Справа № 736/1017/21
Номер провадження 2/736/383/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні суду у м. Корюківці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі з майна, що перебуває в спільній сумісній частковій власності,

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просить: виділити в натурі частку із майна, що належить йому на праві спільної часткової власності, а саме 1/2 частину в праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34,4 м.кв., житловою площею 14,4 м.кв., та складається з: сіни І площею 6,5 м. кв., кухня 2-1 площею 9,0 м.кв., житлова кімната 2-2 площею 14,4 м.кв., комора II площею 4,5 м.кв.

Свої вимоги аргументує тим, що він є власником Ѕ частки житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі - продажу № 1422 від 06.08.2012 року, що посвідчений приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу.

Співвласниками житлового будинку є: ОСОБА_2 , громадянка Російської Федерації, яка володіє 1/4 часткою у праві власності на підставі договору купівлі - продажу № 2225 від 15.08.2007 року, що виданий Корюківською державною нотаріальною конторою та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що володіє часткою у праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1462 від 10.07.1996 року, що видане Корюківською державною нотаріальною конторою.

Житловий будинок знаходиться у спільній частковій власності. Фактично його частка у праві власності на будинок виділена в натурі, тобто частина житлового будинку ізольована від частки, що належить іншим співвласникам, а також належна йому частина будинку має окремий вхід. Дані відомості підтверджуються висновком щодо технічної можливості поділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна, що виданий Корюківським районним комунальним підприємством «РАМПА» бюро технічної інвентаризації № 71/02-20 від 07.02.2020 року. Також на його замовлення виготовлено технічний паспорт на будинок, в якому зазначено, що А- 1 будинок має загальну площу 34,4 м.кв. та позначений як окремий об`єкт нерухомого майна.

Після придбання у власність частки у праві власності на будинок, він користувався ним, як повноцінним цілим об`єктом і не брав до уваги той факт, що є лише співвласником. З часом у нього почали виникати проблеми з отриманням поштової кореспонденції, відкриттям особових рахунків в організаціях, що надають комунальні послуги, адже будинки фактично ізольовані, але згідно документів являється єдиним об`єктом з однією ж адресою. Також виникли проблеми, щодо реєстрація місця проживання осіб, в житловому будинку, адже враховуючи, що він лише співвласник, тому при реєстрації місця проживання сторонньої особи в будинку, всі співвласники мають надати згоду на таку реєстрацію.

Тому він вирішив визнати свою частку окремим домоволодінням, а оскільки це питання не можливо вирішити поза судовим шляхом він змушений звернутись до суду.

У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов.

У судове засідання відповідач не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що позивіач є власником Ѕ частки житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі - продажу № 1422 від 06.08.2012 року, що посвідчений приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу.

Співвласниками житлового будинку є: ОСОБА_2 , громадянка Російської Федерації, яка володіє 1/4 часткою у праві власності на підставі договору купівлі - продажу № 2225 від 15.08.2007 року, що виданий Корюківською державною нотаріальною конторою та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що володіє часткою у праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1462 від 10.07.1996 року, що видане Корюківською державною нотаріальною конторою.

Житловий будинок знаходиться у спільній частковій власності. Фактично частка позивача у праві власності на будинок виділена в натурі, тобто частина житлового будинку ізольована від частки, що належить іншим співвласникам, а також належна йому частина будинку має окремий вхід. Дані відомості підтверджуються висновком щодо технічної можливості поділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна, що виданий Корюківським районним комунальним підприємством «РАМПА» бюро технічної інвентаризації № 71/02-20 від 07.02.2020 року. Також на його замовлення виготовлено технічний паспорт на будинок, в якому зазначено, що А- 1 будинок має загальну площу 34,4 м.кв. та позначений, як окремий об`єкт нерухомого майна.

Після придбання у власність частки у праві власності на будинок позивач користувався ним, як повноцінним цілим об`єктом і не брав до уваги той факт, що є лише співвласником. З часом у нього почали виникати проблеми з отриманням поштової кореспонденції, відкриттям особових рахунків в організаціях, що надають комунальні послуги, адже будинки фактично ізольовані, але згідно документів являється єдиним об`єктом з однією ж адресою. Також виникли проблеми, щодо реєстрація місця проживання осіб, в житловому будинку, адже враховуючи, що він лише співвласник, тому при реєстрації місця проживання сторонньої особи в будинку, всі співвласники мають надати згоду на таку реєстрацію, тому позивач вирішив визнати свою частку окремим домоволодінням, а оскільки це питання не можливо вирішити поза судовим шляхом він змушений звернутись до суду.

Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Але укласти такий договір виявилося неможливим, адже було з`ясовано, що співвласниця 1/4 частки у праві власності є громадянкою Російської Федерації та проживає за кордоном, а інший співвласник 1/4 частки - ОСОБА_3 помер. В такому разі укласти нотаріальний договір та вирішити дане питання в досудовому порядку не можливо.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Однак в ч. 1 ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності, зокрема.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності. Може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі подолу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Оскільки між сторонами неможливо досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно.

Звертається судом увага на практику розгляду справ про поділ житлового будинку Верховним судом України, з метою забезпечення правильного і однозначного застосування судом норм матеріального права, які регулюють даний спір, зокрема: відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4

жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Як випливає з технічного паспорту житлового будинку, його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлені частини будинку з самостійним входом, оскільки має місце технічна можливість, з урахуванням порядку користування майном що склалося, та фактичну відсутність спільних будівель.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 закону України «Про судовий збір», позивач, як учасник бойових дій звільняється від сплати судового збору, тому судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 355, 356,358, 367 ЦК України, ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі з майна, що перебуває в спільній сумісній частковій власності задовольнити повністю.

Припинити право спільної часткової власності на нерухоме майно, а саме, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі частку із майна, що належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, а саме 1/2 частину в праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34,4 м.кв., житловою площею 14,4 м.кв., та складається: сіни І площею 6,5 м. кв., кухня 2-1 площею 9,0 м.кв., житлова кімната 2-2 площею 14,4 м.кв., комора II площею 4,5 м.кв.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду віднести за рахунок держави.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М.І.Чурупченко