Справа №597/1112/21
Провадження №2/597/201/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2021 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Дудяка С.В.

з участю:

секретаря судового засідання Богдана В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

в с т а н о в и в:

Позивач в позовній заяві просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього в користь відповідачки на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини всіх його видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, які стягуються згідно судового наказу Заліщицького районного суду Тернопільської області від 08.04.2021 року по справі №597/545/21 в розмірі 1/4 частини всіх видів його щомісячного доходу, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дочкою повноліття.

Позивач у позовній заяві мотивує свій позов тим, що щомісячно з нього стягуються 2600 грн, що становить 1/4 частину всіх видів щомісячного доходу. Дана сума, як зазначає позивач, є для нього занадто великою, оскільки він непрацює, перебуває на обліку у центрі зайнятості, жодних прибутків і доходів немає. Крім цього, він доглядає свою перестарілу бабусю 1938 року народження, яка часто хворіє і потребує значних коштів на лікування. Також позивач зазначає, що змушений здійснювати догляд за своєю матір`ю, яка є одинокою, проживає з ним та бабусею, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги і стороннього догляду. Позивач наводить доводи того, що раніше він працював на будівництві і мав змогу сплачувати аліменти у розмірі визначеному судовим наказом, однак з настанням економічної кризи в державі, спричиненої пандемією COVID-19, він втратив роботу, підприємство де він працював закрилося.

За вказаних умов, враховуючи зміну його матеріального стану, позивач просить задовольнити його позов в повному обсязі позовних вимог і зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання малолітньої дочки.

Крім цього, позивач у письмових клопотаннях від 31.08.2021 року та 12.10.2021 року просить слухати дану справу у його відсутності.

Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою суду 05.08.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачці надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідачка відзиву на даний позов у визначений судом строк не подала, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомила, в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без її участі, так як проти цього не заперечує позивач.

Відповідно до ст.178 ч.8 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, тому відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та приходить до наступних висновків:

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2015 року по 30.04.2021 року.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області 30.03.2021 року по справі №597/383/21, яке набрало законної сили 30.04.2021 року, шлюб між сторонами розірвано.

Також встановлено, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 .

Судовим наказом Заліщицького районного суду Тернопільської області від 08.04.2021 року по справі №597/545/21 з позивача вирішено стягувати в користь відповідачки на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів щомісячного доходу, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

На підставі вищевказаного судового наказу Бережанським ВДВС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного МУМЮ (м.Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження №65702951.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 27.07.2021 року, складеного Бережанським ВДВС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного МУМЮ (м.Івано-Франківськ) із ОСОБА_1 з квітня 2021 року по липень 2021 року щомісячно стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини доходу від середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості - 10685 грн., що становить 2671,25 грн.

Згідно ст.182 ч.1, 2 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог.

У відповідності до ст.129 ч.3 п.4 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.ст.76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що він немає змоги сплачувати аліменти у визначеному судовим наказом Заліщицького районного суду Тернопільської області від 08.04.2021 року по справі №597/545/21 розмірі, як і достатньої аргументації потреби у зміні частки стягуваних аліментів з 1/4 до 1/6 його щомісячного доходу не містить його позовна заява.

Можливості надати докази чи додаткові пояснення щодо суті спору в судовому засіданні, позивач себе позбавив, клопотавши про розгляд справи у його відсутності.

А, тому, суд вважає, що з урахуванням вищенаведених обставин в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів слід відмовити за його недоведеністю.

Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 76-81, 89, 141, 178 ч.8, 211, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.ст.284, 354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, а відповідачеою протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Повне найменування сторін справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

З підстав неявки в судове засідання учасників справи датою ухвалення даного рішення є дата складення повного його тексту, відповідно до приписів ст.268 ч.4, 5 ЦПК України (у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення).

Повне рішення суду складено 25.10.2021 року.

Суддя

Степан ДУДЯК