Справа № 2-680/11
Провадження № 4-с/643/99/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Коцюбинської М.С., представника боржника ОСОБА_1 , представника стягувача Новікової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_2 на рішення старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Савенкова Станіслава Михайловича, стягувач Кредитна спілка «Самопоміч»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - боржник) звернувся до Московського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Савенкова С.М. про арешт коштів боржника від 19.07.2021 року у виконавчому провадженні № 40331154 (далі Постанова) у розмірі 100 % накладення арешту на кошти, що містяться в АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 на зарплатному картковому рахунку фізичної особи № (далі Рахунок).

В обґрунтування скарги зазначено, що Постановою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на Рахунку боржника, який призначений для зарахування заробітної плати. У зв`язку з наведеним на даний час заблоковано повністю Рахунок, на який зараховується заробітна плата, тобто 100 % доходу. Між тим стягнення з доходу боржника (заробітної плати) можливе лише в розмірі 20 %, а інші кошти, що залишились (в розмірі 80 % від заробітної плати) повинні бути передані боржнику, тому їх арешт є незаконним. В позасудовому порядку вирішити питання щодо скасування Постанови не виявилось можливим.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.08.2021 року відкрито провадження у справі, скаргу призначено до розгляду.

Представник боржника в судовому засіданні вимоги скарги та викладені в ній доводи підтримав у повному обсязі.

Представник стягувача в судовому засіданні 19.10.2021 року заперечувала проти задоволення скарги. Зазначила на відсутності доказів того, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку, отримані боржником саме в якості заробітної плати, а не є іншими доходами боржника.

Державний виконавець у судове засідання 19.10.2021 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Після постановлення судом вступної і резолютивної частини ухвали, до суду надійшов відзив державного виконавця, в якому він просив відмовити в задоволенні скарги. Оскільки зазначений відзив надійшов після постановлення вступної і резолютивної частини ухвали та не досліджувався в судовому засіданні, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав надавати йому оцінку по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 40331154 з примусового виконання виконавчого листа № 2-680/11, виданого 13.12.2012 року Московським районним судом м. Харкова, про стягнення солідарно з боржника, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КС «Самопоміч» заборгованості в розмірі 246467,51 грн.

Оскаржуваною Постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках та належать боржнику, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно довідки АТ «Райффайзен Банк» від 23.07.2021 року, боржнику у вказаному банку відкрито зарплатний картковий Рахунок № НОМЕР_2 в гривнях і до вказаного рахунку випущено платіжну картку.

Як вбачається з довідок ТОВ «Компанія «Біко» від 31.08.2021 року та 06.10.2021 року, боржник працює у вказаному товаристві та займає посаду менеджера з питань регіонального розвитку. Заробітна плата перераховується боржнику на Рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк».

Згідно постанови старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Савенкова С.М. від 03.09.2021 року, вирішено звернути стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у ТОВ «Компанія «Біко», та здійснювати відрахування із доходів боржника в розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 201388,25 грн.

Оцінюючи доводи і аргументи учасників справи, а також надані учасниками справи докази, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України будь-яких даних відносно того, що Рахунок боржника, на який перераховується заробітна плата, є рахунком із спеціальним режимом використання або іншим рахунок, звернення стягнення на які заборонено законом, боржником суду не надано.

Із змісту оскаржуваної Постанови вбачається, що державний виконавець визначив банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

АТ «Райффайзен Банк», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на Рахунку виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, Рахунок боржника не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі № 756/1927/16-ц.

В цій же постанові Верховним Судом зазначено, що арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому висновок судів про те, що накладення арешту на грошові кошти боржника порушує його право на отримання заробітної плати є необґрунтованим.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги про скасування постанови державного виконавця щодо накладення арешту на рахунок фізичної особи - боржника, призначений для отримання особистих коштів, зокрема, заробітної плати, та відмовив у задоволенні скарги в справі, аналогічній даній.

Аналогічну позицію викладено і в постанові Харківського апеляційного суду від 17.06.2021 року в справі № 952/37/21, провадження № 22-ц/818/2366/21.

Суд під час розгляду даної цивільної справи не вбачає підстав відступати від вказаних вище висновків щодо застосування норм права, які є останніми за часом висновками в подібних правовідносинах.

Судом під час розгляду даної цивільної справи встановлено, що державний виконавець, звертаючи стягнення на грошові кошти боржника та накладаючи арешт на Рахунок боржника, діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та з метою виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Будь-яких даних відносно того, що Рахунок боржника є рахунком із спеціальним режимом використання або іншим рахунок, звернення стягнення на які заборонено законом, судом не отримано.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. 258-261, 353-354, 447-452 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Савенкова Станіслава Михайловича відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Д.А. Крівцов