Справа №597/1275/21
Провадження №2/597/233/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2021 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Дудяка С.В.

з участю:

секретаря судового засідання Богдана В.М.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Представник позивачки в позовній заяві та позивачка в судовому засіданні просять суд визнати відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1 , покликаючись на те, що позивачка 13.01.2020 року придбала у ОСОБА_5 житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , у якому значаться зареєстрованими відповідачі, однак тривалий час там не проживають, чим створюють їй незручності та порушують права як власниці. У зв`язку з цим, позивачка просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним їй житловим приміщенням.

Ухвалою суду 10.09.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачам надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідачі відзиву на даний позов у визначений судом строк не подали, в судове засідання не з`явилися і не повідомили суд про причини неявки, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд вважає, що відповідачі не з`явилися в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без їх участі, так, як проти цього не заперечує позивачка.

Відповідно до ст.178 ч.8 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного:

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею будинковолодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказане стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №196135486 від 13.01.2020 року.

Факт реєстрації відповідачів у належному позивачці будинковолодінні стверджується довідкою №414 виданою 25.08.2021 року виконавчим комітетом Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області.

Актом обстеження №20 від 23.06.2021 року стверджується те, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в будинковолодінні належному позивачці ОСОБА_1 , що в АДРЕСА_1 , не проживають: з 2005 року ОСОБА_3 ; з 2010 року ОСОБА_4 .

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід`ємними складовими права власності. Користуванням та володінням по відношенню до такого майна, як житлове приміщення, є в тому числі і право проживання в ньому.

Відповідно до ст.71 ч.1 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК УРСР).

З наданих позивачкою та її представником доказів встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 дійсно не проживають з 2005 та з 2010 року відповідно у будинковолодінні, належному позивачці, тому даний позов слід задовольнити повністю та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.71, 72 Житлового кодексу УРСР, ст.ст.16, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 76-81, 89, 90, 141, 178 ч.8, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-284, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації яких АДРЕСА_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.ст.284, 354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачкою протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, а відповідачами протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Повне найменування сторін справи:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідачка 1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідачка 2 ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 22.10.2021 року.

Суддя

Степан ДУДЯК