Ухвала

29 жовтня 2021 року

місто Київ

справа № 431/4588/20

провадження № 61-17541ск21

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області, приватного нотаріуса Старобільського міського нотаріального округу Луганської області Басової Ольги Миколаївни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 жовтня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить постанову Луганського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року в частині скасування рішення Старобільського районного суду Луганської області від 29 березня 2021 року, яким визнано суму недоотриманої пенсії у розмірі 126 276, 20 грн, з урахуванням інфляції у розмірі 167 793, 26 грн, а також зобов`язано Марківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити позивачу грошові кошти у розмірі 167 793, 26 грн. Просить рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

І. На порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ на підтвердження сплати судового збору.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до змісту касаційної скарги ОСОБА_1 оскаржує рішення суду апеляційної інстанції щодо вимоги майнового характеру про виплату грошових коштів у розмірі 167 793, 26 грн.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилом статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2 102 гривень.

Враховуючи наведені положення Закону України «Про судовий збір», Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», межі касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, сума судового збору за подання позову у 2020 році щодо вимог майнового характеру про виплату коштів у розмірі 167 793, 26 грн становила 1 677, 93 грн, а за подання касаційної скарги складає 3 355, 86 грн.

До касаційної скарги додано клопотання, в якому заявник просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги перевищує 5 % розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

На підтвердження свого майнового стану заявником надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з І кварталу 2020 року до другого 2021 року.

Відповідно до наведених відомостей за період І, ІІІ, ІV кварталів 2020 року відсутня інформація про доходи. У ІІ кварталі 2020 року у графі «Ознаки доходу» містяться такі відомості: «113-спадщина чи дарунок від члена сім`ї 1 та 2 ступенів споріднення».

Втім, у наведених відомостях та відповідно до змісту клопотання не наводиться інформація про грошове визначення спадщини чи дарунку, що дає підстави для висновку про неповноту відомостей про доходи заявника у 2020 році.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, § 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів (заяв, скарг).

Отже, ураховуючи відомості про майновий стан заявника за 2020 рік, Верховний Суд встановив підстави для зменшення розміру належного до сплати судового збору, проте відмовляє у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. У такому висновку Суд виходить з необхідності забезпечення відповідального та добросовісного виконання учасниками розгляду справи своїх процесуальних обов`язків та реалізації наданих процесуальним законом повноважень.

Суд зменшує розмір судового збору за подання скарги до суду касаційної інстанції до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, установленого у 2020 році - 2 102 гривень, який заявнику потрібно оплатити у строк, визначений у цій ухвалі суду касаційної інстанції. На підтвердження сплати судового збору належить суду надати документ, що підтверджує його оплату.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

ІІ. Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження зазначеного судового рішення заявник визначив те, що:

- (1) оскаржуване судове рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм процесуального права та порушенням норм матеріального права;

- (2) судом апеляційної інстанції ухвалено рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження

№ 12-189гс19), у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі № 418/2434/18 (провадження № 61-10590св19);

- (3) відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд визнає наведену заявником третю підставу касаційного оскарження такою, що є неналежно обґрунтованою. Заявник не визначив, щодо якої норми права та у яких подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, що стало підставою неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права й, відповідно, неправильного вирішення спору.

Верховний Суд констатує, що у разі наведення заявником підстави касаційного оскарження відповідно до пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України у касаційній скарзі потрібно зазначити, щодо якої саме норми процесуального та/або матеріального права відсутній правовий висновок Верховного Суду; інакше наведення такої підстави без належного обґрунтування не підлягатиме врахуванню Верховним Судом під час відкриття касаційного провадження.

Отже, заявнику потрібно подати виправлену редакцію касаційної скарги, в якій навести належні підстави касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, що мають бути викладені відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України.

ІІІ. За правилами частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Зі змісту рішення суду апеляційної інстанції випливає, що це рішення ухвалено 13 вересня 2021 року, повний текст складено 17 вересня 2021 року, касаційна скарга на таке рішення подана 25 жовтня 2021 року, отже із пропуском строку, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

До касаційної скарги додано клопотання, у якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції заявником отримано 24 вересня 2021 року.

На підтвердження зазначених обставин заявником долучено копію супровідного листа Луганського апеляційного суду від 20 вересня 2020 року, яким направлено копію рішення, зокрема ОСОБА_1 , та копію аркуша, на якому розміщена така інформація: назва суду апеляційної інстанції, трекінг Акціонерного товариства «УКРПОШТА» - 93 1, довідка про причини повернення/досилання із відміткою поштового відділення від 24 вересня 2021 року. Проте, аналіз змісту цього документа унеможливлює ідентифікувати отримувача такого листа та встановити, чи ним є саме ОСОБА_1 .

За наведених обставин, з метою подальшого вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, заявнику необхідно надати суду касаційної інстанції докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 оскаржуваного рішення визначеного ним дня - 24 вересня 2021 року, зокрема, копію конверта із відомостями про відправника та отримувача поштового відправлення, або інші письмові докази на підтвердження дати отримання заявником оскаржуваного рішення.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги залишити без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області, приватного нотаріуса Старобільського міського нотаріального округу Луганської області Басової Ольги Миколаївни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний