Справа №635/8533/21
Провадження № 2-з/635/22/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року Харківській районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Лук`яненко С.А..,

секретар судового засідання Євсюков О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кірєєв Є.В., звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, з належними до будинку надвірними будівлями (сарай, погріб, вбиральня, колодязь, огорожа) у відповідності до технічного паспорта на житловий будинок в АДРЕСА_1 (колишня АДРЕСА_2 ), що виконаний Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна справа № 596; та до набрання чинності рішенням у справі будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо зазначеного житлового будинку та земельної ділянки.

В обґрунтування вимог заяви зазначив, що йому стало відомо про подання спадкоємцями заяв про прийняття спадщини пiсля смерті ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Омельницької Н.В., яка помилково внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна №26680145 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої приватної власності, серія та номер:1725, виданий 13.03.1957 року. Тобто спадкоємці прийняли спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , 1/2 частку у приватній власності на житловий будинок з вiдповiдними будівлями в АДРЕСА_1 (колишня АДРЕСА_2 ), замість 1/4 частки на спірний житловий будинок внаслідок помилки у реєстрації прав власності з боку приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Омельницької Н.В..

Відповідно до вимог частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

У відповідності до вимог частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 151 ЦПК України, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

При цьому, заявник є вільним у виборі заходу або заходів забезпечення позову, які необхідно застосувати, однак має навести обґрунтування доцільності вжиття кожного з них.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд приходить до висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки з поданої заяви про забезпечення позову не вбачається взагалі наявність спору між заявником і іншими особами щодо житлового будинку та земельної ділянки з належними до будинку надвірними будівлями в АДРЕСА_1 (колишня АДРЕСА_2 ), оскільки заявником не зазначено предмету позову, а з наданих документів не вбачається, що він є спадкоємцем після померлої ОСОБА_2 . Крім того, обраний заявником спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку з належними до будинку надвірними будівлями в АДРЕСА_1 (колишня АДРЕСА_2 ) та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь які дії щодо вказаного майна є необґрунтованим, заявником не визначено які дії необхідно заборонити вчиняти, яким особам і у який спосіб.

Отже суд позбавлений можливості визначити співмірність негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Таким чином, у зв`язку з тим, що заявник не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною та необґрунтованою, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову до подання позовної заяви.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Суддя С.А.Лук`яненко