УХВАЛА

26 жовтня 2021 року м. Кропивницький

справа № 405/7690/20

провадження № 22-ц/4809/1704/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя доповідач), Письменного О. А., Черненка В. В., розглянувши матеріали апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 17 червня 2021 року, у складі головуючого судді Драного В.В.
УСТАНОВИВ:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про стягнення на його користь матеріальної шкоди в розмірі 72210,70 грн., яка виникла через несвоєчасну виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 17 червня 2021 року відмовлено у задоволенні представника військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення інфляційних збитків та 3% річних.
Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) звернулась до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду, в якій з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про її скасування і закриття провадження у цій цивільній справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції встановив, що ця скарга подана на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, ухваленого по суті позовних вимог. Ухвала про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення.
Згідно з правилами процесуального закону подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має відбуватися з дотриманням певних умов.
Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
Частина перша статті 353 ЦПК України встановлює вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.
Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).
Згідно з пунктом 15 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскарженні в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі. Ухвала суду про відмову у закритті провадження до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, не входить, а отже оскарженню не підлягає.
У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, вона не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).
Право на апеляційне оскарження ухвал суду учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення. Аргументи учасників процесу стосовно наявності підстав для закриття провадження у справі мають розглядатися судом, якому такі аргументи заявлені, зокрема і на стадії апеляційного оскарження рішення, ухваленого щодо суті спору.
Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.
Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
Такі висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19), застосування яких є обов`язковим у цій справі.
У зв`язку з викладеним відповідно до частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на ухвалу ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 17 червня 2021 року не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, оскільки скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Керуючись ст. 353, п. 4 ч. 5 і ч. 7 ст. 357 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на ухвалу ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 17 червня 2021 року повернути апелянту.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді С. М. Єгорова

О.А. Письменний

В. В. Черненко