ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» жовтня 2021 року

м. Харків

справа № 953/2054/21

провадження № 22ц/818/4164/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Пилипчук Н. П., Хорошевського О.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 , представник відповідача - ОСОБА_4 ,

треті особи Публічне акціонерне товариство «Національна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_5

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2021 року в складі судді Бородіної Н.М.

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Національна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_5 про відшкодування шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 27 травня 2018 року ОСОБА_3 , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Чернишевського зі сторони вулиці Маяковського в бік вулиці Ярослава Мудрого в місті Харкові. Наближаючись до перехрестя вулиці Каразіна та вулиці Чернишевського водій ОСОБА_3 проявив необачність, не зреагував на небезпеку у виді автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався зліва направо відносно його руху, своєчасно не застосував гальмування, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем, чим порушив вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

Цивільно правова-відповідальність ОСОБА_6 застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», за полісом № АМ/5804459 від 28 лютого 2018 року.

Відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР № 0000631 від 15 червня 2018 року за частиною 1 статті 286 КК України.

Під час проведення досудового розслідування призначено та проведено судову автотехнічну експертизу № 725/726/18 від 27 червня 2018 року, відповідно до якої в діях водія ОСОБА_6 вбачаються порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

03 липня 2018 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000631 та виділено копії матеріалів для притягнення водія ОСОБА_6 та водія ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за статтею124 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2018 року у справі № 640/13619/18 водія автомобіля VOLKSWAGEN CADDY ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та на нього накладено штраф в розмірі 340,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року у справі № 640/13619/18 рішення від 09 серпня 2018 року скасовано та винесено нову постанову, якою провадження у справі закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП через закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вина вказаною постановою в діях водія ОСОБА_6 не встановлювалась.

Вважав, що внаслідок порушень водієм ОСОБА_7 вимог чинного законодавства, йому завдано майнову шкоду, у виді механічних пошкоджень автомобіля.

Посилався на те, що в ході проведеного досудового розслідування слідчим призначено та проведено Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса судову автотоварознавчу експертизу № 15091 від 26 червня 2018 року, за якою вартість відновлювального ремонту автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 . складає 101 929,10 грн; величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортній пригоді 27 травня 2018 року, складає 61 587,88 грн.

Вказав, що для відновлення автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ним витрачено 105 302,00 грн, з яких вартість запчастин 68252,00 грн, вартість виконаних робіт - 67 050,00 грн.

Зазначив, що Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» йому відшкодовано суму з вирахуванням франшизи в розмірі 24 428,35 грн. Таким чином, невідшкодованою залишається шкода на суму 80 873,65 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 80 873,65 грн та судові витрати.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, однак ухвалою суду, яку постановлено, не виходячи до нарадчої кімнати, від 14 квітня 2021 року її залишено без розгляду.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2021 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись рішенням суду ОСОБА_1 та ОСОБА_3 через своїх представників подали апеляційні скарги, в яких ОСОБА_1 просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а ОСОБА_3 просив рішення суду змінити, а саме виключити з мотивувальної частини рішення висновок суду щодо наявності його вини в дорожньо-транспортній пригоді, що відбулась 27 травня 2018 року та визначення ступенів вини водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_6 мотивовані тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини у справі. Так, ОСОБА_1 вважав, що при встановлені ступеня вини в розмірі 90% та 10%, не зазначено мотивів. На його думку, ступінь вини водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинна визначатися у рівних частках. Зазначив, що водій ОСОБА_3 рухався із перевищенням дозволеної швидкості руху, чим дезорієнтував водія ОСОБА_5 . Посилався на те, що в позові наявна технічна помилка, оскільки для відновлення свого автомобіля ним витрачено саме 135 302,00 грн, а не 105 302,00 грн.

ОСОБА_3 в свою чергу вважав, що висновок експерта № 725/726/18 від 27 червня 2018 року не є категоричним, оскільки в ньому чітко не зазначено, що він є винним в цій дорожньо-транспортній пригоді.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду змінити.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що підстави для стягнення з ОСОБА_6 як винної особи матеріальної шкоди відсутні та суб`єктний склад відповідачів є належним.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 травня 2018 року, близько 12 години 10 хвилин на перехресті вулиці Чернишевського та вулиці Каразіна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження.

Відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР №0000631 від 15 червня 2018 року за частиною 1 статті 286 КК України.

Власником автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 від 13 січня 2018 року (а.с.10).

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_6 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28 лютого 2018 року № АМ 5804459, згідно якого ліміт за шкоду життю та здоров`ю 200 000,00 грн, ліміт за шкоду майну 100 000,00 грн (а.с.52,93).

29 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 27 травня 2018 року (а.с.94).

29 травня 2018 ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» з заявою про страхове відшкодування (а.с.95).

30 травня 2018 року Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» складено протокол (акт) огляду транспортного засобу (а.с.96-97).

За розрахунком страхового відшкодування, складеного Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» від 15 лютого 2019 року вартість відновлювального ремонту (без врахування зносу деталей, що замінюються) транспортного засобу NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становив 92 516,80 грн, розмір матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) становить 52 856,70 грн, франшиза (в % та грн) 2000,00 грн, сума страхового відшкодування 24 428,35 грн, підстава для зменшення розміру страхового відшкодування обопільна вина (а.с.105).

15 лютого 2019 року Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» складено страховий акт № ОЦВ-18-20-6683/1, за яким суму страхового відшкодування визначено в розмірі 24 428,35 грн (а.с.106).

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03 липня 2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000631 від 15 червня 2018 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину (а.с.13-15).

Як вбачається з висновку експерта № 725/726/18, складеного 27 червня 2018 року Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром:

згідно свідчень свідка ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_5 : у даній дорожній обстановці водій автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України. У діях водія автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з подією даної пригоди. У діях водія ОСОБА_6 також вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, але, з причин вказаних в дослідницькій частині висновку, встановити чи перебувають вони в причинному зв`язку з подією даної пригоди, не представляється можливим. Водій автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання ним вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України України.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 повинна була діяти відповідно до вимог пунктів 10.1, 16.11 та пункту 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України. У діях водія автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1, 16.11 та пункту 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з подією даної пригоди. Технічна можливість запобігання події для водія автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 визначалася виконанням нею вимог пунктів 10.1, 16.11 та пункту 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на питання, де відносно меж проїжджої частини сталося зіткнення?, не представляється можливим.

згідно свідчень свідка ОСОБА_6 : у даній дорожній обстановці водій автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на питання, чи є в діях водія автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які перебували з технічної точки зору в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою?, не представляється можливим. У даній дорожній обстановці водій автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 повинна була діяти відповідно до вимог пункту 16.11 та пункту 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України. У діях водія автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам пункту 16.11 та пункту 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з подією даної пригоди. Технічна можливість запобігання події для водія автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 визначалася виконанням нею вимог пункту 16.11 та пункту 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, для чого у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на питання, де відносно меж проїжджої частини сталося зіткнення?, не представляється можливим (а.с.18-28).

Як вбачається з висновку судової автотоварознавчої експертизи № 15091, складеного 26 червня 2018 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, вартість відновлювального ремонту автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 101 929,10 грн; величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди 27 травня 2018 року, - 61 587,88 грн; ринкова вартість автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди 27 травня 2018 року, - 147 409,02 грн (а.с.30-37).

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2018 року у справі № 640/13619/18 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею .124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн (а.с.54).

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково, постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2018 року скасовано та винесено нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_6 за статтею 124 КУпАП закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП (а.с.56).

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2018 року у справі № 640/13624/18 ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн (а.с.79).

З відповіді Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» № 09-02-16/9666 від 27 вересня 2019 року вбачається, що згідно страхового акту № ОЦВ-18-20-6683/1 та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, страховиком 19 лютого 2019 року здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 24 428,35 грн (а.с.51).

З копії квитанції на запчастини № 0000147 від 15 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 замовлено запчастин для проведення ремонту автомобіля на загальну суму 68 252,00 грн (а.с.58).

Як вбачається акту виконаних робіт від 14 вересня 2018 року, складеного ОСОБА_5 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9 був виконаний ремонт автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на загальну суму 67 050,00 грн (а.с.61).

Із розписки від 17 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 67 050,00 грн для проведення ремонтних робіт автомобіля NISSAN MІCRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Дані грошові кошти призначені тільки для ремонтно - відновлювальних робіт. Деталі для автомобіля ОСОБА_1 повинен надати додатково (а.с.67).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для того, щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Судом першої інстанції визначено, що винуватцями в дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_3 (10%) та ОСОБА_5 (90%). Сума збитку становить 135 302,00 грн. Виходячи із ступеня вини, як зазначив суд першої інстанції, 13 530, 20 грн підлягає стягненню з ОСОБА_6 , 121 771, 80 грн з ОСОБА_5 .

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», в якому застраховано цивільно правову відповідальність ОСОБА_6 , враховуючи обопільну вину, виплатив ОСОБА_1 суму страхового відшкодування 24 428,35 грн. Цивільно правова відповідальність ОСОБА_5 не застрахована.

Визначаючи ступінь вини ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , суд першої інстанції не залучив ОСОБА_5 до участі у справі як співвідповідачку. Із змісту апеляційних скарг вбачається, що однією із їх вимог є саме незгода позивача та відповідача щодо розміру ступеня вини винуватців дорожньо-транспортної пригоди, і як наслідок цього, розміру цивільно-правової відповідальності. У зв`язку з чим заявлені позивачем вимоги не можуть бути розглянуті судом і вирішені у спорі позивача з особою, яка не залучена до участі у справі та яка в такій ситуації має бути залучена співвідповідачем, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення належного відповідача позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.

Враховуючи відсутність належного суб`єктного складу, апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, а судове рішення зміні в редакції цієї постанови.

Разом з тим вказане не позбавляє ОСОБА_1 права повторно звернутися до суду із позовними вимогами, вірно визначивши суб`єктний склад та вказавши належних відповідачів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, однак з інших мотивів.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_1 задоволено частково, однак по суті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову, підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи в апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину судового рішення в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Н. П. Пилипчук

О.М. Хорошевський

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2021 року.