Справа № 686/1448/19
Провадження № 2/686/1155/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Антосєві В.П.,

за участю прокурора Фоміна Ю.А.,

представника відповідача Ткачука Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області, визнання недійсним державного акта та витребування з володіння земельної ділянки, -

встановив:

18 січня 2019 року заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький (далі - КЕВ м. Хмельницький) до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 13 червня 2017 року на адресу військової прокуратури Хмельницького гарнізону надійшов лист від КЕВ м. Хмельницький щодо виявлених порушень у використанні земель оборони військового містечка № НОМЕР_1 Хмельницького гарнізону з наданням акту проведення обстеження вказаних земель оборони, які захопленні та використовуються не за цільовим призначенням.

18 липня 2017 року військовою прокуратурою Хмельницького гарнізону внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від за фактом неналежного виконання службових обов`язків службовими особами КЕВ м. Хмельницький, що призвело до вибуття з користування земель оборони земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 , площею 41,9 га, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України. Надалі, 19.09.2017 року прийнято рішення про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень № 0000099 від 18.07.2017 року та № 0000127 від 29.08.2017 року до матеріалів кримінального провадження № 0000039 від 30.03.2017 року за фактом недбалого ставлення посадових осіб КЕВ м. Хмельницький до військової служби, що призвело до вибуття земель оборони з користування законного користувача.

Було встановлено, що на частину земель оборони військового містечка № 65 Хмельницького гарнізону присвоєно кадастрові номери з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського господарства, з визначенням права власності за особами, які не належать до структури Міністерства оборони України.

Досудове розслідування триває, поряд з тим, службовими особами КЕВ м. Хмельницький претензійно-позовна робота щодо усунення виявлених порушень використання земель оборони не здійснюється. Тому, у даному випадку прокурор звертається до суду для здійснення представництва законних інтересів держави, у зв`язку з їх порушенням, а також, враховуючи те, що Міністерство оборони України та КЕВ м. Хмельницький як органи, уповноважені здійснювати функції у спірних відносинах, належним чином не здійснюють захист інтересів держави шляхом звернення до суду.

Встановлено, що 23.12.1975 року Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині Хмельницького району (далі по тексту КЕЧ), правонаступником якої згідно Положення КЕВ м. Хмельницький, затвердженого 02.01.2013 року начальником Західного Територіального КЕУ, є КЕВ м. Хмельницький, на підставі рішення Виконавчого комітету Хмельницької ради депутатів трудящих від 23.12.1975 року № 277-в видано акт на право користування землею, згідно якого в постійне користування було відведено 2487,6 га земель.

Серед зазначених земель загальною площею 619,1968 га землі оборони входять до військового містечка № НОМЕР_1 Хмельницького гарнізону (військовий полігон).

Вказані землі перебувають на бухгалтерському обліку (балансі) КЕВ м. Хмельницький, частина з них закріплені за військовою частиною НОМЕР_2 , відповідно до наказу начальника Хмельницького гарнізону від 01.12.2016 року № 57 для використання за цільовим призначенням.

Разом з тим, 20.10.2005 року Хмельницька районна державна адміністрація звернулась до начальника КЕЧ із проханням вирішити питання виготовлення документації, пов`язаної із вилученням земельної ділянки і передачі її у землі запасу Копистинської сільської ради, зокрема, частини земель полігону військової частини НОМЕР_2 , розташованої в Хмельницькому районі.

17.03.2006 року Міністр оборони України затвердив пропозиції, викладені у протоколі № 16 засідання постійно діючої комісії Міністерства оборони України, стосовно передачі до земель запасу земельних ділянок у військових містечках, в т.ч. - № 65 м. Хмельницький земельної ділянки площею 286,79 га, за умови виділення 50 % земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону.

22.03.2006 року та 27.03.2006 року Головне управління квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України зверталось до Західного територіального КЕУ із пропозицією провести вилучення земель встановленим порядком після отримання рішень сесії місцевих органів самоврядування про виділення 50 % земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям.

Надалі, розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації № 471/06-р від 12.05.2006 року було припинено право користування земельною ділянкою Міністерства оборони України площею 286,79 га із земельної ділянки загальною площею 2487,6 га на території Хмельницького району.

За актом приймання-передачі від 16.05.2006 року було здійснено передачу земельної ділянки Міністерства оборони України (військове містечко № 65) загальною площею 286,76 га із земельної ділянки площею 2487,6 га, яка знаходиться на території Копистинської сільської ради, до земель резервного фонду Копистинської сільської ради.

Окрім того, розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації № 1300/06-р від 12.12.2006 року доповнено розпорядження від 12.05.2006 року № 471/06-р пунктом 2 наступного змісту: «Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо вилучення земельної ділянки із складу земель оборони військового містечка 65 (військовий полігон) Хмельницького гарнізону, площею 286,76 га, перевівши із категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення до категорії земель сільськогосподарського призначення з метою передачі до резервного фонду Копистинської сільської ради».

Позивач зазначає, що вищевказані факти встановлені Господарським судом Хмельницької області при розгляді справи № 924/1025/14 за позовом КЕВ м. Хмельницький до Хмельницької районної державної адміністрації про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації № 471/06-р від 12 травня 2006 року про припинення права користування земельною ділянкою та призначення комісії по передачі земель Міністерства оборони України в землі резервного фонду Копистинської сільської ради.

Крім цього, підтвердження зазначених фактів міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.11.2018 року по справі № 924/1025/14. Зокрема, судова колегія погодилась, що істотно передумовою для припинення права постійного користування землями оборони, які закріплені за структурними одиницями Збройних Сил України, та подальшої передачі таких ділянок у власність або у користування іншим особам прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення за поданням МОУ. Суд касаційної інстанції також погодився з висновком суду першої інстанції про незаконність оскаржуваного рішення (розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації № 471/06-р від 12.05.2006 року) та відзначив, що спірна земельна ділянка, право постійного користування якою має намір відновити КЕВ м. Львова, розподілена між фізичними та юридичними особами, які володіють та користуються нею на відповідних правових підстав, та чиї права може бути порушено внаслідок скасування розпорядження.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 17.03.2017 року по справі № 924/1025/14 було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (КНДІСЕ).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової військової експертизи № 7073/7074/17-62 від 11.07.2017 року вказано, що «на даний час, після вилучення земельної ділянки відповідно до розпорядження Хмельницької РДА № 471/06-р від 12.05.2006 року, існуючі межі полігону забезпечують безпечне виконання навчальних стрільб із наступних видів зброї: 9 мм пістолет ПМ; 5,45 мм АКС-74; 7,62 АКМС. Не забезпечують безпечне виконання навчальних стрільб із: 7,62 мм кулемет ПКМ; 7,62 мм гвинтівка СВД; 12,7 мм (НСВТ) ДШК; 14,5 мм кулемет КПВТ; 30 мм гранатомет АГС-17; 40 мм гранатомет ГГ1- 25; 60 мм міномет М57».

Створення мішеневої обстановки військового полігону в/ч НОМЕР_2 при пропорційному зменшенні розміру мішеней та відстаней, при обладнанні відповідного захисного брустверу в напрямку стрільби не можливо з причин: суперечності зазначених дій вимогам основних керівних документів Міністерства оборони України, які регламентують порядок організації та проведення вогневої підготовки особового складу військових частин та підрозділів Збройних Сил України; не відповідності їх вимогам до умов бойової підготовки підрозділив, що входять до складу сил спеціальних операцій; значного спрощення умов виконання вправ навчальних і контрольних стрільб, то заборонено вимогами п. 1.1, додатку 2 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин КРП 03.032.056-2016(01), затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 12.10.16 №379; зниження стандартів підготовки, індивідуальних спроможностей особового складу підрозділів військової частини; унеможливлення виконання навчально-бойових завдань особовим складом та сертифікації військової частини; зниження рівня - індивідуальної майстерності та підготовки особового складу військової частини НОМЕР_2 до виконання вогневих завдань у сучасному бою в зоні проведення АТО.

Незважаючи на вищевикладене, на частину земельних ділянок військового полігону, в межах військового містечка № 65 Хмельницького гарнізону, які розташовані поза межами земельної ділянки Міністерства оборони України загальною площею 286,76 га, оформлено правовстановлюючі документи фізичними особами у виді Державного акта на право власності на земельну ділянку.

Так, на землі оборони площею 2,000 га - частину військового полігону, розташованого в межах військового містечка № 65 Хмельницького гарнізону, змінено цільове призначення використання земельної ділянки з «земель оборони» на «для ведення особистого селянського господарства», кадастровий номер :06:019:0049.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області власником зазначеної земельної ділянки є ОСОБА_2 , а її право на зазначену земельну ділянку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 576372 від 18.01.2007 року.

Разом з тим, Державний акт, виданий на підставі рішення Виконавчого комітету Хмельницької ради депутатів трудящих від 23.12.1975 року № 277-в, КЕЧ, правонаступником якої є КЕВ м. Хмельницький, чинний.

Враховуючи факт неможливості КЕВ м. Хмельницький, як користувачу земельної ділянки, здійснювати свої повноваження на вказаній земельній ділянці, єдиним способом захисту права Міністерства оборони України та КЕВ м. Хмельницький на спірну земельну ділянку є відновлення порушеного права, а саме зобов`язання скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_2 .

У зв`язку із вищезазначеним, задля захисту та відновлення прав, які були порушені шляхом прийняття розпорядження Хмельницькою районною державною адміністрацією від 12.12.2006 року № 1300/06-р про надання у приватну власність земельної ділянки КЕВ м. Хмельницький вважає, для відновлення порушеного права позивач просить суд: визнати незаконним та скасувати розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області від 12 грудня 2006 року № 1300/06-р; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 576372 від 18.01.2007 року; стягнути з відповідача ОСОБА_1 судові втрати на користь військової прокуратури Західного регіону України в сумі 3524 грн.

Ухвалою суду від 06 лютого 2019 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

22 березня 2019 року відповідачам ОСОБА_1 до суду було подано відзив на позов, в якому вона просила суд відмовити в позові заступнику прокурора з наступних підстав. Заступник військового прокуратури подав позов в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства оборони України, та КЕВ м. Хмельницький із порушенням ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Також, заступник прокурора, подаючи позовну заяву обґрунтовує її рішенням Господарського суду Хмельницької області по справі № 924/1025/14 за позовом КЕВ м. Хмельницький до Хмельницької районної державної адміністрації про скасування розпорядження № 471/06-р від 12.05.2006 року про припинення права користування земельною ділянкою та призначення комісії по передачі земель Міністерства оборони в землі резервного фонду Копистинської сільської ради. Якщо проаналізувати вказане рішення господарського суду і, зокрема, Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 року, де вона також була відповідачем, то суд встановив обставини, які у відповідності до ст. 82 ЦПК України не доводяться, звільнені від доказування, і, зокрема: судом встановлено правомірність добровільної відмови та уповноваженими органами від земельної ділянки площею 286,76 га, в тому числі і її земельної ділянки; судом встановлено припинення земельної ділянки в один із способів передбачених ст. 141 ЗК України та в порядку, передбаченому, п. 45 Положення «Про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних сил України та основні правила користування наданими землями» затвердженого наказом Міністра оборони України № 483 від 22.12.1997 року, судом встановлено винесення розпорядження у спосіб визначений законом. За таких обставин, земельна ділянка, що в подальшому їй була надана правомірно перейшла до резервного фонду Копистинської сільської ради, та вибула із постійного користування Міністерства оборони.

Також, відповідачка зазначає, що позивач не навів доказів, які права були порушені, невизнані чи оспорювані 12.12.2006 року коли приймалось оспорюване розпорядження адміністрації та видавався оспорюваний державний Акт, і які права на вказану земельну ділянку є у позивача, які потрібно захищати даним позовом, враховуючи встановлені факти господарським судом.

17 травня 2019 року позивач заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України подав до суду відповідь на відзив ОСОБА_1 , в якому зазначив, що у даному випадку прокурор звернувся до суду для здійснення представництва законних інтересів держави, у зв`язку з їх порушенням, а також, враховуючи те, що Міністерство оборони України та КЕВ м. Хмельницький як органи, уповноважені здійснювати функції у спірних відносинах, належним чином не здійснюють захист інтересів держави шляхом звернення до суду. Також зазначив, що у відзиві на позовну заяву відповідачка посилається на те, що відповідно до постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 року судом встановлено: правомірність добровільної відмови та уповноваженими органами від земельної ділянки площею 286,76 га, в тому числі, і її земельної ділянки; припинення земельної ділянки в один із способів передбачених ст. 141 ЗК України та в порядку передбаченому п. 45 Положення «Про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних сил України та основні правила користування наданими землями» затвердженого наказом Міністра Оборони України № 483 від 22.12.1997 року; винесення розпорядження у спосіб визначений законом. Вказані твердження, на думку позивача, не відповідають дійсності оскільки у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.11.2018 року по справі 924/1025/14 зазначено, що істотною передумовою для припинення права постійного користування землями оборони, які закріплені за структурними одиницями Збройних Сил України, та подальшої передачі таких ділянок у власність або у користування іншим особам є прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення за поданням МОУ. Оскільки землі оборони перебувають лише у користуванні МОУ, а розпоряджається ними Кабінет Міністрів України, відповідно до статті 142 ЗК України, виключно Кабінет Міністрів України має право припиняти право користування земельною ділянкою, що входить до складу земель оборони.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі № 916/1979/13 викладений такий правовий висновок: «Велика Палата Верховного Суду вважає, що рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватись з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права. На таку особу, позивача, з урахуванням принципу свободи розпорядження власними процесуальними правами, не можна покладати обов`язок об`єднання вимог про визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та вимог про скасування правовстановлюючих документів на земельну ділянку, укладених (виданих) на підставі такого рішення. Така позиція висловлювалася Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 923/466/17.»
Що стосується твердження про те, що держава в особі її органів добровільно відмовилася від права користування земельною ділянкою, то таке твердження, на думку позивача, є хибним.

Згідно п. 45 Положення «Про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та Основні правила користування наданими землями», затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 483 від 22 грудня 1997 року, передбачено, що передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 671 від 26 листопада 2014 року, якою затверджено Положення «Про Міністерство оборони України», а саме п. 8 Міністр оборони України приймає рішення у вигляді наказів та директив. Оскільки ні одного, ні другого документу не видавалось, то добровільної відмови від земельної ділянки не може бути. Разом з тим, відмова від земельної ділянки, як об`єкта нерухомості, здійснюється на користь власника, яким в даному випадку є Кабінет Міністрів України, а не Хмельницька РДА. Землі оборони перебувають у державній власності і лише у виключних випадках можуть бути передані до комунальної власності.

З приводу доводів про те, що прокуратурі було відомо про розпорядження районної державної адміністрації від 12.12.2006 року № 1300/06-р та оскаржуваний державний акт, то таке твердження також є хибним, оскільки у 2014 році спір виникав з приводу скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації № 471/06-р від 12.05.2006 року Про припинення права користування земельною ділянкою та призначення комісії по передачі земель МОУ в землі резервного фонду Копистинської сільської ради. Тобто, мова йшла про масив частини полігону в розмірі 286,79 га, а не про похідні рішення з боку Хмельницької районної державної адміністрації щодо відчуження земель на користь інших власників та користувачів.

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року підготовче провадження у справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 587/430/16-ц.

Ухвалою суду від 15 січня 2020 року підготовче провадження у справі було поновлено.

Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року підготовче провадження у справі було зупинено у зв`язку з призначенням по справі земельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 23 листопада 2020 року підготовче провадження по справі було поновлено у зв`язку з поверненням ухвали суду від 26 лютого 2020 року судовим експертом без виконання.

Ухвалою суду від 02 березня 2021 року підготовче провадження у справі було зупинено у зв`язку з призначенням по справі земельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 08 вересня 2021 року підготовче провадження по справі було поновлено у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта № 867/021 від 19.08.2021 року.

28 вересня 2021 року заступником військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України до суду було подано заяву про зміну предмета спору та збільшення позовних вимог, в якій він просить суд: визнати незаконним та скасувати розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області від 12 грудня 2006 року № 1300/06-р; визнати незаконним та скасувати розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області від 15.12.2006 року № 1350/06-р «Про затвердження проекту відведення та передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Копистинської сільської ради» в частині передачі у власність, відведення в натурі, виготовлення державного акту на право власності з земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Копистинської сільської ради громадянці ОСОБА_1 ; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 576372 від 18.01.2007 року; витребувати з володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га за кадастровим номером :06:019:0049 в користь КЕВ м. Хмельницький; стягнути з відповідача ОСОБА_1 судові витрати на користь військової прокуратури Західного регіону України в сумі 3 524 грн. за подання позовної заяви та 4 204 грн. за подання заяви про збільшення позовних вимог, що в сумі становить 7 728 грн.

Ухвалою від 28 вересня 2021 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Фомін Ю.А. підтримав змінені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник КЕВ м. Хмельницького в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з контактуванням представника з особою, в якої підтвердилась корона вірусна хвороба. Проте, з метою недопущення затягування розгляду справи та з урахуванням того, що інтереси КЕВ м. Хмельницький у даній справі представляє прокурор, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника КЕВ м. Хмельницький про відкладення розгляду справи.

Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 Ткачук Ю.Г. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що 23 грудня 1975 року виконавчим комітетом Хмельницької районної ради депутатів трудящих було видано Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині Хмельницького району акт на право користування землею, за яким у постійне користування було відведено 2 487,6 га землі.

20 жовтня 2005 року Хмельницька районна державна адміністрація звернулась до начальника Хмельницької квартирно-експлуатаційної частини Хмельницького району з проханням вирішити питання виготовлення документації, пов`язаної із вилученням земельної ділянки і передачею її у землі запасу Копистинської сільської ради, а саме, частини земель полігону військової частини НОМЕР_3 . У листі зазначено, що ця частина полігону не використовувалася за призначенням 15 років, основну її частину становлять яри, передача земельної ділянки не впливає на стан бойової підготовки військової частини НОМЕР_3 , використання земельної ділянки планується для потреб народного господарства.

28 жовтня 2005 року Хмельницька квартирно-експлуатаційна частина Хмельницького району звернулася до начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління з проханням порушити клопотання перед командувачем військами Західного оперативного командування про вилучення зі складу земель оборони до земель запасу Копистинської сільської ради земельних ділянок військового містечка № НОМЕР_1 (військового полігону Хмельницький) Хмельницького гарнізону у Хмельницькому районі загальною площею 286,7884 га. У листі зазначено, що використання ділянки під багатоповерхову забудову або під індивідуальне будівництво житла для військовослужбовців не передбачається у зв`язку з будівництвом житла в інших військових містечках; земельні ділянки планується використати в народному господарстві для вирощування сільськогосподарської продукції.

Рішенням Міністра оборони України від 17 березня 2006 року № 2688/з затверджено протокол № 16 засідання постійно діючої комісії Міністерства оборони України стосовно передачі земельної ділянки площею 286,79 га військового містечка № НОМЕР_1 до земель запасу за умови виділення 50 % земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону.

Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 12 травня 2006 року № 471/06-р припинено право користування земельною ділянкою Міністерства оборони України площею 286,79 га зі складу земельної ділянки площею 2 487,6 га на території Хмельницького району у зв`язку з добровільною відмовою.

Згідно з актом приймання-передачі від 16 травня 2006 року зі складу земельної ділянки площею 2 487,6 га здійснено передачу земельної ділянки Міністерства оборони України (військове містечко 65) загальною площею 286,79 га, розташованої на території Копистинської сільської ради, до земель резервного фонду Копистинської сільської ради.

Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 15 грудня 2006 року № 1300/06-р ОСОБА_3 (в подальшому після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер: :06:019:0049, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із земель земельної ділянки площею 286,79 га, право на користування якою Міністерством оборони України було припинено розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 12 травня 2006 року № 471/06-р у зв`язку з добровільною відмовою користувача.

На підставі цього рішення ОСОБА_5 18 січня 2007 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :06:019:0049, серії ЯБ № 576372 від 18.01.2007 року.

Згідно з висновком експерта № 867/021 від 19 серпня 2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером :06:019:0049, площею 2,0000 га, повністю накладається (входить до складу) на земельну ділянку площею 2487,6 га, що надана в постійне користування Хмельницькій КЕЧі на підставі Рішення виконавчого комітету Хмельницької районної ради депутатів трудящих № 277-в від 23 грудня 1975 р., яка посвідчується Актом на право користування землею б/н від 1975 року; також, земельна ділянка з кадастровим номером :06:019:0049, площею 2,0000 га, що посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 576372, що зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 , повністю накладається на земельну ділянку, площею 286,79 та, що була вилучена Хмельницькою районною державною адміністрацією із управління Міністерства оборони України згідно рішення № 471/06-р від 12 травня 2006 року.
Розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 12 травня 2006 року № 471/06-р про припинення права користування земельною ділянкою Міністерством Оборони України площею 286,79 га зі складу земельної ділянки площею 2 487,6 га на території Хмельницького району у зв`язку із добровільною відмовою користувача було оскаржено у судовому порядку військовою прокуратурою та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький (справа № 924/1025/14).

Так, згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

У частині другій статті 4 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з частиною четвертою статті 42 ЦПК України у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18).

У судовому процесі, зокрема у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18). Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом .

Звертаючись до суду із цим позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та КЕВ м. Хмельницький, заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України вказував на те, що відповідачці було незаконно передано у власність частину земельних ділянок військового полігону, в межах військового містечка № 65 Хмельницького гарнізону, на підставі оскаржуваного у справі № 924/1025/14 розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 12 травня 2006 року № 471/06-р .

Відповідно до статті 116 ЗК України (тут і далі у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться в тому числі у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі статтею 117 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Отже, за нормами Земельного Кодексу України земельна ділянка може бути передана у власність чи користування громадянина лише після її вилучення у попереднього власника чи користувача.

Судом встановлено, що розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 12 травня 2006 року № 471/06-р право користування Міністерства оборони України спірною земельною ділянкою, яка передана у власність ОСОБА_5 із земель земельної ділянки площею 286,79 га, було припинено у зв`язку із добровільною відмовою користувача.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2017 року у господарській справі № 924/1025/14, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 29 листопада 2018 року, відмовлено у задоволенні позову КЕВ м. Хмельницький до Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Кабінет Міністрів України, Міністерство оборони України м. Київ, військова частина НОМЕР_2 , про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 12 травня 2006 року № 471/06-р.

Вказане спростовує доводи позивача про те, що постановою Верховного Суду від 29 листопада 2018 року у справі № 924/1025/14 встановлено незаконність розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 12 травня 2006 року № 471/06-р, оскільки вказаним судовим рішенням було залишено без змін постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні позову про скасування цього розпорядження незаконним.

При цьому господарський суд виходив із того, що спірне розпорядження було прийнято органом державної влади - Хмельницькою районною державною адміністрацією. Зі сторони військових органів саме правопопередник КЕВ м. Хмельницький, а саме Квартирно-експлуатаційна частина Хмельницького району, листом від 28 жовтня 2005 року ініціював перед вищестоящим військовим керівництвом вилучення спірної земельної ділянки.

Хмельницька районна державна адміністрація Хмельницької області винесла оскаржуване розпорядження на підставі: клопотання та поданих матеріалів Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу Західного територіального квартирно-експлуатаційного відділу управління Міністерства оборони України від 06 травня 2006 року; листа Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України від 30 березня 2006 року; протоколу засідання постійно діючої комісії Міноборони України, затвердженого рішенням Міністра оборони України від 17 березня 2006 року. Зазначене свідчить, що вищевказане погодження пройшло всі ланки до найвищого військового керівництва.

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказане свідчить, що розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 12 травня 2006 року № 471/06-р на момент передачі спірної земельної ділянки у власність відповідачки, як і на момент розгляду цієї справи було чинним і не скасованим, оскільки судом у господарській справі № 924/1025/14 відмовлено у задоволенні позову КЕВ м. Хмельницький про скасування цього розпорядження.

З урахуванням вказаного, відмовляючи у задоволенні позову заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, суд виходить із того, що право користування спірною земельною ділянкою Міністерства оборони України припинилось у травні 2006 року після передачі цієї земельної ділянки на підставі акта приймання-передачі зі складу земель Міністерства оборони України до земель резервного фонду Копистинської сільської ради, а тому, Хмельницька районна державна адміністрація у межах своїх повноважень правомірно передала у власність відповідачці спірну земельну ділянку, яка на той час була вилучена з користування Міністерства оборони України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 116, 117 Земельного Кодексу України, ст. ст. 321 ч. 1, 328, 393 ч. 1 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області, визнання недійсним державного акта та витребування з володіння земельної ділянки - відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 29 жовтня 2021 року.

Суддя: О.М. Палінчак