Справа № 625/201/21
Провадження № 2/625/96/21
04 листопада 2021 року Коломацький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Лосєва Д.К.,
за участі секретаря судового засідання Калюжної Л.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-і особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини, в обгрунтування позову зазначає, що з 2013 року він спільно проживає разом із ОСОБА_3 , яка з 2012 року по 2018 рік перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , з яким спільно проживала лише 1 рік в Донецькій області. У 2018 році він дізнався про вагітність ОСОБА_3 , на момент зачаття дитини вони з відповідачкою проживали однією сім`єю, спільно вели господарство, спільно розпоряджалися заробленими коштами, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах. Крім того зазначив, що відповідач з 2013 року по 2018 рік постійно проживав в Донецькій області на тимчасово окупованій території і до Харківської області не приїжджав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них із ОСОБА_3 народилася спільна дитина, ОСОБА_4 , батьком якої у свідоцтві про народження було записано ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 122 СК України, хоча фактично шлюб було розірвано, але рішення на той час не набрало законної сили.
Також, як зазначає позивач вони з ОСОБА_3 з 22 травня 2021 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а тому враховуючи вищевикладене просить суд визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_3 та внести зміни до актового запису №07, вчиненого Коломацькою селищною радою Коломацького району Харківської області 25 вересня 2018 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши в графі прізвище, ім`я по-батькові замість: « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_4 », у графі батько замість « ОСОБА_2 » - « ОСОБА_1 ».
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, свій позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглядати за його відсутності, відповідно до письмової заяви в матеріалах справи. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному сайті судової влади України.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала суду заяву в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Крім того у своїй заяві вказала, що вона з відповідачем ОСОБА_2 дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2012 року. Проте, з листопада 2013 року їх шлюбні відносини були припинені остаточно, у зв`язку з тим, що останній залишився у Донецькій області, а вона повернулась до сел. Коломак. З 2013 року вона спільно проживає разом та перебуває у фактичних шлюбних стосунках із позивачем ОСОБА_1 , від цих відносинах вони мають дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, оскільки шлюб з ОСОБА_2 не був формально розірваний, відомості про батьківство дитини були внесені на підставі ст.133 Сімейного кодексу України, та батьком дитини був зазначений ОСОБА_2 , також зазначила, що вона завагітніла в той період, коли проживала з позивачем.
Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради в судове засідання не з`явилась, проти позову не заперечувала, просила його задовольнити, справу розглядати за її відсутності, відповідно до письмової заяви в матеріалах справи .
Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явилась, проти позову не заперечувала, просила його задовольнити, справу розглядати за її відсутності, відповідно до письмової заяви в матеріалах справи .
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з заочного рішення Коломацького районного суду Харківської області від 15 серпня 2018 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 04 серпня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, проте вказаним рішенням суду зазначений шлюб було розірвано. Рішення набрало законної сили 24 вересня 2018 року (а.с. 13).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25 вересня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_3 , громадянка України, батьком якої записаний ОСОБА_2 , (а.с. 10).
Оскільки шлюб не був формально розірваний, відомості про батьківство дитини були внесені на підставі ст. 122 Сімейного кодексу України, згідно якої дитина, яка, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя та походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Із заяви ОСОБА_3 встановлено, що вона завагітніла в той час, коли проживала окремо від відповідача, разом із позивачем - ОСОБА_1 .
В той же час позивач ОСОБА_1 зазначає, що йому достовірно відомо, що біологічним батьком дитини є саме він, оскільки ОСОБА_3 завагітніла в той період, коли вони проживали разом однією сім`єю і мали інтимні стосунки.
Також весь період вагітності ОСОБА_3 вони також проживали разом, позивач сприймав дитину, як свою і чекав її народження, забирав ОСОБА_3 з новонародженою донькою із пологового відділення лікарні.
Позивач ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 повністю дбають про дитину, забезпечують її всім необхідним для нормального фізичного і духовного розвитку.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.
Відповідно до статті 128 СК України визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Щодо предмету доказування у даній справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц.
Судом встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від позивача, а саме: сумісним проживанням сторін без реєстрації шлюбу до народження дитини та після; поясненнями третьої особи, яка є матір`ю дитини щодо визнання батьком дитини позивача.
Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, зазначено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п.216.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Отже, рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення зміни до актового запису про народження.
Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов в частині визнання батьківства обґрунтований та повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-і особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_3 .
Внести зміни до актового запису №07, вчиненого Коломацькою селищною радою Коломацького району Харківської області 25 вересня 2018 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши в графі прізвище, ім`я, по-батькові замість « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_4 », у графі батько замість « ОСОБА_2 » - « ОСОБА_1 »
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено 04 листопада 2021 року.

Суддя Д.К. Лосєв