Справа № 159/942/19 Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І. М.
Провадження № 22-ц/802/1048/21 Категорія: 16 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

секретар судового засідання Ганжа М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ковельської міської ради Волинської області про скасування рішення ради та державного акта на право власності на земельну ділянку і зустрічним позовом ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 22.02.2007 за ним визнано право власності на гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 власності на гараж зареєстровано у КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 15.03.2007.

Відповідно до технічного паспорта від 13.03.2007 споруда складається з гаража площею 33,9 кв.м, погреба площею 20,3 кв.м, оглядової ями площею 2,9 кв.м. Вхід у погріб знаходиться безпосередньо у гаражі, а сам погріб розміщений вправо відносно входу у гараж і під землею відходить у сторону від наземного приміщення гаража.

Над погребом, біля гаража ним розміщено тимчасову споруду курник, так як він вважав, що цією земельною ділянкою над його погребом не може користуватися ніхто інший.

Однак, відповідачем ОСОБА_2 впритул до його гаража і над його погребом побудовано житловий будинок. Земельна ділянка під забудову сформована так, що належний йому погріб знаходиться під нею, а курник на ній.

Щодо нього раніше органами ДАБІ, Держгеокадастру, місцевого самоврядування проводилися неодноразові перевірки і його притягували до відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки площею 9 кв.м, що у приватній власності відповідача ОСОБА_2 ..

Разом із тим, він вважає, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд загальною площею 1000 кв.м передана у власність відповідача ОСОБА_2 за рішенням Ковельської міськради Волинської обл. № 13/14 від 26.12.2006 незаконно, а житловий будинок збудований з порушенням чинних будівельних та протипожежних норм і правил.

На початку 2000х років йому командиром в/ч НОМЕР_2 , у якій він проходив службу, було дозволено будівництво гаража на АДРЕСА_1 та навпіл із відповідачем, який також побудував гараж, користуватися погребом.

Ним було збудовано гараж, з якого облаштовано вхід до існуючого погреба, який він із відповідачем розділили на дві рівні частини і відгородили стіною, після чого почав користуватися побудовою.

Покликаючись на ст. 188 ЦК України, зазначає, що оскільки гараж складається із наземної частини будівлі, оглядової ями та підвалу, то це все становить одну складну річ і правовий статус його право власності поширюється на всі складники цієї речі. Йому належить і гараж, і підвал, і оглядова яма.

Бажаючи виготовити технічну документацію на земельну ділянку під гаражем для обслуговування останнього, з`ясувалося, що земельна ділянка біля його гаража над погребом уже приватизована відповідачем.

Згідно рішення Ковельської міськради Волинської обл. від 26.12.2006 № 13/13 відповідачеві передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибну ділянку) площею 1000 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 9061655, виданого Ковельською міськрадою Волинської обл., що зареєстрований у Книзі державних актів на право приватної власності на землю 04.05.2007 за № 07 відповідач являється власником земельної ділянки площею 0,1000 га за вказаною вище адресою.

Вважає, що проект землеустрою щодо відведення ділянки орієнтовною площею 0,082 га по АДРЕСА_3 для надання у тимчасове користування на умовах оренди за рахунок земель в/ч, наступна передача земельної ділянки площею 1000 кв.м по АДРЕСА_2 відповідачеві здійснені з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню як рішення Ковельської міськради від 26.12.2006 № 13/13 про передачу відповідачеві безоплатно у приватну власність вказаної вище земельної ділянки, так і Державний акт.

На час виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки у тимчасове користування, та у подальшому у власність, його гараж уже існував та він уже користувався тією земельною ділянкою, на якій було розміщено споруду гаража з підвалом та оглядовою ямою. За планом-схемою попереднього погодження існуючого гаража і хліва по АДРЕСА_4 відповідачеві, гаражі сторін уже існували, між ними розміщено ще споруди, тобто про наявність підземного підвалу було відомо міськраді, землевпорядним організаціям, експертній установі, що погоджувала висновок державної експертизи землевпорядної організації Волинського обласного ГУ земресурсів Держкому України по земресурсах.

Житловий будинок відповідача збудований без розриву з його гаражем і норми містобудування, протипожежні не дотримані.

Було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у тій частині, що знаходиться над його погребом, без його погодження як користувача суміжної земельної ділянки. При передачі відповідачеві земельної ділянки не враховано його прав та інтересів, хоча його гараж уже було збудовано.

Ураховуючи наведене, просив скасувати рішення Ковельської міської ради Волинської області від 26.12.2006 №13/13 та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 9061655.

24 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, який мотивує тим, що позивачем ОСОБА_1 самовільно зайнято частину належної йому земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 шляхом встановлення (розміщення) на ній тимчасової споруди.

Також ним же самовільно зайнято частину простору під поверхнею належної йому земельної ділянки а саме підвал, що неодноразово встановлювалося уповноваженими органами державної влади.

Земельна ділянка з кадастровим № :42:005:0029 належить йому відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 292068 від 03.09.2008, а дії позивача перешкоджають йому у реалізації прав власника.

Станом на 22.04.2019 земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_4 належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Ковель Волинської обл. та у користування ОСОБА_1 не передавалася.

Ураховуючи наведене, просив зобов`язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0009 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 шляхом знесення (демонтажу) самовільно встановленої (розміщеної) тимчасової споруди; зобов`язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту частину простору під поверхнею належної йому земельної ділянки, а саме підвал (цокольний поверх) належного йому житлового будинку під номером АДРЕСА_5 (номери приміщення відповідно до експлікації приміщень до плану будинку згідно даних технічної документації «1-1» та «1-2», демонтувати та перенести перегородку, встановлену між належним відповідачу погребом та його підвалом по контуру меж належної йому земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2021 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити частину земельної ділянки площею 0,0009 га, належної ОСОБА_2 згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №292068 від 03.09.2008, кадастровий номер :42:005:0029, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом знесення (демонтажу) самовільно встановленої (розташованої) там тимчасової споруди.

У решті зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 393 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення його позову та відмову у зустрічному позові ОСОБА_2 ..

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову і ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення зустрічного позову.

Відзиви на апеляційні скарги учасники справи не подавали.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи у судове засідання 29.09.2021 не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду залишення без змін з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися, зокрема, своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом. При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності.

Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 22.02.2007 (справа №2-236/07) визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно побудований гараж № НОМЕР_1 розміром 4,30 х 8,90 м по АДРЕСА_4 .

На підставі цього судового рішення право власності ОСОБА_1 на гараж зареєстровано 15.03.2007 КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» (т.1 а.с.19).

Площа і складові гаража ні в рішенні суду, ні при його реєстрації не зазначені.

Зазначення погреба у розділі «Характеристика будівель та споруд» у складеному 13.03.2007 технічному паспорті на гараж, без відповідної правової підстави набуття права на це приміщення, після ухвалення судом рішення не породжує будь-якого права власності позивача на це приміщення.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наданий ОСОБА_1 на початку 2000х років командиром в/ч НОМЕР_2 дозвіл на користування частиною погреба не включає автоматично цю частину погреба у складові гаража лише з тих підстав, що позивачем з гаража облаштовано вхід до цього погреба.

Зазначений висновок повно та об`єктивно обґрунтований із вірним застосуванням норм матеріального права.

Посилання позивача ОСОБА_1 на ту обставину, що має бути скасовано саме рішення Ковельської міської ради №13/13 від 26.12.2006 та виданий на підставі цього рішення Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №9061655, оскільки наступні рішення та Державний акт видані на заміну втраченого відхиляються апеляційним судом з таких підстав.

Із архівного витягу з рішення Ковельської міської ради №13/13 від 26.12.2006 вбачається, що ОСОБА_2 передано земельну ділянку на АДРЕСА_2 ) площею 1000 кв.м на підставі договору оренди землі від 24.07.2006 №69 (т.2 а.с.143).

Із виготовленої у 2017 році технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 вбачається, що у ній наявний Держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 292068, виданий 03.09.2008 на підставі рішення міської ради №36/35 від 26.06.2008, у якому наявна відмітка нотаріуса про продаж 300 кв.м земельної ділянки за договором від 18.09.2008 (т.2 а.с.122).

Зазначені обставини спростовують посилання позивача на однакові підстави набуття ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, у зв`язку із чим суд першої інстанції, дійшовши вірного висновку про відмову в позові, повно та об`єктивно навів відповідні обґрунтування із вірним застосуванням норм матеріального права.

Посилання позивача на ту обставину, що він являється суміжним землекористувачем, з яким мали б погоджуватися межі земельної ділянки відхиляються апеляційним судом, оскільки жодного належного, допустимого та достовірного доказу про те, що позивачу надано у встановленому законом порядку у користування спірну земельну ділянку суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення зустрічного позову саме в частині зобов`язання ОСОБА_1 звільнити частину належної ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0009 га, шляхом знесення (демонтажу) самовільно встановленої (розташованої) там тимчасової споруди та обґрунтовано відмовив у решті зустрічного позову і цих висновків відповідач ОСОБА_2 у поданій апеляційній скарзі не спростував.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг позивача та відповідача спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з вимогами ч.4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Керуючись ст.ст.268 ч.4, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя

Судді