Справа № 661/2910/21
Провадження № 2/661/910/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

судді Матвєєвої Н.В.

за участю секретаря судового засідання Дубовка Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання права власності за спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме : 15/100 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому та їй - ОСОБА_1 , на праві спільної часткової власності, що підтверджується копією свідоцтва про право на житло від 14 січня 1998 року та копією розпорядження № 234 пр від 02 лютого 2012 року про визначення часток у квартирі спільного заселення, оригінали яких були втрачені.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої залишилося спадкове майно : 70/100 частки вказаної квартири, яке вона заповіла їй, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 26 серпня 1997 року та копією заповіту від 21.01.1998 року, які також були втрачені. Після смерті сина та матері вона прийняла спадщину, тому що була зареєстрована та постійно проживала разом з ними у вищевказаній квартирі на день їх смерті, що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сім`ї від 25.02.2002 року та копією паспорту з відміткою про реєстрацію. Спадкові справи не відкривалися і свідоцтва про право на спадщину не видавалися. 15/100 частки вищезазначеної квартири належить їй на праві власності, що підтверджується також технічним паспорт на цю квартиру. Таким чином, вся квартира належить їй, але документи, що засвідчують право власності втрачені, отримати нові неможливо, тому вона не може розпорядитися майном, яке їй належить, вимушена звернутися до суду з позовом.

Просила суд визнати за нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, просили розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проти позову не заперечував, просив розгляд справи здійснювати у її відсутність.

Дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх належність, допустимість, достовірність окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 слідує, що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . З довідки про укладення шлюбу № 1682 від 06.06.2012 року слідує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.06.1990 року, актовий запис № 135.

З довідки від 25.02.2002 року слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно були зареєстровані за адресою : АДРЕСА_2 з 07.09.1993 року. Зі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 слідує, що він помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 вбачається, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається, що її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Із свідоцтва про право власності на житло від 14.01.1998 року вбачається, що кімната спільного заселення в квартирі АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , загальна площа квартири становить 20,6 кв.м. З дублікату свідоцтва про право власності на житло від 14.01.1998 року вбачається, що приміщення квартири спільного заселення АДРЕСА_3 дійсно належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (кімната №9) житловою площею 11,5 кв.м.) у квартирі спільного заселення і приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», загальна площа кімнати становить 20,6 кв.м. Зі свідоцтва про право власності на житло від 26 серпня 1997 року, слідує, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , загальна площа квартири - 48,3 кв.м. З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 по 15/100 частин кожному . 21.01.1998 року ОСОБА_3 зробила заповіт на випадок своєї смерті, яким все майно заповіла ОСОБА_1 .

Зі спадкової справи № 02/12 до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася її донька ОСОБА_1 , яка частково прийняла спадщину отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом за заповідальним розпорядженням на грошові кошти, в іншій частині їй було відмовлено нотаріусом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно- квартиру, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.10.2021 року.

З інвентарної справи № 10088 на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що в ній містяться оригінали свідоцтва про право власності на житло від 26.08.1997 року, відповідно до якого кімната в квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 та свідоцтво про право власності на житло від 14.01.1998 року, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить кімната в квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1216-1218, 1296 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 529 ,549 ч.1 ЦК України 1963 року, що діяв на час смерті ОСОБА_2 , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги

належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном;

Відповідно до п.23 Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при наявності умов для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У випадку відмови нотаріуса у оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1258,1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З доказів наданих суду слідує, що позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 та за законом після смерті сина ОСОБА_2 , з яким проживала та була зареєстрована за однією адресою на час його смерті. Також вона є власницею частини квартири спільного заселення (15/100) АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.01.1998 року, яке нею втрачене. Після смерті матері ОСОБА_3 позивачка звернулася в строк передбачений ст.1270 ЦК України до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, проте постановою державного нотаріусу Новокаховської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, інші спадкоємці після ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відсутні. З матеріалів інвентарної справи на квартиру АДРЕСА_1 слідує, що вказана квартира належить по 15/100 частин кожному позивачці ОСОБА_1 та її померлому сину ОСОБА_2 , після якого позивачка фактично прийняла спадщину, проживаючи з ним та будучи зареєстрованою за однією адресою, але спадщину не оформила, решта квартири 70/100 частин вказаної квартири належали померлій матері позивачки - ОСОБА_3 , яка залишила заповіт та заповіла все майно позивачці, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивачка не може через відсутність в неї правовстановлюючих документів на квартиру, частина якої є спадковим майном, оригінали правовстановлюючих документів на квартиру є в інвентарній справі і досліджені судом, тому суд вважає, що є підстави для визнання за позивачкою права власності на квартиру АДРЕСА_1 в цілому, оскільки 15/100 належить їй на праві власності, набутому в процесі приватизації, 15/100 -належить їй в порядку спадкування за законом після смерті сина - ОСОБА_2 , а 70/100 - належить їй в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Керуючись ст. 1216-1218, 1258-1261 ЦК України, ст. 6-16, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання права власності за спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляція до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Новокаховський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складене 03.11.2021 року.

Суддя Н. В. Матвєєва