Провадження № 2/761/752/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Колзаковій К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОГРУПСЕРВІС», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

В липні 2019р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом (а.с. 1-7) до відповідача ТОВ «ЕКОГРУПСЕРВІС», в якому просив суд:

- стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 18-04-2 від 21 квітня 2018р. (далі по тексту - договір) у розмірі 538811,0 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21 квітня 2018р. між сторонами було укладено договір, відповідно до якого відповідач, як замовник доручив позивачу, як виконавцю, а останній взяв на себе обов`язок надавати відповідачу послуги (юридичну допомогу) в обсязі та на умовах, що зазначені в цьому договорі, а саме здійснення представництва інтересів ОСОБА_3 в правовідносинах щодо визнання майна спільним майном подружжя та його поділу.

На виконання зазначеного договору, позивачем, як виконавцем було виконано ряд робіт, та складено Акти №№ 001, 002 здачі - прийняття робіт згідно договору від 08 червня 2018р. та 08 січня 2019р. відповідно. Зазачені Акти були погоджені керівником відповідача, при цьому стороною відповідача було визнано, що роботи виконані задовільно в повному обсязі і сторона відповідача не має претензій. Разом з тим, з невідомих стороні позивача обставин відповідачем не було сплачено вартість цих робіт, як і не зазначена причина їх несплати. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2019р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

29 жовтня 2019р. протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва було притягнуто до участі у справі, в якості третьої особи ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання сторони, третя особа, не з`явилися, про час та місце розгляд справи були повідомлені в установленому законом. Сторона позивача клопотала перед судом про розгляд справи у свою відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, з підстав наведених у позові. Решта учасників процесу поважності причин неявки не повідомили, при цьому стороною відповідача відзив на позов не подавався, як і не були подані пояснення від третьої особи.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й інші юридичні факти.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 21 квітня 2018р. між сторонами було укладено договір, відповідно до п. 1.1. якого відповідач, як замовник в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі в строк з 21 квітня 2018р. по 21 березня 2019р. доручає позивачу, як виконавцеві, а останній бере на себе зобов`язання виконати наступні роботи щодо підготовки та подання до суду документів і здійснення представництво інтересів ОСОБА_3 .

Вартість послуг з договору визначається в сумі 20000,0 дол. США, що еквівалентно 524400,0 грн. по курсу НБУ на момент підписання договору (п. 3.1. договору).

Згідно п. 3.3. договору передача виконаних робіт виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється Актом приймання - передачі виконаних робіт, який підписується повноважними представниками сторін після фактичного виконання робіт.

21 квітня 2018р. третьою особою, в порядку передоручення в інтересах ОСОБА_3 було уповноважено позивача здійснювати представництво інтересів останньої в будь-яких організаціях, установах або підприємствах незалежно від форм власності, в тому числі судах України загальної юрисдикції, з усіма правами наданими стороні.

08 червня 2018р., 08 січня 2019р. між сторонами були підписані Акти № 001, № 002 здачі - прийняття робіт згідно договору, відповідно до яких, загальна вартість робіт за Актом № 001 склала 261717,0 грн. за Актом № 002-277094,0 грн. При цьому сторони підтверджують, що зазначені в цих актах роботи виконані задовільно, в повному обсязі, і сторони не мають претензій одна до одної.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що стороною відповідача не були виконанні зобов`язання за договором і не сплачена вартість наданих і виконаних позивачем робіт.

За ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір про надання послуг є складним зобов`язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов`язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Статтею 902 ЦК України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст. ст. 629 та 654 ЦК України, визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а його зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що відповідач безпідставно ухиляється від виконання договору і не сплачує йому винагороду за певний період часу.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

За змістом ч. 2-4 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Судом встановлено, і це не заперечували сторони протягом всього часу розгляду справи в суді, що 27 червня 2018р. довіреність на підставі якої діяв позивач в інтересах ОСОБА_3 була скасована розпорядженням останньої.

В процесі розгляду справи в суді, ні стороною позивача, ні стороною відповідача не було надано суду жодного належного і допустимого доказу, того, що ОСОБА_3 уповноважувала відповідача діяти в її інтересах для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Таким чином, враховуючи час виконання позивачем своїх зобов`язань за договором (послуг та робіт) за Актом № 002, він не був уповноважений ОСОБА_3 на їх виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ч. 1 ст. 903 ЦК України, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість виконаних позивачем робіт за Актом № 001 здачі - прийняття робіт згідно договору від 08 червня 2018р. у розмірі 261717,0 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2617,17 грн.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 13, 15, 16, 525, 526, 627, 629, 638, 901, 903 ЦК України; суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОГРУПСЕРВІС» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Орловська, буд. 21), третя особа: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації6 АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОГРУПСЕРВІС» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором № 18-04-2 від 21 квітня 2018р. у розмірі 261717,0 /двісті шістдесят одна тисяча сімсот сімнадцять/ грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОГРУПСЕРВІС» на користь держави судовий збір у розмірі 2617 /дві тисячі шістсот сімнадцять/ грн. 17 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 08 жовтня 2021р.

Суддя: