Дата документу 21.10.2021
Справа №937/8881/21
Провадження 2/937/3831/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«21» жовтня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

секретаря судового засідання - Арифової Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ігнатов Євген Євгенович, до ОСОБА_2 , за участі: третьої особи - ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Мелітопольського відділу ДРАЦС у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 - батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_2 , та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № 1240 від 05 листопада 2003 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, зазначивши батьком дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одночасно змінивши по батькові дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Мелітополі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 . На момент народження ОСОБА_1 її мати, ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ») не перебувала у зареєстрованому шлюбі, а тому запис про батька позивачки у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Так, 21 лютого 2014 року мати позивачки уклала шлюб з відповідачем по справі - ОСОБА_2 , змінивши своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 . В 2017 році ОСОБА_1 вирішила змінити своє прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5 від 27.06.2017. Нещодавно ОСОБА_1 від своєї матері дізналась, що вона та відповідач по справі ОСОБА_2 раніше перебували у стосунках та він є біологічним батьком позивачки. Дізнавшись про це, ОСОБА_1 виявила бажання внести зміни до актового запису про своє народження та в графі відомості про батька вказати своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши в графі прізвище дитини - « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Однак, на теперішній час ОСОБА_1 не має можливості через органи РАЦС внести зміни до актового запису про своє народження, а тому змушена звернутись до суду з метою вирішення цього питання.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

В позовній заяві про визнання батьківства представник позивачки - адвокат Ігнатов Є.Є. просив розглядати справу за його відсутності та у відсутність позивачки, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить задовольнити позов.

Від третьої особи - ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник третьої особи - Мелітопольського відділу ДРАЦС у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень на заяву від нього не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Правовідносини сторін регулюються такими нормами права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, актовий запис № 1240 У графі «батько» записаний ОСОБА_10 . У графі «мати» записана ОСОБА_11 /а.с.14/.

21 лютого 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 /а.с.16/.

27 червня 2017 року ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується відповідним свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_5 /а.с.15/.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України ( 254к/96-ВР ) норми Сімейного кодексу України (2947-14) (далі - СК) застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК (2947-14) застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК.

Пунктом 2 вказаної постанови визначено, що при розгляді справ названих категорій суди мають ураховувати, що відповідно до п. 2 розд. VII "Прикінцеві положення" СК (2947-14) норми законодавства, які регулювали шлюбно-сімейні правовідносини, втратили чинність із 1 січня 2004 р., за винятком норм розд. V "Акти громадянського стану" Кодексу про шлюб та сім`ю України (2006-07) (далі - КпШС), які зберігають чинність у частині, що не суперечить СК, до прийняття спеціального закону.

Статтею 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України визначено, що походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і

матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може

бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею

повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи

утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у цивільній справі № 159/3926/18, щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у цивільній справі № 478/690/18 для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Також, Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 резолютивна частина повинна містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до пп. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, визнання позову відповідачем, перебування матері ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та їх спільне проживання, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що встановлено законні підстави для задоволення позову та визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 32, 51, 52, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1-16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 128, 129, 130, 134, 135 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1-33, 61, 81, 258, 263-268, 280-282, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ігнатов Євген Євгенович, до ОСОБА_2 , за участі: третьої особи - ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Мелітопольського відділу ДРАЦС у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання батьківства - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_2

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № 1240 від 05 листопада 2003 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, зазначивши батьком дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одночасно змінивши по батькові дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - невідомий, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Мелітопольського відділу ДРАЦС у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), місцезнаходження: Запорізька область, м. Мелітополь, площа Перемоги, буд. 4.

Суддя: Л.В.Колодіна