Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2021 Справа №607/12315/21

18 жовтня 2021 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Скали В.І.

- сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 80,7 кв.м., житловою площею 40,1 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказала, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_2 , вона та ще четверо членів. Відтак, кожному з них належить по 1/6 частині спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів їй все своє майно. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, в тому числі на належну йому 1/6 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 . Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька подавши нотаріусу у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Її мати ОСОБА_3 (дружина ОСОБА_2 ), яка проживала разом із останнім на час відкриття спадщини, подала нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на належну останньому частку спірного житлового будинку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена в установленому законом порядку.

Попередньо представник позивача адвокат Грицак А.М. подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечив.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьками якої зазначено « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26 листопада 1970 року.

Згідно довідки за №21 від 25 січня 2021 року, виданої Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області вбачається, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи господарства колгоспний двір. Станом на 01 липня 1990 року членами двору були ОСОБА_2 голова двору, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_5 син, ОСОБА_6 дочка, ОСОБА_7 дочка, ОСОБА_8 дочка.

Як вбачається з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна за №257 від 27 листопада 2020 року, виданої ФОП ОСОБА_9 , станом на 27 листопада 2020 року будинковолодіння по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

З інформаційної довідки за №1637 від 10 грудня 2020 року, виданої Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації встановлено, що станом на 01 січня 2013 року державна реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 в бюро не проведена.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що спірне будинковолодіння належало до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були ОСОБА_2 голова двору, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_5 син, ОСОБА_6 дочка, ОСОБА_7 дочка, ОСОБА_8 дочка.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 належало по 1/6 частині спірного житлового будинку.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2010 року розірвано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зареєстрований 02 серпня 1991 року відділом ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому, актовий запис №1004.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дичківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 02 грудня 2014 року, яким заповів все належне йому майно ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28 вересня 2020 року, виданим виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №129.

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне йому майно, у тому числі на 1/6 частину спірного житлового будинку.

Як вбачається з довідки за №317 від 03 листопада 2020 року, виданої Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті була зареєстрована ОСОБА_3 дружина.

04 листопада 2020 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №297/2020 після смерті ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 від 04 листопада 2020 року про прийняття спадщини.

10 листопада 2020 року ОСОБА_3 подала до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за законом та одержання обов`язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, з матеріалів спадкової справи №297/2020 встановлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Крім цього, ОСОБА_1 частково оформила спадкові права після смерті ОСОБА_2 отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 14 травня 2021 року за №1114/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/6 частину спірного будинковолодіння після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належність майна спадкодавцю.

З технічного паспорта на житловий будинок за АДРЕСА_1 від 12 вересня 2020 року, виданого ФОП ОСОБА_9 встановлено, що загальна площа житлового будинку становить 80,7 кв.м., житлова 40,1 кв.м.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом вимог ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спірне будинковолодіння числиться як колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_2 голова двору, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_5 син, ОСОБА_6 дочка, ОСОБА_7 дочка, ОСОБА_8 дочка.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, кожному члену ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 належало по 1/6 його частині.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом на належну йому 1/6 частину спірного житлового будинку. Спадщину прийняла позивач, шляхом подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, що підтверджується матеріалами справи.

Дружина спадкодавця ОСОБА_3 10 листопада 2020 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом та одержання обов`язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 успадкувала належну йому 1/6 частину спірного житлового будинку.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок у нотаріуса позивач не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За змістом вимог ст. 12 ЗУ «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами ст. 49 ЗУ «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за позивачем права власності на 1/6 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 80,7 кв.м., житловою площею 40,1 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 80,7 кв.м., житловою площею 40,1 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, вул. Галицька, 47, с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, .

Повне рішення складено 28 жовтня 2021 року.

Головуюча І.М. Черніцька