Справа №: 343/1996/21
Провадження №: 2/0343/728/21
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря судового засідання Лукань О.З.,

розглянувши у вiдкритому підготовчому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та визначити їх щомісячний розмір по 2500 гривень на кожну дитину, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 23 років; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - повноліття.

Судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.01.2021 року у справі № 343/1721/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.09.2001 виконавчим комітетом Сенечівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, розірвано.

За час спільного проживання в шлюбі у них народилось троє дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Двоє синів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , є неповнолітніми. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує навчання, та не працює.

Всі діти проживають разом з нею і перебувають на її повному утриманні.

На даний час вона працює, однак, коштів, які вона отримує, на необхідне утримання їх дітей не вистачає.

Добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдається, тому вона змушена звертатися з даного питання до суду.

Відповідач не працює офіційно, є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . На утриманні інших дітей немає. Відсутні інші обставини, що мають істотне значення.

Просить визначити розмір аліментів та встановити їх виплату у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 гривень на кожну дитину.

Позивачка ОСОБА_1 , в підготовче судове засідання не з`явилась, хоч про час та місце його проведення була повідомлена у встановленому Законом порядку.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Фреїшин Т.М. ( договір про надання правничої допомоги а.с.21-22, ордер серії ІФ №051093 а.с.30) в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги зменшила, просила ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та визначити їх щомісячний розмір по 1600 гривень на кожну дитину, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити їх щомісячний розмір в сумі 1600 гривень, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ним 23 років. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2450 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив проти задоволення позову. Згіден сплачувати аліменти на утримання синів у визначеному представником позивачки розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечать Закону, не порушує права, свободи та інтересів інших осіб.

Cуд, вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку:

Позов, з врахуванням зменшених позовних вимог, в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі і за час спільного проживання у них народилося троє дітей: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , НОМЕР_1 від 03 червня 2002 року (а.с.6), копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 від 17 квітня 2006 року (а.с.7), копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , серії НОМЕР_3 від 10 листопада 2010 року (а.с.8).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.01.2021, справа №343/1721/20 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 18 серпня 2001 року виконавчим комітетом Сенечівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, розірвано (а.с.9-10).

Як вбачається з довідки №3, виданої фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9 06.09.2021, ОСОБА_1 , працює на посаді касира торговельного залу магазину «Пікант» з 07 квітня 2021 року згідно наказу №4 від 05.04.2021 (а.с.16).

Довідка про доходи №13-6844 видана фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9 28.09.2021, підтверджує те, що загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 07 квітня 2021 до 31 серпня 2021, без урахування аліментів становить 30727,76 грн. (а.с.18).

Довідка №123 про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб видана Сенечівським старостинським округом Вигодської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області 21.02.2021 свідчить про те, що ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . До складу сім?ї входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - чоловік; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - син; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - син; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - син (а.с.11).

На даний час між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї, їх діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу.

Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз`яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов`язком батьків, а відповідач ОСОБА_2 , добровільно не надає матеріальну допомогу в достатній мірі, хоча може та зобов`язаний її надавати, позов ОСОБА_1 , з врахуванням зменшених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає до задоволення.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 , те що вона працює, має стабільних дохід, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, наявність у нього інших утриманців, а саме: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, якого він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», ст. 7 Закону

України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1600,00 гривень, на кожну дитину щомісячно.

Позов, з врахуванням зменшених позовних вимог, в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання теж підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту.

Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Ч.1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 03 червня 2002 року, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 7. Його батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Довідка №872 видана Відокремленим структурним підрозділом Івано-Франківського фахового коледжу ресторанного сервісу і туризму Національного університету харчових технологій 01 жовтня 2021 року , свідчить про те, що ОСОБА_3 , дійсно навчається у ВСП «Івано-Франківський коледж ресторанного сервісу і туризму НУХТ» (І рівня акредитації) на І курсі у групі РО-8 з 01.09.2021 до 30.01.2023 на денній контрактній формі навчання (а.с.15).

Позивачкою доведено, що ОСОБА_3 , є сином відповідача, який набув повноліття та не досяг віку 23 років, він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання свого повнолітнього сина ОСОБА_6 , оскільки він є здоровим, працездатним.

Позивачка у відповідності до ч.1 ст.200 СК України скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження в твердій грошовій сумі.

Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач ОСОБА_2 , добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу , хоча може її надавати, позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка досягла повноліття і продовжує навчання, підлягає до задоволення.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище ОСОБА_1 , вартість проїзду до навчального закладу, вартість проживання сина за місцем знаходження навчального закладу, матеріальний стан відповідача, стан його здоров`я, те, що він працездатний, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з врахуванням того, що на утриманні позивачки на даний час знаходиться троє спільних дітей з відповідачем, з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання в твердій

грошовій сумі в розмірі 1600,00грн., щомісячно починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано договір про надання правничої допомоги ОСОБА_1 , адвокатом Фреїшин Т.М. (а.с. 21-22) , розрахунок попередній (орієнтований) суми судових витрат, в т.ч. на професійну правничу допомогу, які позивач ОСОБА_1 , понесла та очікує понести у зв`язку із розглядом цивільної справи, відповідно до якого загальна сума витрат становить 4900,00 грн. (а.с.20), акт про надання правничої допомоги від 08.10.2021, відповідно до якого загальна сума витрат становить 4900,00 грн. (а.с.23).

Враховуючи вищенаведене, з відповідача слід стягнути на користь позивачки 2450 грн., як просила представник позивачки та визнав відповідач, понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу.

Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 908,00 грн., судового збору.

На підставі ст.ст. 191,199,200, 201 СК України, керуючись ст.ст. 137, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268,430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 коп., на кожну дитину щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 13 жовтня 2021 року і проводити до повноліття дітей.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього синаОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 ( одна тисяча шістсот) гривень 00коп., щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 13 жовтня 2021 року і проводити до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути ОСОБА_2 в користь держави 908,00 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2450,00 грн. витрат за надання правової допомоги .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , житель АДРЕСА_3 .

Суддя Долинського районного суду В.А. Тураш