636/1657/21
УХВАЛА

іменем України

01 листопада 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

судді Бібіка О.В.,

з участю: секретаря Попіка С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "ГТР-А" про стягнення компенсації за невикористані відпустки, відшкодування шкоди та понесених збитків,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2021 в провадження Зміївського районного суду Харківської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "ГТР-А" про стягнення компенсації за невикористані відпустки, відшкодування моральної шкоди та понесених збитків.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.06.2021 провадження у справі відкрито.

21.07.2021 від представника відповідача ТОВ "ГТР-А" Поліщук О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ "ГТР-А" 6241,88 грн компенсації за невикористану відпустку; в частині позовних вимог про стягнення 6603,26 грн компенсації за невикористану відпустку відмовити; до позовних вимог про стягнення моральної шкоди застосувати позовну давінсть.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

09.08.2021 до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій просила стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн та 10370,00 грн витрат на оплату юридичних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного:

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а, відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19); Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19 (провадження № 61-1807св20); Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20) зазначено, що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) відступив від висновку, сформульованого у зазначених постановах, конкретизувавши його таким чином: закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З видаткового касового ордеру від 31.12.2020, заяви ОСОБА_1 від 25.03.2021, квитанції Приватбанк від 30.06.2021 вбачається, що на карту № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 зараховано заробітну плату за грудень 2020 та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 6241,88 грн та 6285,25 грн, а всього 12527,13 грн (а.с. 80, 81, 82)

Як вбачається з заяви від 09.08.2021, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на юридичні послуги у розмірі 10370,00 грн (а.с. 105)

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

У зв`язку з вищевикладеним, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст.255, ч. 2 ст.255 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю "ГТР-А" (ідентифікаційний код юридичної особи 38162243, місце знаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Тичини, буд. 43-Б) про стягнення компенсації за невикористані відпустки, відшкодування шкоди та понесених збитків - закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01.11.2021.

Суддя: