Провадження №2-з/359/176/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Рожковій Ж.Р.,

за участю

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 року позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, якою вона просить суд: застосувати захід забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_3 , а саме: на Ѕ частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0011, загальною площею 0,0799 га, за адресою: АДРЕСА_1 та на Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що відповідач може вчинити дії з продажу Ѕ частини житлового будинку та земельної ділянки до якої позивач не має доступу.

Оскільки предметом позову є поділ вказаного майна то у випадку відчуження майна відповідачем в подальшому може унеможливити виконання рішення суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує подану заяву про забезпечення позову та просить суд її задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Частиною 1 Статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд, згідно ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України, може застосувати кілька видів забезпечення позову. При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що заяву про забезпечення позову подано разом із позовною заявою до до ОСОБА_3 про поділ майна.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дійсно, між сторонами у справі виник спір, з приводу поділу земельної ділянки та домоволодіння.

Разом з тим, в матеріалах, приєднаних до заяви про забезпечення позову, відсутні жодні належні та допустимі докази на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В заяві про забезпечення позову представник заявника ОСОБА_1 не зазначив жодного доказу на підтвердження того факту, що у відповідача є наміри відчужити житловий будинок чи земельну ділянку і це створює загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як вбачається з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Безумовно, забезпечення цивільного судочинства становить суспільний інтерес. Однак накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку ОСОБА_3 лише на підставі припущень позивача не виправдовує вказаний інтерес та буде призводити лише до свавільного втручання у право відповідача мирно володіти його майном. У такий спосіб будуть не дотримані вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що запобігання порушення цього права є додатковою, але не менш вагомою підставою для відмови у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 1 листопада 2021 року.

Суддя: Чирка С.С.