Справа № 183/5486/19
№ 2/183/385/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

за участю секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Катанов Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , визначивши третьою особою Новомосковський міськрайонний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, в якому просив визнати його батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини за № 61 від 18 вересня 2013 року, складеного виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з листопада 2011 року він почав проживати з ОСОБА_6 , яка до цього в період з 05 липня 1997 року по 14 січня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

В результаті тривалих стосунків позивача з відповідачем, у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_7 .

Реєстрацію народження дитини ОСОБА_8 здійснювала самостійно, в результаті відомості про батька дитини внесені з її слів, у відповідності до вимог ч.1 ст. 135 СК України, батьком дитини був записаний колишній чоловік ОСОБА_8 ОСОБА_9 . Позивач бажає бути записаним як батько у свідоцтві про народження своєї дочки ОСОБА_7 .

Отже, визнання його батьком необхідне позивачеві для реалізації в повній мірі батьківських прав, представництва та захисту інтересів своєї дитини.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач посилаючись на вимоги ст. 128 СК України, звернувся до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року відкрите провадження у справі.

В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає.

Представник третьої особи Новомосковського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію рішеня Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2004 року, у відповідності до якого шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , - розірвано (а.с.12).

Суду подано свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 18 вересня 2013 року, у відповідності до якого ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, про що 18 вересня 2013 року виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради складений відповідний актовий запис №61, батьками дитини значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.11).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

1)за заявою матері та батька дитини.

У відповідності до вимог ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч.1 ст. 128).

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.2 ст. 128).

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття (ч.3 ст. 128).

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч. 3,4 ст. 128 СК України).

У відповідності до ч.1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Як зазначає позивач у своєму позові, з листопада 2011 року він почав проживати з ОСОБА_6 , яка на момент їх знайомства вже перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . В результаті тривалих стосунків позивача з відповідачем, у них народилася дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Він є її біологічним батьком і бажає бути записаним як батько у свідоцтві про народження своєї дочки.

Даних про те, що відомості про батька дитини внесені зі слів матері, у відповідності до вимог ст. 135 СК України суду не подано.

Так, суду подано експертний звіт генотипоскопічного дослідження (тесту ДНК) від 26.07.2021 року, у відповідності до біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_5 , не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,999999% (а.с. 36-37).

Таким чином, тестом ДНК встановлено, що ймовірність батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складає 99,999999%.

Крім того, відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України).

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч. 2 ст.76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ПРАВИЛ державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5) абз.8 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно ПРАВИЛ внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01. 2011року №96/5) підпункт 2.16.4 пункту 2.16розділу II на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно ч.4 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121,129, 133, 134,138 СК України, ст.ст. 4,12,76-89,263,265,280 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Катанов Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області.

Відповідно до цього рішення в актовий запис №61 від 18 вересня 2013 про народження ОСОБА_5 , складений виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровській області, внести наступні зміни:

виключити з актового запису №61 від 18 вересня 2013 про народження ОСОБА_5 , відомості про ОСОБА_2 , як батька дитини;

зазначити батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.