Справа № 562/1800/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Здолбунівський районний суд Рівненської області
в складі головуючого судді Мички І.М.
секретаря судових засідань Берун А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про витребування земельної ділянки та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про витребування земельних ділянок та скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що не підписувала додаткової угоди, яка б продовжила дію договору оренди землі від 13.05.2014 року.
Представник позивача подав заяву, якою підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив провести заочний розгляд справи без участі позивача та його представника.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, заяву про перенесення розгляду справи та розгляд справи без його участі не подав, відзив на позов не подав.
Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
З урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду по суті, заочно, у відсутності сторін по справі.
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав.
Строк дії 7 (сім) років, сплив якого розпочинається з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди землі з правом передачі в піднайм (суборенду). Додаткові відомості: «Орендар» має право передати орендовану земельну ділянку, або її частину у суборенду без зміни цільового призначення. При цьому письмова згода «Орендодавця» не потребується.
Запис є актуальним, що засвідчується інформацією з Державного земельного кадастру.
05.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ" з листом в якому заперечувала щодо поновлення договору оренди землі та просила припинити угоду від 13.05.2014 року.
ОСОБА_1 , повідомляла відповідача, що не підписувала додаткову угоду від 26.09.2017 року та не уповноважувала будь-яку особу підписати дану угоду, якою продовжено договір оренди землі від 13.05.2014 року.
Судом встановлено, що в тексті додаткової угоди від 26.09.2017 року жодних відомостей про продовження договору оренди землі від 13.05.2014 року на 7 років з моменту укладення додаткової угоди не погоджено. Встановлено тільки передачу права оренди до нового орендаря - відповідача у справі - у товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ".
Крім того, додаткова угода від 26.09.2017 року свідчить про внесення змін до договору оренди землі від 13.10.2014 року, який позивачка не підписувала. Відповідач не направляв повідомлень про поновлення договору оренди землі з позивачем.
Під час прийняття рішення у справі суд виходить також з того, що відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно ст. 80 ЦПК України , достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.
Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України , особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.
Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України , збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК України , кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Будь-яких доказів на підтвердження заперечень проти вимог позивача, відповідачем надано не було.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду землі» в редакції чинній на момент виникнення відносин з припинення права оренди визначено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
У відповідності до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Згідно з ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
За приписами ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
За змістом ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.
Згідно з ч.4 cт.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак, оскільки відповідач володіє спірною земельною ділянкою за відсутності вчиненого правочину суд вважає, що це є порушенням прав позивача як власника - позбавляє можливості позивача вільно розпоряджатися та користуватися земельною ділянкою, зокрема, передавати в оренду для обраного ним орендаря, суд дійшов висновку що підлягає задоволенню вимога позивача про витребування у відповідача спірної земельної ділянки.
Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.
Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.
Аналогічна правова позиція міститься постановах ВС від 19.08.2020 у справі №358/815/17, від 05 серпня 2020 у справі № 125/702/17.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати позивача.
Керуючись статтями 5 , 12 , 13 , 142 , 211 , 258 , 263-265 , 273, 280-282 ЦПК України , суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про витребування земельної ділянки та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Здолбунівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.М.Мичка