Справа № 462/20/21 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.В.
Провадження № 22-ц/811/1861/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова в складі судді Пилип`юк Г.М. від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення ідеальних часток у майні, що є спільною сумісною власністю, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення ідеальних часток у майні, що є спільною сумісною власністю визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Дану ухвалу оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Звертає увагу, що у договорі №21/20 від 21.12.2010 (про надання правової допомоги), зокрема у абзаці другому зазначено, що замовник надає Адвокату право від його імені готувати будь-які документи, підписувати їх і подавати до будь-яких підприємств, установ, організацій. За таких обставин, на її думку, суд безпідставно виніс ухвалу про повернення заяви та прийняв рішення незаконно.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.3 ст. 185 ЦПК України, та визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву позивачеві, виходив з того, що ухвалою від 06.04.2021 року позовну заяву залишено без руху та вказано строк протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали та які саме порушення вимог ст. 175 і 177 ЦПК України позивачу слід усунути. Суд зазначив, що 20.04.2021р. представник позивача надав клопотання до суду про поновлення провадження у справі, однак не усунув недоліки зазначені в ухвалі про залишення без руху. У зв`язку з тим, що позивач не усунула вказані в ухвалі недоліки у встановлений строк, суд прийшов до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Колегія суддів вважає, що такі висновки обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають.

6.01.2021 ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просив:

?визначити ідеальні частки по 1/4 за кожним власником квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 січня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення ідеальних часток у майні, що є спільною сумісною власністю.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення ідеальних часток у майні, що є спільною сумісною власністю залишено без руху.

Ухвала обґрунтована тим, що як вбачається із позовної заяви, така підписана представником позивача, адвокатом Кухтою В. З. До позовної заяви долучено копію ордеру та копію договору, укладеного між позивачем та адвокатом, де поряд з іншими правами, зазначено право подавати позовну заяву. Однак в договорі не зазначено право відписувати позовну заяву. З огляду вищенаведеного, представнику позивача слід представити докази на підтвердження права підписувати позовну заяву.

На виконання вимог вказаної ухвали адвокатом Кухтою В.З. подано клопотання у якому такий зазначає, що у договорі №21/20 від 12.12.2020 про надання правової допомоги, зокрема у абзаці другому зазначено про те, що замовник уповноважує представляти його інтереси, здійснювати всі необхідні або бажані для нього дії на підприємствах, в установах і організаціях усіх форм власності й організаційно-правових форм (у тому числі в бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки). Зокрема, замовник надає адвокату право від його імені готувати будь-які документи, підписувати їх і подавати до будь-яких підприємств, установ, організацій, вести переговори, вносити до замовника будь-які необхідні для представництва за цією довіреністю платежі, отримувати від будь-яких підприємств, установ, організацій документи для довірителя, а також вчиняти будь-які інші дії, пов`язані з представництвом довірителя.

Оскаржуваною ухвалою від 21 квітня 2021 позовну заяву повернуто позивачеві, оскільки таким не було усунуто недоліки зазначені в ухвалі про залишення без руху.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 якого під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачені статтею 26 названого Закону, відповідно до частин 13 якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 12.8 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41(зі мінами), ордер повинен містити обмеження повноважень адвоката, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви ОСОБА_5 , як представником позивачки, додано копію Договору №21/20 від 12 грудня 2020 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію ордеру серія ЛВ №125335 від 24.12.2020 року (а.с. 15-17).

Згідно Договору №21/20 від 12 грудня 2020 року, укладеного між адвокатом Кухтою В.З. та Ліщинською А.В., замовник доручає виконавцю, приймати участь в справі замовника представляти його інтереси, здійснювати всі необхідні або бажані для цього дії від його імені в Україні та за її межами у загальному, адміністративному, господарському суді будь-якої інстанції з усіма правами, що надані чинним законодавством України, та міжнародними договорами України сторонам у справі, включаючи право подавати позовну заяву, знайомитися з матеріалами справи, робити з неї витяги копії, визнати позов, укласти мирову угоду, отримувати копії рішень, ухвал постанов й інших документів, що містяться у справі, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь в їх дослідженні, давати усні та письмові пояснення судові, заявляти клопотання та відводи, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати рішення, ухвали, постанови загального, адміністративного суду будь-якої інстанції від імені замовника, подавати виконавчі документи до стягнення, брати участь у здійсненні виконавчих дій, а також користуватися іншими процесуальними правами, що надаються стороні Цивільним процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про виконавче провадження» й іншими актами чинного законодавства України.

З ордеру серія ЛВ №125335 від 24.12.2020 року вбачається, що такий виданий адвокату Кухті В.З. на підставі договору №21/20 від 12.12.2020 року на представництво ОСОБА_1 у Залізничному районному суді м. Львова.

Також, вказаний ордер не містить обмежень повноважень адвоката Кухти В.З. в певних правах, зокрема на підписання позовної заяви від імені ОСОБА_1 та такі обмеження не передбачені і договором про надання правничої (правової) допомоги.

Відсутність у ордері та договорі записів про обмеження повноважень адвоката свідчить про те, що такі обмеження відсутні.

Адвокат, яким підписано позовну заяву та яким долучено до такої на підтвердження своїх повноважень копії договору та ордеру, чинність яких не ставиться під сумнів, відповідно наділений усіма правами учасника справи (у даному випадку позивачки), зокрема, і повноваженнями на підписання позовної заяви, та відповідно на нього законом не покладено обов`язку доведення окремо наявності тих чи інших прав будь-якими іншими документами.

Натомість у договорі №21/20 від 12 грудня 2020 року, як вказано вище, замовник доручає виконавцю, приймати участь в справі замовника, представляти його інтереси, здійснювати всі необхідні або бажані для цього дії від його імені в Україні та за її межами у загальному, адміністративному, господарському суді будь-якої інстанції з усіма правами, що надані чинним законодавством України, а також користуватися іншими процесуальними правами, що надаються стороні Цивільним процесуальним кодексом України.

Слід вважати, що до вказаних повноважень адвоката відноситься, також, і підписання позовної заяви.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, право на доступ до суду.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Зважаючи на вказане, суд першої інстанції через надто формальний підхід, не дотримав принципів судочинства, встановлених статтею 55 Конституції України, статтями 2, 10 ЦПК України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без руху та надалі про повернення позовної заяви на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України, оскільки не звернув уваги на те, що до позовної заяви представником позивача додано копію ордеру, копію договору про надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, тобто документи, передбачені статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», які посвідчують його повноваження як адвоката на надання правової допомоги, дійсність яких під сумнів судом не поставлено.

Зважаючи на вказане слід вважати, що оскаржувана ухвала постановлена без дотримання вимог закону, без з`ясування обставин, які підлягали з`ясуванню у даному випадку та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, який повинен бути проведений з повним та суворим дотриманням вимог процесуального закону, зокрема, і в частині забезпечення права позивача на доступ до суду.

Вказаним слід визнати апеляційну скаргу обґрунтованою та задовольнити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 379 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 квітня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2021 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді : Р.В. Савуляк

М.М. Шандра