Ухвала

01 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 2-9247/2010

провадження № 61-16638ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Васильєв Павло Сергійович, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання протиправними дій та бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у ненаданні (не направленні) ОСОБА_1 постанови від 08 липня 2011 року про відкриття виконавчого провадження № 27542320 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9247/2010 від 14 лютого 2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська;

визнати протиправною бездіяльність Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 строку для самостійного виконання рішення суду у рамках виконавчого провадження № 27542320 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9247/2010 від 14 лютого 2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська;

визнати протиправною дію Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у накладенні на ОСОБА_1 обтяження № 11410431 від 21 липня 2011 року у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна;

визнати протиправною бездіяльність Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у не знятті обтяження № 11410431 від 21 липня 2011 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна;

визнати протиправною бездіяльність Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у ненаданні (не направленні) ОСОБА_1 письмової відповіді на його заяву від 22 листопада 2019 року про скасування обтяження (арешт нерухомого майна) № 11410431;

зобов`язати Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження з ОСОБА_1 (арешт нерухомого майна) № 11410431 від 21 липня 2011 року, внесеного на підставі постанови про накладення арешту, 5 від 21 липня 2011 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ;

поновити строк на подачу скарги, оскільки жодної постанови або іншого документу з виконавчої служби у рамках виконавчого провадження боржник не отримував, а також не отримав відповіді на заяву від 22 листопада 2019 року.

Скаргу ОСОБА_1 мотивував тим, що Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 02 жовтня 2019 року визнав таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-9247/2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості в розмірі 195 439,07 грн за кредитним договором від 11 лютого 2008 року № 2008-006. 22 листопада 2019 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області заяву про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження № 11410431 від 21 липня 2011року, внесеного на підставі постанови про накладення арешту, 5 від 21 липня 2011 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ. Не отримавши відповідь, 18 серпня 2020 року він звернувся до УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про проведення службової перевірки. 10 жовтня 2020 року він отримав відповідь, в якій вказано, що відсутні підстави для скасування арешту. Отже, державний виконавець не мав права вчиняти виконавчі дії, оскільки ОСОБА_1 як боржник у виконавчому провадженні не одержав постанову про відкриття провадження, не надав строк для самостійного виконання виконавчого листа. Крім того, стягувач добровільно відмовився від реального виконання виконавчого листа, свідченням чого є винесена 25 жовтня 2013 року постанова про повернення виконавчого документу стягувачу і боржник не є власником квартири, на яку накладений арешт. Зазначив, що бездіяльність відділу державної виконавчої служби щодо ненадання відповіді на заяву та не зняття арешту є триваючим правопорушенням, а тому судове оскарження можливе в будь-який час шляхом подання скарги.

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 01 квітня 2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу скарги в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у ненаданні (не направленні) ОСОБА_1 постанови від 08 липня 2011 року про відкриття виконавчого провадження № 27542320 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9247/2010 від 14 лютого 2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; визнання протиправною бездіяльності Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 строку для самостійного виконання рішення суду у рамках виконавчого провадження № 27542320 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9247/2010 від 14 лютого 2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; визнання протиправною дію Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у накладенні на ОСОБА_1 обтяження № 11410431 від 21 липня 2011 року у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; визнання протиправною бездіяльності Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у не знятті обтяження № 11410431 від 21 липня 2011 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - відмовив та в цій частині скаргу ОСОБА_1 залишив без розгляду.

Скаргу в частині визнання протиправною бездіяльності Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у ненаданні (не направленні) ОСОБА_1 письмової відповіді на його заяву від 22 листопада 2019 року про скасування обтяження (арешт нерухомого майна) № 11410431 задовольнив. Визнав протиправною бездіяльність Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у ненаданні (не направленні) ОСОБА_1 письмової відповіді на його заяву від 22 листопада 2019 року про скасування обтяження (арешт нерухомого майна) № 11410431. Зобов`язав Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надати ОСОБА_1 письмову відповідь на його заяву від 22 листопада 2019 року про скасування обтяження (арешт нерухомого майна) № 11410431.

В задоволенні скарги в частині зобов`язання Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження з ОСОБА_1 (арешт нерухомого майна) № 11410431 від 21 липня 2011 року, внесеного на підставі постанови про накладення арешту від 21 липня 2011 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ відмовив.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині залишення скарги без розгляду та в частині відмови в задоволенні скарги щодо зобов`язання Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження з ОСОБА_1 (арешт нерухомого майна) № 11410431 від 21 липня 2011 року, внесеного на підставі постанови про накладення арешту від 21 липня 2011 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 07 вересня 2021 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року залишив без змін.

07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Васильєв П. С., подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року і ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року в частині залишення скарги без розгляду та в частині відмови в задоволенні скарги щодо зобов`язання Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження з ОСОБА_1 (арешт нерухомого майна) № 11410431 від 21 липня 2011 року, внесеного на підставі постанови про накладення арешту від 21 липня 2011 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ і ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши доводи касаційної скарги, судові рішення в частині, що оскаржуються, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Такого висновку Верховний Суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Частиною другою статті 449 ЦПК України визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Судами встановлено, що з 2018 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Васильєва П. С. звертався до суду з численними скаргами на дії Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого був Шевченківський ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, а в подальшому Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Зі змісту ухвал суду від 20 листопада 2018 року у справі № 2-9247/210 (провадження № 4-с/201/105/2018, ухвала не оскаржувалась), від 22 грудня 2018 року у справі № 2-9247/2010 (провадження № 4-с/201/114/2018, ухвала не оскаржувалась) та від 17 березня 2020 року у справі № 2-9247/2010 (провадження № 4-с/201/2/2020, ухвала залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду) видно, що про наявність виконавчого провадження, за яким ОСОБА_1 був боржником, та в рамках якого були винесені державним виконавцем постанови про відкриття провадження, накладення арешту та повернення виконавчого документу стягувачу заявник був обізнаний ще з листопада - грудня 2018 року.

Разом із тим, зі скаргою на бездіяльність виконавчої служби, яка полягає у ненаданні (не направленні) ОСОБА_1 постанови від 08 липня 2011 року, у ненаданні ОСОБА_1 строку для самостійного виконання рішення суду у рамках виконавчого провадження № 27542320, у накладенні на ОСОБА_1 обтяження № 11410431 від 21 липня 2011 року, заявник звернувся лише в жовтні 2020 року, тобто більш ніж через 9 років з моменту винесення відповідних постанов та більш ніж через два роки з моменту, коли він дізнався про наявність оскаржуваних постанов.

Крім того, постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2020 року у справі № 2-9247/2010 (провадження № 22-ц/803/5841/20) встановлено, що ОСОБА_1 30 березня 2018 року в межах розгляду справи № 2-9247/2010 (провадження № 2-зз/201/34/2018) була подана заява про скасування ухвали від 05 лютого 2010 року про вжиття заходів забезпечення позову.

В додаток до заяви ОСОБА_1 додана Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, датована 02 березня 2018 року, яка містить відомості про реєстраційний номер обтяження 11410431 від 21 липня 2011 року про арешт нерухомого майна - 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , власником якої вказаний ОСОБА_1 , а підставою обтяження була постанова Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ про накладення арешту, 5 від 21 липня 2011 року.

Встановлено, що 16 жовтня 2018 року та 04 квітня 2019 року представник ОСОБА_1 - Васильєв П. С. звертався до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та із заявою про скасування заходів забезпечення позову, в додатку до яких також надав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка датована 15 жовтня 2018 року, і 06 грудня 2018 року та містить відомості про реєстраційний номер обтяження 11410431 від 21липня 2011 року.

Тобто, з березня 2018 року ОСОБА_1 , маючи інформацію з реєстрів, був обізнаний про наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 11410431 від 21 липня 2011 року про арешт нерухомого майна - 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , запис про який внесений на підставі постанови Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ про накладення арешту, 5 від 21 липня 2011 року.

Будь-яких поважних причин, чому весь цей час ОСОБА_1 та його представник не зверталися до суду зі скаргами на бездіяльність державного виконавця з приводу ненадання постанови від 08 липня 2011 року, ненадання строку для самостійного виконання рішення та накладення обтяження, скарга, подана до суду 16 жовтня 2020 року, не містить.

Крім того, з вимогами скарги про визнання протиправною бездіяльності Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у не знятті обтяження № 11410431 від 21 липня 2011 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 вже звертався до суду та ухвалою від 17 березня 2020 року йому відмовлено у поновленні строку на подачу скарги в цій частині (ухвала від 17 березня 2020 року залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду). Нових поважних причин пропуску строку на звернення з цими вимогами, скарга у порівнянні з попередньо поданою не містить.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Отже, залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у ненаданні (не направленні) ОСОБА_1 постанови від 08 липня 2011 року про відкриття виконавчого провадження № 27542320 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9247/2010 від 14 лютого 2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; визнання протиправною бездіяльності Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 строку для самостійного виконання рішення суду у рамках виконавчого провадження № 27542320 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9247/2010 від 14 лютого 2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; визнання протиправною дію Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у накладенні на ОСОБА_1 обтяження № 11410431 від 21 липня 2011 року у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; визнання протиправною бездіяльності Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у не знятті обтяження № 11410431 від 21 липня 2011 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 звернувся до суду з пропуском строку встановленого статтею 449 ЦПК України та не навів поважних причин пропуску цього строку, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу.

Щодо вимог в частині зобов`язання Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження з ОСОБА_1 (арешт нерухомого майна) № 11410431 від 21 липня 2011року, внесеного на підставі постанови про накладення арешту від 21 липня 2011року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з частинами першою-другою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, визнано таким, що не підлягає примусовому виконанню виконавчий лист Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, виданий 11 квітня 2011 рок у справі № 2-9247/2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором від 11 лютого 2008 року № 2008-006 в розмірі 195 439,07 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року визнано протиправною бездіяльність Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у ненаданні (не направленні) ОСОБА_1 письмової відповіді на його заяву від 22 листопада 2019 року про скасування обтяження (арешт нерухомого майна) № 11410431 та зобов`язано Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надати ОСОБА_1 письмову відповідь на його заяву від 22 листопада 2019 року про скасування обтяження (арешт нерухомого майна) № 11410431.

Отже, відмовляючи в задоволенні скарги в частині зобов`язання Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження з ОСОБА_1 (арешт нерухомого майна) № 11410431 від 21 липня 2011року, внесеного на підставі постанови про накладення арешту від 21 липня 2011року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що вимога про зобов`язання скасувати обтяження на нерухоме майно є передчасною, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що вказані дії неможливо здійснити в позасудовому порядку.

Висновки судів попередніх інстанцій, в частині, що оскаржуються, відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами застосовані правильно.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

При цьому безпідставними є доводи касаційної скарги щодо незадоволення судом першої інстанції заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ткаченко Н. В., оскільки відвід був заявлений у зв`язку з незгодою заявника з процесуальним рішенням суду (ухвалою від 23 жовтня 2020 року про повернення скарги), що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу, а тому суд дійшов правильного висновку про його необґрунтованість.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані судові рішення є законними, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Васильєв П. С., про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Васильєв Павло Сергійович, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання протиправними дій та бездіяльності.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов