Справа № 361/1165/21
Провадження № 2/361/2169/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

08 жовтня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В., Латчук Д.Р.

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_3 про виселення та зняття з реєстрації місця проживання,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року позивачі звернулися до суду із позовом в якому просили суд виселити відповідача ОСОБА_3 з належної їм на праві приватної власності квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації місця проживання у цій квартирі.

Свій позов обґрунтовували тим, що вони володіють квартирою на праві власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ними в квартирі проживає їх син, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачі зазначають, що останнім часом проживання разом із сином в одній квартирі стало зовсім нестерпним. Відповідач веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, приходить до квартири у нетверезому стані, часто влаштовує сварки та навіть бійки, псує майно, продає побутові речі з квартири, а гроші витрачає на придбання алкогольних напоїв, принижує їх перед сусідами та родичами, приводить до квартири невідомих жінок. Їм неодноразово доводилось викликати поліцію аби захиститись від його нападів. В утриманні квартири, його ремонті, оплаті житлово-комунальних послуг, відповідач участі не приймає, чим завдає їм значних матеріальних збитків.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області 04 березня 2021 року ОСОБА_4 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22 червня 2021 року.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області 04 березня 2021 року ОСОБА_4 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 вересня 2021 року.

22 червня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 09 вересня 2021 року.

Позивачі в судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі, суду надали пояснення аналогічні його змісту, наполягали на задоволені позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою Бюро технічної інвентаризації від 12 грудня 1994 року. (а.с. 7).

У вказаній квартирі проживає та зареєстрований ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою наданою Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб від 24 лютого 2021 року № 06-11/723.

Позивачі неодноразово звертались до Броварського ВП ГУ НП України в Київській області із заявами про вчиненні відносно них правопорушення, що підтверджується висновками про результати перевірки Броварського ВП ГУНП в Київській області від 04.08.2020 року, від 20.08.2020 року, 12.09.2020 року (а.с. 4, 5, 6).

Із вказаних висновків вбачається, що ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчиняє сімейні сварки, бійки, виражається нецензурними словами, вимагає грошові кошти, а також виганяє позивачів із квартири.

Згідно копій квитанцій, наданих позивачами, в утриманні квартири, оплаті житлово-комунальних послуг, відповідач участі не приймає. (а.с.11-12).

Згідно із ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно ст. 157 ЖК УРСР членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Частинами першою та другою статті 116 ЖК УРСР визначено, що якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов`язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною.

В той же час, відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_3 на праві спільної власності із сестрою ОСОБА_5 в рівних частках жилий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією договору дарування жилого будинку від 14 січня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Броварський районного державного нотаріальної контори Юхтою Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 2-114.

21 березня 2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладений договір про конкретного користування житловим будинком та господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_3 . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Базир В.Г., зареєстрований в реєстрі за № 1191.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме враховуючи, що відповідач веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, часто влаштовує сварки та бійки відносно своїх батьків, псує майно, продає побутові речі з квартири, а гроші витрачає на придбання алкогольних напоїв, принижує позивачів, в утриманні квартири, оплаті житлово-комунальних послуг, відповідач участі не приймає, одночасно має на праві власності інше житло, суд дійшов обґрунтованого висновку про виселення ОСОБА_3 з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зняти із реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 із квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 без надання йому іншого житлового приміщення та зняти із реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.