ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

01 листопада 2021 року

м. Харків

справа № 641/5933/20

провадження № 22-ц/818/3863/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство «Благоустрій міста Ізюма»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року, ухвалене суддею Боговським Д.Є., -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В обгрунтування позову зазначає, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира знаходиться у будинку, утримання, експлуатацію та управління яким, відповідно до Договору про здійснення управління житлового будинку №01/01/03/17 від 01 березня 2017 року, укладений між ОСББ «Луч 124/7» та ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт», здійснює ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт». Також зазначає, що 01 грудня 2013 року між ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» та відповідачем було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Вказує, що відповідач зобов`язаний оплачувати послуги за надані йому комунальні послуги. Між тим, останній ігнорує покладений на нього обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг щодо сплати у повному обсязі коштів за утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Так, з 01 січня 2019 року відповідачем не сплачено жодного разу за надані послуги. У зв`язку з чим, станом на 01 серпня 2020 року за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 12 652,58грн., яка складається з: 10 551,59грн. - за надані послуги, 140,82грн. за вивезення побутових відходів, 191,57грн. інфляційні втрати, 1 768,60грн. 3% річних, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та вирішити питання про судові витрати.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року позов ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01 січня 2019 року по 01 серпня 2020 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 12 652,58грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2 102грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що до позовної заяви позивачем додано розрахунок заборгованості не за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а заборгованість по сплаті квартплати та заборгованість по сплаті за вивіз побутових відходів.

Зазначає, що квартплата сплачується за користування житлом виключно на підставі договору найму житлового приміщення. Між тим, вказана квартира належить йому на праві власності, а тому підстав для стягнення квартплати не вбачається.

Зазначає, що до теперішнього часу позивач жодного разу не направив йому квитанції з вимогою про сплату заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, а лише направляв квитанції про необхідність сплати трьох видів платежів: квартплати, вивезення побутових відходів та відшкодування витрат.

При цьому вказує, що він як власник квартири не повинен сплачувати квартплату за користування належною йому квартирою, яка відноситься до приватного житлового фонду, але згоден своєчасно сплачувати за надані позивачем комунальні послуги відповідно до діючого законодавства та існуючого між ними договору від 01 грудня 2013 року за обслуговування внутрішньобудинкових та прибудинкових територій.

Крім того, у договорі від 01 грудня 2013 року не передбачено відшкодування витрат, які постійно фігурують у квитанції і для нього не зрозуміло за що саме він повинен відшкодовувати кожного місяця значні не передбачені договором витрати та що це за витрати.

У відзиві на апеляційну скаргу ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а заочне рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що відповідач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати комунальних послуг.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 липня 2021 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із доведеності та обгрунтованості заявлених позовних вимог.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Дана квартира знаходиться у будинку, утримання, експлуатацію та управління яким, відповідно до Договору про здійснення управління житлового будинку №01/01/03/17 від 01 березня 2017 року, укладений між ОСББ «Луч 124/7» та ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт», здійснює ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт».

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Закон).

Згідно ч.1 ст.6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Так, у пункті 6, 14 частини 1 статті 1 Закону зазначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Частиною 1 статті 9 Закону передбачень, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.

Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:

1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;

2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Управитель у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території.

Статтею 5 Закону передбачено, що житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Приписами п.5 ч.2 ст.7 Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язани оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року власник та наймач (орендар) квартири серед іншого зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) віднесено до житлово-комунальних послуг.

Апеляційним судом встановлено, що 01 березня 2017 року між ОСББ «Луч 124/7» та ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» було укладено договір №01/01/03/17 про здійснення управління житлового будинку

Так, відповідно до умов вказаного договору Об`єднання Співвласників Багатоквартирного Будинку «Луч 124/7» доручив Виробничому кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» управління будинком та об`єктами благоустрою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктами 4.1., 4.3. Договору встановлено, що виконавцю доручена функція з належної експлуатації житлового комплексу та забезпечення відповідних умов користування власним, неподільним та загальних майном власників; виконавець виконає функцію щодо сприяння укладанню окремих договорів мешканцями об`єкту.

01 грудня 2013 року між ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій предметом якого є забезпечення надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_3 , а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Споживачу належить квартира АДРЕСА_4 у цьому будинку.

Матеріали справи свідчать, що за вказаною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_3 та є споживачем послуг з утримання та обслуговування вказаного будинку, які їй надає ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт».

Згідно положень ч.1 ст. 151 та ст.162 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

З викладеного вбачається, що саме на власника квартири покладено обов`язок з утримання житла, в т.ч. сплачувати комунальні послуги.

Оскільки, як зазначалось вище, власник вказаної квартири є саме ОСОБА_3 , тому саме з нього підлягає стягненню заборгованість по сплаті комунальних послуг.

У позовній заяві ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» зазначає, що станом на 01 серпня 2020 року за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 10 551,59грн. - за надані послуги та 140,82грн. за вивезення побутових відходів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, на підтвердження позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 01 січня 2019 року по липень 2020 року згідно якого заборгованість по квартплаті становить 10 551,59грн. та 140,82грн. за вивезення побутових відходів.

Вказаний розрахунок відповідачем не спростовано.

Доводи відповідача, що встановлені позивачем тарифи не відповідають вимогам діючого законодавства, колегією суддів не приймаються.

Матеріали справи свідчать, що договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 грудня 2013 року встановлено розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення цього договору. Визнано, що розрахунковим період є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця.

Також зазначено, що виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, визначених у додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору.

У подальшому протоколом загальних зборів ОСББ «Луч 124/7» житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 від 24 грудня 2018 року затверджено підвищення тарифу на 22,15%, тобто на 1,062грн. за квадратний метр площі на утримання будинку та прибудинкової території з жовтня 2018 року. З 01 жовтня 2018 року тариф за один квадратний метр буде складати 5,856грн., замість старого тарифу 4,794грн.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем також надано кошторис витрат за послугу з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_2 затверджений Головою кооперативу ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт».

Тарифи за послуги з утримання будинку та прибудинкової території були сформовані у відповідності до вимог ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та затверджені протоколами загальних зборів членів ОСББ «Луч 124/7», в якому було затверджено калькуляцію тарифів (внесків та платежів) на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт».

Отже, з викладеного вбачається встановлення тарифів та їх зміна на послуги з утримання будинку та прибудинкової території в даному випадку відповідає вимогам ч.ч.2, 3 ст.10 Закону.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» такі послуги надаються виключно на договірних засадах, стаття 20 цього ж закону передбачає що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Тому у випадку фактичного користування житлово-комунальними послугами відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати такі послуги за тарифами для населення встановленими виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування.

Водночас споживач для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги повинен не лише не мати відповідного договору та фактично ними не користуватися, а відмовитися в установленому порядку від їх отримання.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №210/5796/16-ц.

Таким чином, відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати такі послуги, у випадку фактичного користування ними.

В матеріалах справи відсутня відмова відповідачів від надання житлово-комунальних послуг у встановлену законом порядку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Згідно наданого позивачем розрахунку, у зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 191,57 грн. - індексу інфляції за час прострочення та 1768,60 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що розрахунок заборгованості в частині нарахування 3% річних є помилковим, оскільки їх нарахування здійснено не на суму щомісячного платежу, а на загальну суму боргу щомісяця з урахуванням попередньої заборгованості, що є подвійним нарахуванням. Крім того, нарахування здійснено за помилковий період, а саме 01 числа кожного місяця, а не з 21 числа, коли виникла заборгованість, оскільки обов`язок споживача сплатити комунальні послуги передбачений до 20 числа місяця за розрахунковим.

Сума 3% річних за період з 01 січня 2019 року по 01 серпня 2020 року (не включно, як зазначено позивачем) розраховуватиметься наступним чином:

Розрахунок 3% річних

Початок виникнення прострочкимежі позовних вимогКількість днів Сума боргу 3% річних Сума боргу 3% річних
21.01.201901.08.2020558
21.02.2019 527 280,76 12,16 70,41 3,05
21.03.2019 499 571,61 23,44 70,41 2,89
21.04.2019 468 571,61 21,99 140,82 5,42
21.05.2019 438 571,61 20,58 140,82 5,07
21.06.2019 407 571,61 19,12 140,82 4,71
21.07.2019 377 571,61 17,71 140,82 4,36
21.08.2019 346 571,61 16,26 140,82 4,00
21.09.2019 315 571,61 14,80 140,82 3,65
21.10.2019 285 571,61 13,39 140,82 3,30
21.11.2019 254 571,61 11,93 140,82 2,94
21.12.2019 224 571,61 10,52 140,82 2,59
21.01.2020 193 571,61 9,07 140,82 2,23
21.02.2020 162 564,62 7,52 140,82 1,88
21.03.2020 133 571,61 6,25 140,82 1,54
21.04.2020 102 560,45 4,70 140,82 1,18
21.05.2020 72 571,61 3,38 140,82 0,83
21.06.2020 41 571,61 1,93 140,82 0,47
21.07.2020 11 311,58 0,28 140,82 0,13

215,03 50,24

Таким чином розмір 3% річних складатиме 265,27грн. = (215,03грн. + 50,24грн.)

Згідно п.п.1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахування викладеного рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Частинам 1, 2, 10, 13 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, ВК «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» при поданні позовної заяви сплачено 2102грн. судового збору.

Таким чином, з ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 820,54грн. (12 652,58грн. заявлені позовні вимоги : 10 957,68грн. задоволені позовні вимоги) = 1,1546 частина задоволених вимог; 2 102грн. : 1,1546 = 1 820,54грн.

Розмір судового збору за подання апеляційної скарги складав 3 153грн. (2 102грн. * 150%).

Таким чином, з ВК «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 422,37грн. (12 652,58грн. заявлені позовні вимоги : 1 694,90грн. (12 652,58грн. 10 957,68грн.) вимоги у задоволенні яких позивачеві відмовлено = 7,4650 частина вимог в задоволенні яких відмовлено; 3 153грн. : 7,4650 = 422,37грн.).

Отже, різниця судового збору складає 1 398,17грн. = (1 820,54грн. 422,37грн.), яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ВК «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року змінити в частині суми стягнення.

Позов Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ) на користь Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» (місцезнаходження: пр. Московський, буд.199 «д-5», оф.108,2, м. Харків, ) заборгованість за оплату комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в розмірі 10 692,41грн. (десять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні 41коп.), 3% річних в розмірі 265,27грн. (двісті шістдесят п`ять гривень 27коп.), а усього 10 957,68 грн. ( десять тисяч сто дев`ятсот п`ятдесят сім гривень 68 коп.).

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ) на користь Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» (місцезнаходження: пр. Московський, буд.199 «д-5», оф.108,2, м. Харків, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 398,17 грн. (одну тисячу триста дев`яносто вісім гривень 67коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2021 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова