Справа № 507/991/21
Провадження № 2/507/354/2021
Номер рядка звіту 22
"29" жовтня 2021 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Вужиловського О.В.
за участю секретаря судового засідання - Вододюка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ВНФ «Зеленогірське», третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна житниця» про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати та судових витрат,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, повідомлений про день, час та місце слухання справи відповідно до ст.ст. 128-139 ЦПК України.
Процесуальні дії у справі.
22 липня 2021 року ухвалою судді провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила спрощеного позовного провадження.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Вислухавши сторони, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до слідуючого.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).
Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі і припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.
Крім того, згідно постанови ВС у справі за № 61-8798 св19 від 31 липня 2020 року визначено, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до п.11 Договорів про оренду землі від 30 листопада 2010 року форма орендної плати може бути грошова, натуральна, а також поєднана. В грошовому еквіваленті розмір орендної плати становить не менше 740 грн., що є 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки та вноситься до 30 грудня поточного року.
Будь яких доказів сплати відповідачем позивачу, який успадкував майно, права та обов`язки після смерті ОСОБА_2 та являється власником земельної ділянки, орендної плати за 2019 рік, 2020 рік суду не надано.
Не сплата орендної плати протягом двох років постіль вказує на систематичність несплати, завдає істотної шкоди орендодавцю, який не отримав орендну плату, а тому вимоги про розірвання договору оренди землі від 30 листопада 2010 року, укладеного між сторонами, обґрунтована та підлягає задоволенню.
Крім того, згідно п. 14 договору оренди землі від 15 грудня 2010 року, укладеного між сторонами передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки. Визначені цим договором (до 30 грудня поточного року), справляється пеня у розмірі 0.1 відсотки від невиплаченої суми за кожний день прострочення.
Так, відповідачем не сплачено за 2019 рік орендна плата в сумі 2523 грн. 54 коп. На день звернення до суду прострочено з 31 грудня 2019 року сплату орендної плати на 475 днів, тому пеня за несплату орендної плати становить 2523 грн. 54 коп. х 0.1% х 475 = 1084 грн. 65 коп. За 2020 рік несплачена орендна плата в сумі 2523 грн. 54 коп. На день звернення з позовом до суду прострочено з 31 грудня 2020 року сплату орендної плати на 109 днів, тому пеня за 2020 рік за несплату орендної плати становить 2523 грн. 54 коп. х 0.1% х 109 = 248 грн. 90 коп.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення орендної плати та пені також підлягає задоволенню, а саме з відповідача належить стягнути за договором оренди землі, укладеним 30 листопада 2010 року 5047 грн. 08 коп. орендної плати, а також 1333 грн. 55 коп.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено 1816 грн. судового збору. Вказані витрати підтверджені документально Позов задоволено повністю, а тому з відповідача належить стягнути на користь позивача 1816 грн. сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 625-629, 651 Цивільного Кодексу України, ст. 141 Земельного Кодексу України, Законом України «про оренду землі», ст.ст. 12, 81, 263-268 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ВНФ «Зеленогірське», третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна житниця» про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати та судових витрат - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.В. Вужиловський