Ухвала

23 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 487/6129/17

провадження № 61-17048ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року у складі судді: Лагоди А. А., та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року у складі колегії суддів: Крамаренко Т. В., Бондаренко Т. З., Темнікової В. І., у справі за позовом ОСОБА_1 до державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про встановлення нікчемності окремих умов кредитного договору, застосування наслідків недійсності нікчемних умов кредитного договору та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про встановлення нікчемності окремих умов кредитного договору, застосування наслідків недійсності нікчемних умов кредитного договору та стягнення коштів та просив стягнути кошти в розмірі 15 427, 16 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 10 січня 2019 року, в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 січня 2021 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 січня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання нікчемними окремих умов кредитного договору та додаткової угоди щодо нікчемності пунктів 1.6, 1.7, 1.8 (в частині сплати послуг за супровід кредиту) кредитного договору від 07 квітня 2016 року та додаткового договору від 10 лютого 2017 року змінено, викладено їх мотивувальну частину в цій частині в редакції постанови касаційної інстанції. Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 січня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про застосування наслідків недійсності нікчемних умов кредитного договору та стягнення коштів скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Застосовано наслідки недійсності нікчемних умов кредитного договору від 07 квітня 2016 року № 485, а саме пунктів 1.6, 1.7, 1.8 та додаткового договору до нього від 10 лютого 2017 року. Стягнуто з державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на користь ОСОБА_1 15 427,16 грн.

18 жовтня 2021 року державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відкритті провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про захист прав споживача та стягнення коштів в розмірі 15 427,16 грн. Тобто, справа № 487/6129/17 є малозначною у силу вимог закону.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити державній спеціалізованій фінансовій установі «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про встановлення нікчемності окремих умов кредитного договору, застосування наслідків недійсності нікчемних умов кредитного договору та стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков