УХВАЛА

02.11.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцов Д.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тусмо» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати після звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки належних їй до виплати сум в день звільнення (14.09.2021 року) по день фактичного розрахунку, а саме з 15.09.2021 року по 21.10.2021 року включно.

Пред`явлена заява підлягає залишенню без руху, оскільки виявлено недоліки, які перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Із матеріалів позовної заяви слідує, що предметом спору у цій справі є майнові вимоги про стягнення середнього заробітку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах виключно про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

З огляду на викладене, позивач не звільняється від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, ОСОБА_1 має сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру щодо стягнення середнього заробітку в сумі 908 грн. 00 коп.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху і надати строк для усунення наведених у ній недоліків шляхом сплати судового збору за позовну вимогу майнового характеру в сумі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тусмо» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати після звільнення залишити без руху, надати строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Кузнєцов