Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6192/21 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 45 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б, Галацевич О.М.

за участю секретаря

судового засідання Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/6192/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 20 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Лєдньова Д.М. в м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м.Житомира із позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 300,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 120 000,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що відповідачем ОСОБА_2 завдано позивачу тілесних ушкоджень, що встановлено та підтверджується ухвалою Богунського районного суду м.Житомира 03 березня 2020 року про закриття кримінального провадження у справі № 295/11541/18 по обвинуваченню ОСОБА_2 по ч.1 ст.125 КК України.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира 30 січня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 05 січня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у перегляді зазначеного рішення за нововиявленими обставинами. В обґрунтування існування нововиявлених обставин позивач посилався на наявність ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 03 березня 2020 року, яка вступила у законну силу відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 28 травня 2020 року, про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст.49 КК України за строком давності.

Позивач зазначив, що в постанові Житомирського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року, винесеної за наслідками розгляду його апеляційної скарги на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05 січня 2021 року про відмову у перегляді рішення за нововиявленими обставинами, вказано, що обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалення судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

З урахуванням вищевикладеного та вбачаючи в діях відповідача наявність майнової та моральної шкоди, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20 травня 2021 року на підставі п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди з нових підстав, оскільки на момент постановлення рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 січня 2018 року ще продовжувалось досудове розслідування в межах кримінальному провадженню № 0007855.

Скаржник зазначає, що 28 грудня 2016 року близько 12 год. за адресою: АДРЕСА_1 , між сусідами, серед яких були ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , з одного боку та ОСОБА_1 з іншого боку, виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин щодо встановлення дорожнього знаку поблизу місця проживання останніх. Внаслідок умисних дій, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді синців та крововиливу на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень від неправомірних дій ОСОБА_2 , що підтверджується висновком експерта №3041 від 29.12.2016 року та медичними довідками. Також позивачу завдано матеріальної шкоди, яка полягає у понесених витратах на лікування, купівлі медичних препаратів на суму 180,55 грн. та забрудненні одягу після побиття, який позивач оцінив у 120 грн.

Про те, що це нова обставина було встановлено постановою Житомирського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року, якою позивачу було відмовлено в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05 січня 2021 року щодо задоволення його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 січня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди. Зокрема у вказаній постанові зазначено, що обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Відповідно, на думку скаржника, він має право звернутись з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, оскільки, ухвала Богунського районного суду м.Житомира від 03 березня 2020 року у справі № 295/11541/18 по обвинуваченню ОСОБА_2 по ч.1 ст.125 КК України, якою було закрито кримінальне провадження, є новою обставиною, невідомою суду при ухваленні рішення Богунського районного суду від 30 січня 2018 року по цивільній справі №295/6989/17 і жодних перешкод у прийнятті його позовної заяви у суду не було.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин. Про дату час та місце розгляду справи був повідомлений. З урахуванням положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 2017 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів: ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 75 грн. та моральну шкоду в сумі 40000 грн, ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 75 грн. та моральну шкоду в сумі 120000 грн, ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 75 грн. та моральну шкоду в сумі 25000 грн, ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 75 грн. та моральну шкоду в сумі 15000 грн, ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 75 грн. та моральну шкоду в сумі 40000 грн, а всього на суму 200300,00 грн. При цьому посилався на те, що 28.12.2016 року між позивачем та відповідачами виник конфлікт, під час якого позивачу нанесено тілесні ушкодження, в наслідок чого він зазнав фізичного болю та душевних страждань, був вимушений проходити лікування, тобто неправомірними діями відповідачів йому завдано матеріальну та моральну шкоду.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 30 січня 2018 року по цивільній справі №295/6989/17, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 12 липня 2018 року, позов залишено без задоволення. При цьому, суди виходили з недоведеності вини відповідачів та відсутності причинно-наслідкового зв`язку між фактом заподіяння легких тілесних ушкоджень і розладом здоров`я позивача, а відтак, відсутністю підстав для відшкодування заподіяної шкоди (а.с.39).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03.03.2020 року у справі №295/11541/18 кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст. 125 КК України було закрито на підставі ст. 49 КК України за строком позовної давності.

У 2020 році ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 300,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 120000,00 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем ОСОБА_2 завдано позивачу тілесних ушкоджень під час конфлікту, який стався між сторонами 28.12.2016 року. При цьому на обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на вказану ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 03 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, як на нову обставину, яка підтверджує вину ОСОБА_2 у заподіянні йому тілесних ушкоджень.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 04 квітня 2020 року провадження у справі № 295/9783/20 за вказаним позовом ОСОБА_1 було закрито на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що набрало законної сили рішення суду у справі № 295/6989/17, яке ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Дана ухвала не оскаржувалась позивачем ОСОБА_1 та набрала законної сили.

В подальшому, у червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, в якій просив переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати рішення Богунського районного суду м.Житомира від 30 січня 2018 року по цивільній справі №295/6989/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05 січня 2021 року, яка залишена в силі постановою Житомирського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 січня 2018 року суду за нововиявленими обставинами (а.с.39-41).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє

у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Судом під час розгляду справи встановлено, що ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 04 квітня 2020 року було закрито провадження у справі № 295/9783/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Предметом вимог позову ОСОБА_1 , поданого у 2020 році у справі №295/9783/20, було також відшкодування матеріальної шкоди на суму 300,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 120000,00 грн, яка заподіяна неправомірними діями ОСОБА_2 , під час конфлікту, який стався 28.12.2016 року. На обґрунтування та на підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 посилався на постанову Богунського районного суду м.Житомира 03 березня 2020 року про закриття кримінального провадження у справі №295/11541/18 по обвинуваченню ОСОБА_2 по ч.1 ст.125 КК України.

У цій справі № 295/6192/21, предметом позову є такі самі вимоги, з тих самих підстав, з посилання на нову обставину, а саме: постанову Богунського районного суду м.Житомира від 03 березня 2020 року про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 , як і у цивільній справі №295/9783/20, провадження у якій було закрито на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Таким чином, встановивши зі змісту ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 04 квітня 2020 року у справі №295/9783/20 та заяви ОСОБА_1 , яка подана у травні 2021 року до Богунського районного суду м. Житомира, що в обох справах брали участь ті самі сторони, вимоги ОСОБА_1 мають один і той самий зміст і заявлені з одних і тих самих підстав, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки на момент вирішення судом питання про відкриття провадження у справі вже існувала ухвала суду, яка набрала законної сили, про закриття провадження у справі між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 травня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2021 року.

Головуючий Судді