Справа № 694/1772/21 Провадження №2-з/694/20/21
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

01.10.2021 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ), в інтересах якої діє адвокат Гаврилов Дмитро Олексійович ( АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ), в інтересах якої діє адвокат Гаврилов Дмитро Олексійович ( АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» ( 02094, м.Київ, вул.. Хоткевича Гната 12 оф.177, ), третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна (вул. Європейська 11 кв. 2, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, 08132, тел. НОМЕР_5 , НОМЕР_6) про визнання виконавчого напису №31683 від 21.05.2021 року виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду через свого представника адвоката Гаврилова Дмитра Олексійовичаіз заявою про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ),в інтересах якої діє адвокат Гаврилов Дмитро Олексійович ( АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (02094, м. Київ, вул Хоткевича Гната 12 оф. 177, ) третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна (вул. Європейська 11 кв. 2, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, 08132, тел. НОМЕР_5 , НОМЕР_6) про визнання виконавчого напису №31683 від 21.05.2021 року виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, таким, що не підлягає виконанню , в якій заявник також просить відстрочити сплату судового збору.

Вивченням змісту заяви виявлено, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Положеннями ч.ч. 1, 3ст. 136 ЦПК України, передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно дост. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 81, 83 ЦПК України,покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «JedamskiandJedamska v. Poland»).

Вирішуючи клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору з урахуванням наданих нею доказів, суд не вбачає достатніх підстав для його задоволення, в зв`язку з тим, що скаржником не доведено підстав, які б поза розумним сумнівом вказували на неможливість сплати нею судового збору.

З огляду на викладене, суддя вважає, що в даному випадку підстав для відстрочення сплати судового збору немає, в зв`язку з чим у задоволенні відповідного клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.

Разом з тим, згідно зі ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При цьому, положеннями ст.452ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в Законі про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до статті 1,2 Закону України «Про судовий збір», за подання заяв, скарг до суду на всій території України справляється судовий збір, платниками якого є, зокрема, громадяни України, які звертаються до суду.

Частина 2 ст.3 Закону України«Про судовийзбір» містить вичерпний перелік заяв, за подання яких судовий збір не справляється, в якому відсутній такий вид звернення як скарга на дії державного виконавця.

Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір»: до переліку осіб, звільнених від сплати судового збору, особи які оскаржують дії державного виконавця щодо неналежного виконання судового рішення, не включені. Оскільки мова йде про правовідносини, які виникли між заявником та державною виконавчою службою (державним виконавцем), а не про правовідносини, які склалися між сторонами по рішенню, що виконується, скаржник при зверненні до суду із скаргою, мав сплатити судовий збір за ставкою, як за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

За правилами п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн.

Отже, за подання до суду скарги скаржнику слід сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн., надавши оригінал документу, що підтверджує його сплату.

Вищенаведені обставини перешкоджають вирішенню питання про призначення скарги до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст.185ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що скаржником порушено вимоги статей 175,177 ЦПК України, суд приходить до висновку про залишення скарги без руху з наданням строку для усунення наведених недоліків.

Керуючись ст.185,448 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ), в інтересах якої діє адвокат Гаврилов Дмитро Олексійович ( АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ), в інтересах якої діє адвокат Гаврилов Дмитро Олексійович ( АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» ( 02094, м.Київ, вул.. Хоткевича Гната 12 оф.177, ), третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна (вул. Європейська 11 кв. 2, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, 08132, тел. НОМЕР_5 , НОМЕР_6) про визнання виконавчого напису №31683 від 21.05.2021 року виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, таким, що не підлягає виконанню,- залишити без руху і надати строк для усунення недоліків тривалістю у п`ять календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що у разі, якщо у зазначений в даній ухвалі строк недоліки не будуть усунені, то скарга буде вважатись неподаною і повернена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.І.Сакун