ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
22-ц/821/1724/21 Справа № 700/1200/19 Номер провадження 22-ц/821/1724/21 22-ц/821/1725/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої Карпенко О.В.

суддів Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

за участю секретаря Захарченко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стовбуна Олександра Анатолійовича на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 12 травня 2020 року (ухваленого в приміщенні Лисянського районного суду Черкаської області під головуванням судді Бесараб Н.В.)та додаткове рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2020 року (ухваленого в приміщенні Лисянського районного суду Черкаської області під головуванням судді Яценко Г.М.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Лисянської об`єднаної територіальної громади, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

28 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Лисянського районного суду Черкаської області із позовом до Лисянської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22 грудня 2006 року ОСОБА_5 придбав у власність житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, що складається із Ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , земельної ділянки для обслуговування будинку площею 0,1385 га., земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,53 га в адміністративних межах Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області та причіп ПР ПГМФ 8302, д.н.з. НОМЕР_1 .

Позивачка вказує, що єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_5 була ОСОБА_6 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

ОСОБА_2 вказує, що є матір`ю та була опікуном померлої ОСОБА_6 , а тому має право на успадкування майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , яке могла би успадкувати її дочка, але не встигла цього зробити.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_2 звернулася до Лисянського районного суду Черкаської області із відповідним позовом та уточнившись з позовними вимогами, остаточно просила постановити судове рішення, яким визнати за нею право власності на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку могла би успадкувати її дочка, але не встигла цього зробити, а саме:

- на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 ;

- на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1385 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по АДРЕСА_1 ;

- на земельну ділянку площею 2,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області;

- причіп ПР ПГМФ 8302, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 12 травня 2020 року залучено до участі у справі у якості третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 12 травня 2020 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частки земельної ділянки площею 0,1385 га. для обслуговування житлового будинку, розташованої по АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, що належала ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на причіп ПР ПГМФ 8302, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що у зв`язку з визнанням заявлених ОСОБА_2 вимог відповідачем, за наявності законних підстав для задоволення позову, а також приймаючи до уваги, що це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

05 листопада 2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Полежака В.Ф. звернувся до Лисянського районного суду Черкаської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі мотивуючи тим, що при зверненні ОСОБА_2 до територіального сервісного центру МВС №8044 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м.Києві для реєстрації причіпа ПР ПГМФ 8302, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що у рішенні Лисянського районного суду Черкаської області від 12 травня 2020 року про визнання права власності на причіп не вказано номер шасі причепа, у зв`язку з чим позивачці в усній формі було відмовлено в реєстрації та надана довідка з усіма необхідними для реєстрації причепа даними для постановлення додаткового рішення.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд постановити додаткове рішення, яким визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на причіп ПР ПГМФ 8302, 2007 року випуску, VIN НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , дата реєстрації 03 листопада 2007 року, місце реєстрації ТСЦ №7144 РСЦ МВС м.Корсунь Шевченківський, що належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Додатковим рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2020 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Полежаки В.Ф. задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на причіп ПР ПГМФ 8302, 2007 року випуску, VIN НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , дата реєстрації 03 листопада 2007 року, місце реєстрації ТСЦ №7144 РСЦ МВС м.Корсунь Шевченківський, що належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Додаткове рішення обґрунтовано тим, що рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 12 травня 2020 року визнано за ОСОБА_2 право власності на причіп ПР ПГМФ 8302 державний номерний знак НОМЕР_1 , але не зазначено ідентифікуючої ознаки майна - тип та номер шасі, тому суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, зазначивши дані характеристики причіпа.

В апеляційній скарзі, поданій 17 серпня 2021 року, адвокат Стовбун О.А., який є представником ОСОБА_1 , особою, яка не приймала участі у розгляді справи, однак вважає, що судом першої інстанції вирішено питання про її права та обов`язки, вважаючи оскаржуване рішення необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи, просив суд скасувати рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 12 травня 2020 року та додаткове рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2020 року, винести постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 повністю відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у сумі 4230,00 грн.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що скаржниця ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 17 червня 1997 року по день смерті останнього ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебували у зареєстрованому шлюбі.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розподіл спільного майна подружжя, було затверджено мирову угоду сторін, відповідно до якої визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 та Ѕ частину земельну ділянку площею 0,1385 га.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не була залучена в якості співвідповідача у справі за позовом ОСОБА_2 , було порушено її майнові права та інтереси, оскільки за позивачкою визнано право власності в порядку спадкування за законом на певне майно, яке ОСОБА_1 вважає спільним майном подружжя і претендує на його успадкування.

15 вересня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стовбуна О.А., в якій ОСОБА_2 посилається на те, що доводи, наведені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, суперечать наявним по справі доказам, у зв`язку із чим просить суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 12 травня 2020 року та додаткове рішення від 20 листопада 2020 року залишити без змін.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність у справі підстав для закриття апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом ч.1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 січня 2020 року у справі № 2-1426/08, постанові від 30 січня 2020 року у справі № 646/6461/17 особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують або припиняють права або обов`язки цих осіб. Судове рішення слід вважати таким, яким вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки них осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 1715/2798/12 також зазначається, що в залежності від того, чи вирішувалось судовим рішенням питання про права та обов`язки особи, яка його оскаржує, визначається право на оскарження такого рішення. Судове рішення, що оскаржується особою, яка не залучалась до розгляду справи, повинно безпосередньо впливати на обсяг прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 320/915/19 міститься висновок про те, що за змістом статті 392 ЦПК України право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

У постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 2- 4392/09, постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 638/21181/15-ц, постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 705/2-1281/2010 передбачено, що особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права і обов`язки цих осіб. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, провадження № 61-41547сво18.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків заявника, та лише після встановлення таких обставин переглянути справу за його апеляційною скаргою, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 12 травня 2020 року та додаткове рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2020 року, представником ОСОБА_1 адвокатом Стовбуном О.А. зазначено, що оскаржуваними судовими рішенням порушено права та інтереси ОСОБА_1 , як власника Ѕ частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 та Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1385 га., що становить площу 0,06925 га., що визнано ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя та як спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , обґрунтовуючи тим, що скаржниця ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 17 червня 1997 року та по день смерті останнього (спадкодавця) ІНФОРМАЦІЯ_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме свідоцтва про одруження НОМЕР_5 від 17 червня 1997 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з 17 червня 1997 року дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с. 195)

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 , виданого 04 грудня 2013 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 58, 185)

Відповідно до ухвали Лисянського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя, було затверджено мирову угоду сторін, відповідно до якої визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 та Ѕ частину земельну ділянку площею 0,1385 га., за кожним.(а.с. 192)

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції 27 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 було надана виписка із рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2011 року, відповідно до якої шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було розірвано, у зв`язку із чим посилання ОСОБА_1 на порушення її майнових прав, як спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є безпідставними.

Враховуючи, що в мотивувальній частині рішення Лисянського райсуду Черкаської області від 12.05.2020 року не містяться висновків суду про права та обов`язки ОСОБА_1 та у резолютивній частині рішення суд не вирішував і не вказував про права та обов`язки останньої, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що права ОСОБА_1 оскаржуваним нею рішенням безпосередньо не порушені.

Крім того, всупереч вимогам ст. 352 ЦПК України, зі сторони ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду не було надано доказів про наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосереднього вирішення судовим рішенням питання про її права, інтереси, обов`язки.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуваними рішеннями суду першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , як особи, яка не приймала участі в розгляді справи, не вирішувалося, оскаржувані рішення будь-яких висновків відносно ОСОБА_1 не містять, у зв`язку із чим апеляційне провадження за апеляційними скаргами, поданими представником ОСОБА_1 адвокатом Стовбуном О.А. на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 12 травня 2020 року та додаткове рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2020 року підлягає закриттю.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, апеляційний суд ,-

у х в а л и в :

Провадження за апеляційними скаргами, поданими представником ОСОБА_1 адвокатом Стовбуном Олександром Анатолійовичем на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 12 травня 2020 року та додаткове рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Лисянської об`єднаної територіальної громади, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня її постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.О. Єльцов

Л.В. Нерушак