О К Р Е М А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2021 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,
за участю секретаря судового засідання Вільчак В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області розглядається цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
В позовній заяві позивач просить суд поділити спільне майно подружжя, виділити та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку підвального приміщення площею 72,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним.
Таким чином, предметом позову є поділ набутого за час спільного проживання сторонами у спільну сумісну власність підвальних приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які набуті у власність на підставі Договору купівлі-продажу №1729 від 17.12.2015 року.
З оглянутої копії Договору купівлі-продажу підвальних приміщень від 17.12.2015 року судом встановлено, що такий був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені якого на підставі довіреності діяв ОСОБА_4 .
В ході розгляду вказаної цивільної справи судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2012 року у цивільній справі №2/7442/11 ухвалено визнати за ОСОБА_4 право власності на підвальні приміщення загальною площею 72,3 кв.м., вказані на схематичному плані буд. АДРЕСА_1 , як позиція 1-1 площею 43.9 кв.м. та позиція 1-3 площею 28,4 кв.м.
В подальшому, рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 15.12.2015 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2012 року було скасовано, у позові ОСОБА_4 до КП «БТІ м. Ужгород» про визнання права власності на підвальні приміщення відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 10.03.2016 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15.12.2015 року залишено без змін.
Згідно позовної заяви та відповіді з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживають за однією адресою: АДРЕСА_2 .
Тобто, поштова кореспонденція та копії вищевказаних рішень судів різних інстанцій відправлялись на вказану адресу, що свідчить про те, що позивач по справі імовірно знав про той факт, що його дружина після ухвалення даних судових рішень не є законним власником підвальних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом з тим, він 16.12.2019 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме підвальних приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про введення суду в оману шляхом подання завідомо недостовірних доказів про перебування спірних приміщень у власності відповідача.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Статтею 384 Кримінального кодексу України регламентовано відповідальність за введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, в тому числі шляхом подання завідомо недостовірних або підроблених доказів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.
Враховуючи зазначені вище обставини, суд вбачає підстави для перевірки в рамках кримінального провадження наявності ознак складу злочину, передбаченого статтею 384 КК України.
Керуючись ст. 68 Конституцій України, ст. 262, 353 ЦПК України, суд,
Окрему ухвалу направити до Ужгородської окружної прокуратури для перевірки обставин, викладених в даній ухвалі, та вчинення дій, передбачених чинним законодавством.
Копії матеріалів зі справи направити на адресу Ужгородської окружної прокуратури.
Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується.
Окрема ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги окрема ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Окрема ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна окрема ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної окремої ухвали суду.
Суддя Т.Р. Деметрадзе