Справа № 431/359/17
Провадження № 22-ц/810/640/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.

за участю секретаря судового засідання Залюшного О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 12 травня 2021 року, ухваленого судом у складі судді Чалого А. В. в приміщені того ж суду,

у справі про виділ в натурі майна, визнання права власності,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

відповідач ОСОБА_5

відповідач ОСОБА_6

відповідач ОСОБА_7

відповідач ОСОБА_8

відповідач ОСОБА_9

відповідач ОСОБА_10

відповідач ОСОБА_11

відповідач ОСОБА_12

відповідач ОСОБА_13

відповідач ОСОБА_14

відповідач ОСОБА_15

відповідач ОСОБА_16

відповідач ОСОБА_17

відповідач ОСОБА_18

відповідач ОСОБА_19

відповідач ОСОБА_20

відповідач ОСОБА_21

відповідач ОСОБА_22

відповідач ОСОБА_23

відповідач ОСОБА_24

відповідач ОСОБА_25

відповідач ОСОБА_26

відповідач ОСОБА_27

відповідач ОСОБА_28

відповідач ОСОБА_29

відповідач ОСОБА_30

відповідач ОСОБА_31

відповідач ОСОБА_32

відповідач ОСОБА_33

відповідач ОСОБА_34

відповідач ОСОБА_35

відповідач ОСОБА_36

відповідач ОСОБА_37

відповідач ОСОБА_38

відповідач ОСОБА_39

відповідач ОСОБА_40

відповідач ОСОБА_41

відповідач ОСОБА_42

відповідач ОСОБА_43

відповідач ОСОБА_44

відповідач Лиманська сільська рада Старобільського району Луганської області

встановив:

Позивачі звернулися до суду з вказаним вище позовом, який згодом уточнювали та остаточно просили виділити в натурі співвласникам колишнього КСП «Правда» - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у власність бригадний будинок та ангар для зберігання сільгосптехніки вартістю 88 714,00 гривень зі складу майна колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Правда», розташованого в селі Проїждже Старобільського району Луганської області та визнати за ними право власності на бригадний будинок та ангар для зберігання сільгосптехніки колишнього КСП «Правда» розташованого в селі Проїждже Старобільського району Луганської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 10 лютого 2005 року припинена діяльність колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» Старобільського району Луганської області, шляхом його реорганізації.

Після ліквідації КСП Правда співвласники колишнього КСП Правда, зокрема, ОСОБА_3 , ОСОБА_45 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_11 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 ОСОБА_14 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_15 , ОСОБА_58 , ОСОБА_1 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_17 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_16 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_18 ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_25 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_30 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_32 , ОСОБА_31 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_38 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_90 , ОСОБА_40 , ОСОБА_39 , ОСОБА_91 передали у користування сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Проїждже» майно пайового фонду КСП «Правда», бригадний будинок та ангар для зберігання сільгосптехніки, про що був складений приймально-здавальний акт від 24 березня 2000 року між КСП «Правда» та СТОВ «Проїждже». 29 травня 2007 року діяльність СТОВ «Проїждже» припинена, відповідно до ухвали господарського суду Луганської області від 22 травня 2007 року.

09 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 за відповідними правочинами, зокрема договорами дарування, набув прав і отримав свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) на суму 50 323,00 гривень.

09 червня 2016 року та 13 листопада 2017 року ОСОБА_92 придбав свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) на загальну суму 38 460,00 гривень, які 13 листопада 2019 року продав за договорами купівлі-продажу майнового паю ОСОБА_2 .

Загальна вартість придбаних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнових сертифікатів), які посвідчують право на пайовий фонд майна КСП «Правда» складає 88 783,00 гривень.

Станом на час звернення до суду, із всього майна, що було передано КСП «Правда» його співвласникам, які передали свої майнові паї до СТОВ «Проїждже» залишились лише ангар для зберігання сільгосптехніки та бригадний будинок, які відповідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна від 30 листопада 2016 року становить 88 714,00 гривень.

Вказані об`єкти нерухомого майна КСП «Правда» належать на праві спільної часткової власності членам КСП «Правда» відповідно до їх частки, визначеної у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Юридична адреса цим об`єктам не присвоювалась, оскільки вказані об`єкти нерухомого майна не виділялись та не передавались в натурі у приватну власність співвласникам КСП «Правда», про що 30 грудня 2016 року Лиманською сільською радою видана відповідна довідка.

З метою виконання Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики України 20 травня 2008 року N 315, ОСОБА_1 та ОСОБА_92 17 липня 2019 року були скликані загальні збори співвласників майнових паїв колишнього КСП «Правда», про що були подані відповідні заяви до Лиманської сільської ради та надано оголошення до газети «Телегазета», оскільки КСП «Правда» та СТОВ «Проїждже» припинили свою діяльність, а ініціативної групи та користувачів новостворених агроформувань немає та відсутнє будь-яке інше майно. Однак, співвласники спірного майна у вказаний в оголошенні час на загальні збори не з`явились, у зв`язку з чим збори не відбулись.

За інформацією Лиманської сільської ради, під час припинення діяльності КСП «Правда» комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки не створювалась та до Лиманської сільської ради не надходило офіційне повідомлення, щодо заснування Спілки (об`єднання) колишніми власниками майнових паїв КСП «Правда».

Позивачі вважають, що оскільки КСП «Правда» ліквідовано ще 10 лютого 2005 року та вирішити питання про виділ майна через загальні збори членів КСП «Правда» як це передбачено частиною З статті 8 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство неможливо, то відповідно до пункту 16 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств затвердженого Наказ Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року N 62, спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками можливо вирішити тільки в судовому порядку.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 12 травня 2021 рокувідмовлено в задоволенні вказаного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачі звернулися з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а також на встановлені судом обставини у справі, вказують про невідповідність висновків суду першої інстанції до яких суд дійшов помилково, при цьому не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення про відмову в задоволенні позову з підстав наведених у змісті оскаржуваного рішення, зокрема, щодо належності спірного нерухомого майна у відповідних частках ОСОБА_93 та ОСОБА_94 , які не є співвідповідачами у даній справі, хоча є співвласниками спірного нерухомого майна, тому просять рішення суду від 12 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі правом відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Позивачка ОСОБА_2 та відповідачі до судового засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи, повідомлені належним чином, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_1 та його представника адвоката Дашко Ю.І. за доводами апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення суду відповідає.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України від 14 лютого 1992 року №2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (далі Закон №2114-ХІІ) об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

За змістом статті 9 Закону №2114-ХІІ до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних, виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Указом Президента України від 29 січня 2001 року №62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» передбачено розробку та здійснення комплексу організаційних заходів щодо: уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, з урахуванням майна, що призначалося, але не використано для погашення заборгованості зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) до бюджетів і державних цільових фондів у зв`язку зі списанням цієї заборгованості відповідно до законодавства; визначення розмірів паїв колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, що не були ними одержані в натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства (далі паї), а також встановлення осіб, які є їх власниками; запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати); забезпечення вільного здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину; виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна. У зв`язку з цим, забезпечено утворення комісій з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 затверджено Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, згідно якого комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (далі комісія), створена з метою забезпечення захисту прав на пайовий фонд майна членів колективних сільськогосподарських підприємств (далі підприємства), в тому числі реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства (п. 1).

Рішення загальних зборів підприємства, а у разі реорганізації підприємства рішення загальних зборів колишніх членів підприємства, що є співвласниками цього майна (далі збори співвласників), обов`язкове для виконання комісією. Комісія підзвітна у своїй діяльності зборам співвласників (п. 2).

Комісія відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: проводить уточнення складу активів і пасивів та їх вартості у підприємстві, де відбулася фактична передача майна; визначає структуру пайового фонду майна; визначає розміри паїв колишніх членів підприємства, що не були ними одержані в натурі, грошима або цінними паперами під час припинення членства, а також виявляє осіб, які є їх власниками; розглядає заяви осіб щодо визнання за ними права на майновий пай та правильності розрахунку вартості паїв; вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність (п. 4).

Рішення комісії оформляються протоколом, що підписується головою і секретарем комісії, а затверджується зборами співвласників у порядку, встановленому співвласниками (п. 15).

За пунктами 8,9,10,12, 15, 16 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженому наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 квітня 2001 року за №305/5496), чинному на час виникнення спірних відносин, кожен із співвласників має право скористатися своїм паєм в один із таких способів: об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новоствореної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

Виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

З метою реалізації права власності громадян на майнові паї комісія, зокрема: на основі заяв формує групи співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом, та список осіб, які прийняли рішення отримати майно в індивідуальну власність; для визначення розмірів майнових паїв членів реорганізованого підприємства та належного оформлення реалізації їх прав, за кожною із таких груп обчислює: 1) загальну вартість майнових паїв, що належать співвласникам, та загальний відсоток цих паїв у пайовому фонді реорганізованого підприємства, який записується у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат); 2) загальну вартість майнових паїв та загальний відсоток паїв осіб у пайовому фонді реорганізованого підприємства, які виявили бажання отримати паї в індивідуальну власність; 3) загальну вартість майнових паїв та загальний відсоток невитребуваних паїв; готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення у натурі окремо для кожної з груп співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність, та для виділення невитребуваних паїв особам, які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями.

Збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється у натурі групам співвласників, а саме: для кожної групи співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі в спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність; для виділення невитребуваних паїв особам, які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями.

Виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою.

Визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснене одним із нижченаведених способів за рішення зборів співвласників: за структурою пайового фонду; конкретним майном за взаємною згодою співвласників; на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону. Спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю ( ч.1 ст. 356 ЦК України).

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю ( ч.ч. 1, 2 ст.358 ЦК України)

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності ( ч.1 ст. 364 ЦК України).

Судом встановлені та матеріалами справи підтверджені такі факти і обставини справи.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками майнових паїв колгоспу «Правда», у т.ч. СТОВ «Проїждже» с. Проїждже Старобільський район Луганська область, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв, наявними в матеріалах справи, на суму 88 783,00 гривень.

Згідно виписки з протоколу №5 загальноколгоспних зборів від 24 березня 2000 року, вирішено затвердити рішення комісії по реформуванню про розділ землі та майна між ТОВ «Диброва» та ТОВ «Проїждже», фермерським господарством ОСОБА_95 та колгоспниками, що взяли свої земельні паї для ведення особистого підсобного господарства. У зв`язку з тим, що на території колгоспу «Правда» утворилось ТОВ «Проїждже», ТОВ «Диброва», фермерське господарство ОСОБА_95 , колгосп «Правда» ліквідується з 25 березня 2000 року.

Відповідно до прийомно-здавального акту по реформуванню колгоспу «Правда» від 24 березня 2000 року, комісія колгоспу «Правда» здійснили передачу ангару для зберігання сільгосптехніки та бригадного будинку ТОВ «Проїждже».

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20 листопада 2016 року № 10 лютого 2005 року припинено діяльність юридичної особи колгосп «Правда» за рішенням засновників. Відомості про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа відсутні.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 22 травня 2007 року у справі №21/34б ліквідовано банкрута Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Проїждже, с. Проїждже Старобільського району Луганської області, як юридичну особу та суб`єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до довідки №1117/01-06 від 18 лютого 2021 року, виданої Старобільською міською радою Луганської області, за інформацією Лиманської сільської ради об`єкти нерухомого майна колективного сільськогосподарського підприємства «Правда», розташованого в с. Проїждже Старобільського району Луганської області бригадний будинок та ангар для зберігання сільгосптехніки належить на праві спільної часткової власності членам КСП «Правда» відповідно до їх частки, визначеної у Свідоцтві про право власності на майновий пай колективного сільськогосподарського підприємства. Юридична адреса вказаним об`єктам нерухомого майна не присвоювалась, оскільки вказані об`єкти нерухомого майна не виділялись та не передавались в натурі у приватну власність співвласникам КСП «Правда».

За інформацією Центру надання адміністративних послуг Новопсковської селищної ради від 31.03.2021 №447 надати відомості щодо об`єкта нерухомого майна бригадного будинку та ангару колишнього сільськогосподарського підприємства «Правда» за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Проїждже, без зазначення назви вулиці та номера будинку технічно неможливо.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову з підстав пред`явлення позовних вимог до неналежних відповідачів, суд керувався наведеними вище нормами та положеннями, врахував висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, і виходив з того, що співвласниками спірного майна є ОСОБА_94 та ОСОБА_93 , проте клопотань від позивачів про залучення до участі у справі вказаних осіб у якості співвідповідачів, які мають безпосередній зв`язок із спірними матеріальними правовідносинами не надходило. Щодо позовних вимог про виділ позивачам в натурі спірних об`єктів нерухомості, суд керувався ст. 364 ЦК України і виходив з того, що позов про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, має бути заявлений до співвласників цього майна, проте доказів на підтвердження належності відповідачам на праві спільної часткової власності бригадного будинку та ангару для зберігання сільгосптехніки вартістю 88 714,00 гривень, зі складу майна колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Правда», розташованого в селі Проїждже Старобільського району Луганської області суду не надано.

Колегія суддів вважає, висновок суду про відмову в задоволенні позову з наведених підстав є вірним.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі з розгляду справ позовного провадження є позивач і відповідач.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 72284210 від 04 листопада 2016 року, 0,192 частки бригадного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі бригадного будинку від 01 листопада 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Луганської області Пульним С.М., на праві приватної власності належить ОСОБА_94 , який не є учасником даної справи.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ( ч.4 ст. 82 ЦПК України).

Власником 808/1000 частин нежитлової будівлі-бригадного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_93 на підставі договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі-бригадного будинку від 01 листопада 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульним С.М., реєстровий №2450, що встановлено рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30 жовтня 2020 року у справі ЄУ №431/4678/19, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі бригадного будинку, укладеного 01 листопада 2016 року між ОСОБА_96 та ОСОБА_97 , посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Пульним С.М. за номером 2450. Дане судове рішення набрало законної сили 10 грудня 2020 року.

Разом з цим, ОСОБА_93 також не є учасником даної справи.

Про залучення до участі у справі ОСОБА_94 та ОСОБА_93 в якості співвідповідачів, стороною позивача не заявлялося.

Доказів щодо належності відповідачам на праві спільної часткової власності спірного нерухомого майна матеріали справи не містять.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з вказаних вище підстав.

Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.

Доводи скаржників за своєю суттю є обґрунтуванням позовних вимог, і зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлення обставин справи та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду.

Отже, підстав для скасування оскаржуваного рішення з мотивів наведених у скарзі не має.

За статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних вище обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 12 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складення повної постанови 01 листопада 2021 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова