію № 31297879 від 12.03.2021 року про сплату ОСОБА_1 4500,00 грн. за надання професійної правничої допомоги.
Отже, загальна сума про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги становить 4500,00 грн. Суд переконаний, що саме така сума відповідатиме вимогам розумності, раціональності та справедливості та є співмірною зі складністю справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору.
Згід ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
А відтак, з відповідача слід стягнути судовий збір в користь держави.
Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Позов задоволити.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" (04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, будинок 4, корпус 6А, 2 поверх, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) страхове відшкодуваня в розмірі 35027,6 (тридцять п`ять тисяч двадцять сім) гривень 60 копійок.
Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" (04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, будинок 4, квартира 6А, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) пеню в розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2 889,54 (дві тисячі вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 54 коп., три відсотки річних у розмірі 718,36(сімсот вісімнадцять) гривні 36 коп, інфляційні витрати у розмірі 1856,46 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят шість) гривень 46 копійок, а разом 5 464,36 (п`ять тисяч чотириста шістдесят чотири) гривень 36 копійок.
Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" (04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, будинок 4, квартира 6А ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот гривень) 00 копійок.
Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" (04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, будинок 4, квартира 6А ) - 908,00 гривень судового збору в дохід держави.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: Мікула В. Є.