Справа № 346/3563/21
Провадження № 2/346/1522/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Васильковського В.В.,

з участю секретаря Мацьків С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до П"ядицька сільська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житло, -

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Оліградський М.В. звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності від 03.05.1988р. виданого Виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 89 від 19.04.1988р., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 „ РНОКПП НОМЕР_1 , на праві особистої власності колгоспного двору, головою якого вона була, належав в цілому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , (раніше АДРЕСА_2 . Станом на 01.07.1990 року в АДРЕСА_1 , були зареєстровані: Голова двору - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вони ж члени колишнього колгоспного двору, належні їм частки із майна колишнього колгоспного двору не виділяли і не бажають виділяти. Окрім позивача ОСОБА_1 , ніхто не претендує на майно колгоспного двору та не заперечує щодо оформлення за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Оскільки право власності на майно за адресою: АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, частки у майні колгоспному двору не виділялися, позивач ОСОБА_1 , не може реалізувати своє право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Також звертає увагу суду, що свідоцтво про право власності від 03.05.1988р. видане Виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 89 від 19.04.1988р. на вказаний колгоспний двір, втрачене. Тому просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 .

В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача П"ядицької сільської ради в судове засідання поступило клопотання про слухання справи без участі представника сільської ради, не заперечують проти задоволення позову.

Від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання поступили заяви про слухання справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання не проводилося.

Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідачів, письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 р. (в редакції, що діяла до 1991 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 2ст.123 ЦК УРСР 1963 рокурозмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р. позивачу та відповідачам по справі належало право власності на частку майна у колгоспному дворі, як його членам, що не втратили право на частку в його майні.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_9 , що випискою з інвентаризаційних матеріалів № 69073 від 01.07.2021 р. (а.с. 29).

Згідно довідки П`ядицької сільської ради село Турка від 12.07.2021 року № 66 господарство відносилося до колгоспного двору. Станом на 01 липня 1990 року в будинку були зареєстровані: голова двору - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочка - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочка - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 28).

Згідно довідки П`ядицької сільської ради село Турка від 12.07.2021 року № 66 назву вулиці Чкалова змінено на Галицька, а номер будинку 2А змінено на 1. Право власності на майно (житловий будинок в АДРЕСА_1 ), яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають вказані вище члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на його частку в його майні(а.с. 28).

Та обставина, що будинок з належними господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 являється власністю членів колгоспного двору підтверджується довідкою П`ядицької сільської ради село Турка від 12.07.2021 року № 66 (а.с. 28) та випискою з інвентаризаційних матеріалів № 69073 від 01.07.2021 р. (а.с. 29).

Вартість будинку згідно висновку про вартості майна від 19.07.2021 року становить 229030 грн. 00 коп.(а.с. 36).

За таких обставин суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.549 ЦК України в редакції 1963р., ст.ст.328-329 ЦК України, ст.ст.10,11,12, 258, 263-265, 273,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 66,9 кв.м., житловою 39,1 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Васильковський В. В.