КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3905/21
Провадження № 2/488/1777/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26.10.2021 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки за прострочення зі сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним вище позовом, в якому просить:

- Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість зі сплати аліментів за 2019 рік у сумі 17717,24 грн. та неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів за 2019 рік у сумі 14529,77 грн.

- Судові витрати покласти на відповідача.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач до позовної заяви не додала квитанцію про сплату судового збору та не зазначила підстави звільнення від його сплати, що суперечить вказаним вище вимогам ЦПК.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються також позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

Між тим, як вбачається із позовної заяви, вона містить дві вимоги позовного характеру: про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів.

Отже, позивачу належить сплатити судовий збір за позовну вимогу про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та надати суду оригінал квитанції.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним дану позовну заяву залишити без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати їй строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки за прострочення зі сплати аліментів - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лариса Іванівна Селіщева