02.11.2021
Справа № 720/2128/21
Провадження № 2-н/720/767/21
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

02 листопада 2021 року суддя місцевого Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Новоселицького районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним повідомлення ОСОБА_2 від 24 вересня 2019 про розірвання договору оренди від 06 березня 2012 року та витребування нежитлових виробничих приміщень, які розташовані по АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння.

Однією з умов реалізації права на пред`явлення позову є підсудність справи.

Установленню конкретного суду з урахуванням його територіальної юрисдикції, до якого слід звернутися за вирішенням певної цивільної справи, покликані сприяти закріпленні у статтях 27-30 ЦПК України правила територіальної підсудності.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 30 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна територіальна підсудність встановлюється у випадках, передбачених законом, і означає, що заява може бути подана тільки до певного суду. В цьому випадку застосування інших видів підсудності не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно п. 42 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна(частина перша статті 114 ЦПК). За положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. До виключної підсудності належать позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» правила виключної підсудності діють також у випадку пред`явлення кількох позовних вимог, пов`язаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Отже, за наявності в позові вимог, що виникають з приводу нерухомого майна, визначальним для визначення підсудності справи є положення ч. 1 ст. 30 (виключна підсудність) ЦПК України, за якими позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Європейський суд з прав людини в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» прийшов до правової позиції, що у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив визнати недійсним повідомлення ОСОБА_2 від 24 вересня 2019 про розірвання договору оренди від 06 березня 2012 року та витребувати з володіння ОСОБА_2 нежитлові виробничі приміщення, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Тобто, в даному випадку між сторонами спір виник з приводу визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, предметом якого є нерухоме майно, яке не розташовано в межах юрисдикції Новоселицького районного суду, а належить до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Чернівці.

У зв`язку з чим, до вказаного позову застосовуються не загальні правила підсудності визначені ст. 27-29 ЦПК України, а виключна підсудність, передбачена ст. 30 ЦПК України, правила якої діють також у випадку пред`явлення кількох позовних вимог, пов`язаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Відповідно до ч.9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно з вимогами ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Таким чином, оскільки справа належить до виключної юрисдикції (підсудності) Шевченківського районного суду м. Чернівці, позовна заява підлягає передачі за підсудністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 187 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, передати за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Чернівці.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ляху Г.О.