Провадження № 2-о/127/493/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про встановлення факту не проживання,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту не проживання.

Як вбачається з поданої в порядку окремого провадження заяви, заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в дійсності не проживав до кінця своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, вимогу щодо необхідності встановлення такого факту заявник обґрунтовує тим, що заінтересована особа ОСОБА_3 , яка є дочкою померлого ОСОБА_2 , автоматично прийняла спадщину та успадкувала за рішенням Вінницького районного суду від 19.07.2018 року у справі №128/849/17 все майно свого батька, а також 1/5 майна, яке належало колгоспному господарству.

З огляду на викладене, вбачається спір про право на спадкове майно, оскільки заявник не погоджується з тим, що заінтересована особа ОСОБА_3 , на відповідних правових підставах автоматично прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положення статті 315 ЦПК України містить перелік фактів, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Зокрема, суд розглядає справи про встановлення фактів: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За таких обставин слід відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту не проживання та роз`яснити заявнику його право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту не проживання.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: