Номер справи місцевого суду: 522/4129/21
Головуючий у першій інстанції Кузнецова В. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/4129/21

Номер провадження: 22-ц/813/10202/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ»,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі»,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», про стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою адвоката Стецюри Ольги Вікторівни, діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Кузнецової В.В. 07 липня 2021 року, повний текст рішення складений 15 липня 2021 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» на користь ОСОБА_1 здійсненого повного погашення платежів за кредитним договором №2438 від 15 липня 2015 року на загальну суму - 41 989,79 грн.. Просить судові витрати покласти на відповідача.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що з метою виконання умов укладеного 15 липня 2015 року кредитного договору №2438 між Комунальним підприємством «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було залучено поручителем для забезпечення виконання кредитних зобов`язань, про що 15 липня 2015 року був укладений відповідний договір №676. За вказівкою КП «Одеський обласний фонд

підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» для забезпечення повернення взятих кредитних коштів у випадку смерті позичальника, ОСОБА_2 із Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» 19.09.2019 року було укладено договір №03-800262 добровільного страхування від нещасних випадків ПРОГРАМА «КРЕДИТОПОЗИЧАЛЬНИК».

Відповідно до п. 4 вказаного договору вигодонабувачем за цим договором визначено КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі».

Після 15 вересня 2020 року в зв`язку з настанням страхового випадку - смертю страхувальника ОСОБА_2 внаслідок падіння з висоти, ОСОБА_1 , як

поручитель, на виконання умов договору поруки Моб76 від 15.07.2015 року та кредитного договору №2438 від 15.07.2015 року здійснив повне погашення всіх платежів на загальну суму - 41 989, 79 грн..

З метою отримання страхового відшкодування за договором №03-800262 добровільного

страхування від нещасних випадків ПРОГРАМА «КРЕДИТОПОЗИЧАЛЬНИК» від «19» вересня 2019 року, відповідно до ст. 22 Закону України «Про страхування», умов вказаного договору страхування, ОСОБА_1 , як поручитель померлого боржника - ОСОБА_2 , та КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» зверталися до відповідача, однак отримали відмову у виплаті страхового відшкодування та формальну відписку.

Зважаючи на те, що незаконна, необґрунтована відмова відповідача у виплаті страхового

відшкодування призвела до фактичного виконання зобов`язання за кредитним договором №2438

від 15.07.20215 року незважаючи на настання страхового випадку, в силу положень ч. 2. ст. 556

Цивільного кодексу України до ОСОБА_1 перейшло право регресу - вимоги сплати відповідачем страхової суми у розмірі сплаченого залишку кредиту (а. с. 1 - 3).

2.2 Позиція відповідача, інших учасників справи в суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» просить відмовити у задоволення позовних вимог.

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» вказує на те, що: 1) договір страхування повинен містити підписи сторін, однак з даної позивачем копії договору не вбачається підпису ОСОБА_2 ; 2) страхового платежу за договором від 19.09.2019 року №03-800262 добровільного страхування від нещасних випадків страхувальником сплачено не було; 3) коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено, страховик не зобов`язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся (а. с. 18 - 19).

Комунальне підприємство «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» не скористались правом надання пояснень на позовну заяву. Пояснення на позовну заяву не надійшли.

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року задоволено частково вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 .

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» на користь ОСОБА_1 здійсненого повного погашення платежів за кредитним договором №2438 від 15 липня 2015 року на загальну суму - 41 989 грн. 79 коп..

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн..

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 , як поручителем, після смерті Боржника/страхувальника - ОСОБА_2 сплачено у погашення кредиту 41 989, 79 грн..

За відсутності належних та допустимих доказів, твердження відповідача про відсутність сплати страхового платежу за Договором № 03-800262 від 19.09.2019 року є припущеннями, на яких, в розумінні ч. 6 ст. 86 ЦПК України, не може ґрунтуватись доказування.

В силу положень ч. 2. ст. 556 Цивільного кодексу України до ОСОБА_1 перейшло право вимоги сплати ТдВ «СГ «ОБЕРІГ» страхової суми у розмірі сплаченого ОСОБА_1 залишку кредиту.

На відносини між ОСОБА_1 та ТдВ «СГ «ОБЕРІГ» поширюється законодавство про захист прав споживачів та до позивача перейшли права споживача за договором N03-800262 добровільного страхування від нещасних випадків ПРОГРАМА «КРЕДИТОПОЗИЧАЛЬНИК» від 19.09.2019 року, а тому з останнього підлягає стягненню здійснене повне погашення платежів за кредитним договором №2438 від 15 липня 2015 року на загальну суму - 41 989 грн. 79 коп. (а. с. 88 - 95).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Стецюра Ольга Вікторівна, діюча від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, що Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» не було надано жодних доказів на спростування факту оплати Договору добровільного страхування від нещасних випадків №03-800262 від 19.09.2019 року; 2) у призначенні платежу зазначено «сплата згідно договору №03-800262 від 19.09.2019 року за страхування майна». Проте, судом першої інстанції не було повністю досліджено матеріали справи, оскільки договір №03-800262 від 19.09.2019 року не був договором страхування майна, а предметом даного договору були майнові інтереси, пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи; 3) оскільки призначення платежу та розмір страхового платежу відповідають Договору добровільного страхування майна фізичних осіб №10-800278, то ТдВ «СГ «Оберіг» було зараховано плату саме за цим договором; 4) страхового платежу за договором від 19.09.2019 року №03-800262 добровільного страхування від нещасних випадків страхувальником сплачено не було; 5) договір страхування повинен містити підписи сторін. Однак, у наданій позивачем копії договору не вбачається підпису ОСОБА_2 ; 6) коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено, страховик не зобов`язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся (а. с. 101 - 104).

2.6 Позиція позивача в апеляційному суді

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Масловський Ігор Миколайович, діючий від імені ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Адвокат Масловський Ігор Миколайович вказує на те, що: 1) договір добровільного страхування від нещасних випадків №03-800262 від 19.09.2019 року було підписано всіма сторонами. Оригінал вказаного договору досліджувався судом першої інстанції, про що було зроблено відмутку у протоколі судового засідання; 2) станом на 22.12.2020 року сам відповідач вважав, що вказаний договір був укладений; 3) відповідач помилково зарахував страховий платіж за іншим договором страхування.

Вигодонабувачем за Договором добровільного страхування від нещасних випадків ПРОГРАМА «КРЕДИТОПОЗИЧАЛЬНИК» від 19.09.2019 року №03-800262 було Комунальне підприємство «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». Відповідно вказане підприємство мало право на отримання страхового відшкодування у зв`язку зі смертю застрахованої особи, тобто мало право отримати страхове відшкодування у розмірі обумовленому у договорі - 41 989, 79 грн. (набуло статус кредитора).

Разом з тим, після смерті страхувальника, його обов`язок з

погашення кредиту було виконано у повному обсязі позивачем, як поручителем за

договором поруки № 676 від 15.07.20215 року.

До позивача - ОСОБА_1 , у відповідності до ч. 2 ст.

556 Цивільного кодексу України перейшло право вимоги до Товариства з додатковою

відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» щодо сплати страхового відшкодування у

вищезазначеному розмірі (а. с. 120 - 130).

2.7 Узагальнені доводи відповідача в апеляційному суді

У відповіді на відзив адвокат Стецюра Ольга Вікторівна, діюча від імені Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», звертає увагу на те, що 08.10.2020 року до страхової компанії звернувся Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, однак останнім не було надано всіх необхідних документів для отримання страхової виплати. ОСОБА_1 взагалі не звертався до ТдВ «СГ «ОБЕРІГ» з метою отримання страхового відшкодування, ним не було подано заяву про виплату страхової суми, як це передбачено умовами договору. Лист-повідомлення не може вважатись відмовою у виплаті страхового відшкодування.

Адвокат Стецюра Ольга Вікторівна також зазначає, що позов ОСОБА_1 є передчасним (а. с. 143 - 145).

2.8 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Стецюри Ольги Вікторівни, діючої від імені Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року (а. с. 113).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ТдВ«СГ«ОБЕРІГ», повернулося до суду з приміткою пошти «отримано 07.09.2021» (а. с. 115).

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», повернулося до суду з приміткою пошти «отримано 03.09.2021» (а. с. 116).

24.09.2021 року від адвоката Стецюри Ольги Вікторівни, діючої від імені Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», надійшла заява про розгляд справи з повідомленням сторін (а. с. 118 - 119).

27.09.2021 року від адвоката Масловського Ігоря Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу (а. с. 120 - 130).

07.10.2021 року від адвоката Стецюри Ольги Вікторівни, діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», надійшла відповідь на відзив (а. с. 143 - 145).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.10.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Стецюри Ольги Вікторівни, діючої від імені Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», про розгляд справи з повідомленням сторін (а. с. 151 - 152).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.11.2021 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа за ціною позову (41 989,79 грн.) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Стецюри Ольги Вікторівни, діючої від імені Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», підлягає задоволенню частково.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

15 липня 2015 року між Комунальним підприємством «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №2438.

З метою виконання умов вищевказаного договору, ОСОБА_1 було залучено поручителем для забезпечення виконання кредитних зобов`язань, про що 15 липня 2015 року був укладений відповідний договір №676.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки №676 від 15.07.2015 року «Поручитель» несе солідарну відповідальність з «Боржником» перед «Кредитором» за виконання зобов`язань, вказаних у п. 1.1. даного договору.

19.09.2019 року між позичальником та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» було укладено договір №03-800262 добровільного страхування від нещасних випадків ПРОГРАМА «КРЕДИТОПОЗИЧАЛЬНИК».

Відповідно до п. 4 вказаного договору вигодонабувачем за цим договором визначено КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі».

Відповідно до копії квитанції №13 від 20.09.2019 року, ОСОБА_2 було сплачено страховий платіж у розмірі - 360 грн., за умовами договору № 03-800262 від 19.09.2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно довідки про причину смерті №378 від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер від ушкодження внаслідок падіння з висоти, намір невизначений.

З довідки КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» від 17.02.2021 року №94/07-06 вбачається, що заборгованість по кредитному договору №2438 від 15.07.2015 року, який був оформлений на ОСОБА_2 , сплачено повністю в сумі - 90 000 грн..

Кошти у розмірі - 41 989,79 грн. сплачена ОСОБА_1 , у тому числі 01.10.2020 р. 21 000 грн.; - 02.11.2020 р. 7 000 грн.; - 02.12.2020 р. 4 000 грн.; - 11.01.2021 р. 2 000 грн.; - 03.02.2021 р. 2 000 грн.; - 10.02.2021р. 3 000 грн.; - 15.02.2021 р. 2 989,79 грн..

Листом вих.№1843/1 від 22.12.2020 року ТдВ «СГ «ОБЕРІГ» повідомило адвоката Масловського І.М., що 19.09.2019 року між позивачем та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» було укладено договір №03-800262 добровільного страхування від нещасних випадків ПРОГРАМА «КРЕДИТОПОЗИЧАЛЬНИК», відповідно до умов вказаного договору вигодонабувачем за цим договором визначено КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». Також зазначило, що однак страховику в ході здійснення перевірки не вдалось встановити факт оплати страхового платежу згідно з умовами договору.

Листом вих.№1843/1 від 23.12.2020 року ТдВ «СГ «ОБЕРІГ» повідомило КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», що повідомлення про настання нещасного випадку від 08.10.2020 року, який має ознаки страхового випадку зареєстровано. Однак, страховику в ході здійснення перевірки не вдалось встановити факт оплати страхового платежу згідно з умовами договору. Надана копія квитанції №13 від 20.09.2019 року підтверджує факт оплати за Договором добровільного страхування майна від 19.09.2019 року, страховий платіж по якому складає - 360 грн.. ТдВ «СГ «ОБЕРІГ» попросило надати підтвердження оплати страхового платежу по Договору добровільного страхування від нещасних випадків №03-800262 на суму - 191,80 грн..

Між сторонами виникли правовідносини виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування від нещасних випадків.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, про необхідність стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» на користь ОСОБА_1 здійсненого повного погашення платежів за кредитним договором №2438 від 15 липня 2015 року на загальну суму - 41 989 грн. 79 коп..

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, що Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» не було надано жодних доказів на спростування факту оплати Договору добровільного страхування від нещасних випадків №03-800262 від 19.09.2019 року, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування», статтею 979 ЦК України визначено, що договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (надати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг.

Згідно з частиною третьою статті 16 Закону України «Про страхування» договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

У статті 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про страхування» для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування.

Факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Договір страхування життя може бути укладений як шляхом складання одного документа (договору страхування), підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, документами, підписаними стороною, яка їх надсилає. У разі надання страхувальником письмової заяви за формою, встановленою страховиком, що виражає намір укласти договір страхування, такий договір може бути укладений шляхом надіслання страхувальнику копії правил страхування та видачі страхувальнику страхового свідоцтва (поліса), який не містить розбіжностей з поданою заявою. Заява складається у двох примірниках, копія заяви надсилається страхувальнику у двох примірниках, копія заяви надсилається страхувальнику з відміткою страховика або його уповноваженого представника про прийняття запропонованих умов страхування.

Статтею 983 ЦК України передбачено, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

У частині першій статті 10 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий платіж, страховий внесок, страхова премія, це плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Матеріалами справи підтверджено, що копія квитанції №13 від 20.09.2019 року підтверджує факт сплати страхового платежу ОСОБА_3 по Договору № 03-800262 від 19.09.2019 року.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК).

Договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: 1) його укладено після настання страхового випадку; 2) об`єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації (ч. 1 ст. 998 ЦК).

Тобто, за відсутності належних та допустимих доказів (фінансової звітності, банківських виписок, тощо), твердження апелянта про відсутність сплати страхового платежу за договором № 03-800262 від 19.09.2019 року є припущеннями, на яких, в розумінні ч. 6 ст. 86 ЦПК України, не може ґрунтуватись доказування.

Доводи апелянта про те, що страхувальником не було сплачено страхового платежу за договором від 19.09.2019 року №03-800262 добровільного страхування від нещасних випадків, колегія суддів також відхиляє за вищезазначеного обґрунтування.

Доводи апелянта про те, що лист-повідомлення не може вважатись відмовою у виплаті страхового відшкодування, заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Згідно із законодавством, страховик наділений правом відмовити у страховій виплаті. При цьому, перелік підстав для відмови не є вичерпним та може доповнюватися у самому договорі страхування. Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого затвердженими страховиком правилами відповідного виду добровільного страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно до листа вих.№1843/1 від 23.12.2020 року ТдВ «СГ «ОБЕРІГ» повідомило КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» про необхідність надати підтвердження оплати страхового платежу по Договору добровільного страхування від нещасних випадків №03-800262 на суму - 191,80 грн..

Однак, зі змісту самого листа не вбачається, що ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» відмовило у страховій виплаті КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», тобто останній має право на повторне звернення до страховика та отримання страхової виплати за умови наявності всіх відповідних документів.

Доводи апелянта, що звернення до суду ОСОБА_1 із позовом є передчасним, колегія суддів приймає з огляду на наступне.

19.09.2019 року між позивачем та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» було укладено договір №03-800262 добровільного страхування від нещасних випадків ПРОГРАМА «КРЕДИТПОЗИЧАЛЬНИК».

Вигодонабувач особа, яка у разі настання страхового випадку отримує страхове відшкодування згідно з договором обов`язкового страхування майнових ризиків

Відповідно до п. 4 вказаного договору єдиним вигодонабувачем за цим договором визначено КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі».

З вищенаведеного вбачається, що тільки КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» має право на отримання страхової виплати.

У даному випадку, ОСОБА_1 , здійснивши часткове погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 41 989,79 гривень, не позбавлений можливості на звернення до спадкоємців ОСОБА_2 з вимогами про стягнення сплачених коштів за кредитним договором №2438 від 15.07.2015 року або після отримання КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» страхової виплати звернутись до останнього з вимогами про стягнення надміру отриманих коштів (сплачених ОСОБА_1 , як поручителем, коштів за кредитним договором та отриманих від страховика коштів за договором добровільного страхування).

Оскільки, відповідно до умов договору добровільного страхування від нещасних випадків №03-800262 від 19.09.2019 року, ОСОБА_1 не визначений як вигодонабувач, а тому в нього відсутнє право на отримання від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» страхової виплати. Тому, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Стецюри Ольги Вікторівни, діючої від імені Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» , є частково доведеними, а тому вона підлягає задоволенню часткового.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення останнім вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за вищевказаного обґрунтування.

3.6 Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з підпунктами б), в) пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, то необхідно остаточно змінити розподіл судових витрат.

На підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з позивача на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в апеляційній інстанції 1 362 грн. (а. с. 105).

3.7 Дата ухвалення постанови, порядок та строк касаційного оскарження

За правилами, передбаченими ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Стецюри Ольги Вікторівни, діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ», третя особа, яка не заявляє самостійних висог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» (0, адреса: м. Київ, вул. Васильківська, 14) судовий збір у розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О.В. Князюк

С. О. Погорєлова