Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

з участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина - ОСОБА_5 у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи дня звернення до суду та досягнення дитини повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у позивача та відповідача є спільна дитина. Рішенням суду в 2015 році було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1500,00 гривень щомісячно. В подальшому було відкрито виконавче провадження. На даний час дитина навчається в приватному ліцеї за який позивач здійснює оплату. Крім цього, дитина відвідує музичну академію, спортивну секцію з сквошу тощо. Позивач сплатила за 2022-2023 навчальний рік в навчальному закладі Чеської Республіки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні

Суд вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, проаналізувавши надані докази та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 батьками якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 7)

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 05.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

З інформаційної довідки АСВП вбачається, що виконавчий лист № 755/586/15-ц від 29 квітня 2015 року перебуває на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1ст. 181 СК України).

Позивач звертаючись до суду з позовом просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина - ОСОБА_5 у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та досягнення дитини повноліття.

Однак, судом встановлено, що позивач скористалась наданим їй правом та звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням суду по цивільній справі № 755/568/15-ц від 27 лютого 2015 року позов було задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини аліменти в розмірі 1500,00 гривень.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Диспозитивність та змагальність сторін є одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України).

Диспозитивність передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів в повному обсязі, оскільки по даному предмету спору є судове рішення та перебуває на виконанні у державній виконавчій службі.

В порядку ст. 141 ЦПК України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, у зв`язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 150, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27 жовтня 2021 року.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.О. Яровенко