ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1382/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/1728/21 Категорія: Кондрацька Н. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2021 року, постановлену в складі судді Кондрацької Н.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Державне підприємство «Сетам» про визнання права власності на нерухоме майно, зняття з нього арешту, -

в с т а н о в и в :

18 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитра Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Державне підприємство «Сетам» про визнання права власності на нерухоме майно, зняття з нього арешту.

Посилаючись на те, що 1/8 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка виставлена на електронні торги як Ѕ частина вказаного будинку, належить йому, а не боржнику просив суд визнати за позивачем право власності на 1/8 частини будинку, зняти з вказаної частини арешт накладений Центральним відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції та арешт накладений приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив, що йому на праві власності належить 1/8 частина жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 квадратних метри, позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-1», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б', з, з'», погріб «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «З-1», огорожа № 1-3, 5, 7, 8, водоколонка № 4, 6, замощення 1, 2, що розташовані на земельній ділянці розміром 735 (сімсот тридцять п`ять) 00 квадратних метри за адресою: АДРЕСА_1 .

На веб-сайті з реалізації майна Державного підприємства «Сетам» його частка будинку виставлена на електронні торги (примусову реалізацію), номер лоту: 467677, дата проведення аукціону: 23 березня 2021 року о 09 годині 00 хвилин, стартова ціна: 289 830 (двісті вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот тридцять) гривень 45 (сорок п`ять) копійок, організатор торгів: Державне підприємство «Сетам». Крім того, зазначив, що з розділу «Заявки на участь у торгах» (номер лоту 467677) веб-сайту з реалізації майна Державного підприємства «Сетам» вбачається, що двоє учасників виявили бажання брати участь у вказаних торгах та очікують підтвердження своєї реєстрації на них. За таких обставин вважає наявність реальної можливості здійснення відчуження спірного майна Державним підприємством «Сетам» шляхом проведення торгів, вказував, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача на частину жилого будинку, за захистом яких він звернувся в суд.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення електронних торгів з реалізації Ѕ частини жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 квадратних метри, позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-1», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б', з, з'», погрібна «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «З-1», огорожа № 1-3, 5, 7, 8, водоколонка № 4, 6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельній ділянці розміром 735 (сімсот тридцять п`ять) 00 квадратних метри, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , які призначені на 23 березня 2021 року о 09 годині 00 хвилин, номер лоту: 469632, організатор торгів: Державне підприємство «Сетам».

Заборонити Центральному відділу Державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державному підприємству «Сетам» та іншим будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії спрямовані на примусову реалізацію Ѕ частини жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 квадратних метри, позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-1», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б', з, з'», погрібна «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «З-1», огорожа № 1-3, 5, 7, 8, водоколонка № 4, 6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельній ділянці розміром 735 (сімсот тридцять п`ять) 00 квадратних метри, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково.

Заборонено Державному підприємству «Сетам» проведення електронних торгів (аукціону) за лотом № 469632 з продажу нерухомого майна, а саме Ѕ частини житлового будинку загальною площею 116 (сто шістнадцять) квадратних метри та земельною ділянкою кадастровий номер 42, загальною площею 0, 0428 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони проведення прилюдних торгів нерухомого майна, на яке просить визнати право власності позивач, може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав та виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Ухвалою суду занесеної до журналу судового засідання від 23 червня 2021 року залучено як співвідповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2021 року скасувати та постановити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 на користь скаржника суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що розгляд справи судом першої інстанції проведено у відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», чим порушено принцип змагальності та принцип рівності сторін. Зазначає, що задовольняючи позов про забезпечення судом були враховані права позивача, однак судом не досліджено питання можливого порушення прав стягувача. Крім того, вказує, що судом невірно було встановлено права та обов`язки учасників справи, а саме майнові права позивача, де право власності останнього не виникло, оскільки зареєстроване у встановленому порядку не було.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічні правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 січня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 27996.84 долара США, що еквівалентно 249684.15 гривень.(т.1 а.с.113-114)

Вказане рішення суду перебуває на виконанні в Центральному ВДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ВП28702553.(т.1 а.с.121)

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 29 листопада 2019 року замінено стягувача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на нового стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» серед іншого і у виконавчому провадження №28702553.(т.1 а.с.118)

Під час виконання рішення суду ДВС 15 вересня 2014 року, у зазначеному виконавчому провадження, видало постанову якою накладено арешт на Ѕ частину будинку ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .(т.1 а.с.66)

В постанові від 26 листопада 2019 року в справі №905/386/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу державної виконавчої служби, пов`язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності (стаття 20 Господарського процесуального кодексу України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», як стягував у виконавчому провадженні, є особою , на права, обов`язки та інтереси якої впливає оскаржувана ухвала, а відтак має право на подачу апеляційної скарги.

Частинами 1,2 статті 51 ЦПК України встановлено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Порушуючи зазначені норми процесуального права, суд першої інстанції, не дивлячись на те, що представником позивача було подане клопотання де серед іншого ставилось питання про залучення в якості співвідповідача і ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (т.1 а.с.174-176) та самим ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» подавалось клопотання про залучення як третьою особою (т.1 а.с.122) вказано особу до участі у справі так і не залучив.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 ЦПК України заходи забезпечення. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Положеннями частина першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Як вбачається з договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 13 грудня 2002 року укладеного між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) , продавець продав, а покупець купила належну продавцю Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .(т.1 а.с.29)

Відповідно до договору дарування ј частини житлового будинку укладеного між ОСОБА_3 (дарувателька) та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 (обдаровані) , дарувателька подарувала, а обдаровані прийняли в рівних частках в дар належну дарувательці на підставі договору купівлі-продажу від 13 грудня 2002 року ј частину жилого будинку за АДРЕСА_1 .

Посилаючись на ці докази, позивач ОСОБА_6 і пред`явив позов, що вказує на наявність спору, щодо частини будинку на який накладено арешт і яка виставлена на продаж.(т.1 а.с.5)

В статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право особи на звернення до суду на вирішення його спору.

ЄСПЛ у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Враховуючи викладене, суд вбачає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з тим, враховуючи те, що забезпечення позову вживається лише за заявою учасника справи (ч.1 ст. 149 ЦПК України) і не може бути вчинено за ініціативою суду, а особа яка подає таку заяву зазначає захід забезпечення позову з обґрунтуванням його необхідності (п.4 ч.1 ст.151 ЦПК України), суд не має права самостійно змінювати вид забезпечення позову.

Порушивши зазначені норми права, суд першої інстанції, не дивлячись на те, що позивач в заяві про забезпечення позову просив зупинити електронні торги з реалізації частини будинку (п.5 ч.1 ст.150 ЦПК України), самостійно в цій частині змінив вид забезпечення позову та заборонив ДП «Сетам» проведення електронних торгів(п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України), а тому в цій частині ухвала суду підлягає скасуванню.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином встановлені судом обставини, дозволяють зробити висновок, про те, що наявні всі вказані в законі підстави для забезпечення позову, в цій частині.

Доводи апелянта, що оскаржуваною ухвалою порушено принцип змагальності сторін та принцип рівності сторін, оскільки розгляд справи проведено у його відсутність, не ґрунтуються на законі, оскільки відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що задовольняючи позов про забезпечення судом були враховані права позивача, однак судом не досліджено питання можливого порушення прав стягувача, не ґрунтуються на законі, оскільки згідно вимог частини 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Суд першої інстанції в повній мірі норми права та обставини справи не врахував, а тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду до зміни.

Розподіл судових витрат здійснюється судом за наслідками розгляду спору по суті (ст..141 ЦПК України). Оскільки в даній справі оскаржується ухвала про забезпечення позову, а не рішення суду ухвалене за наслідками розгляду спору, судові витрати понесені сторонами не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України , суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» - задовольнити частково, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2021 року в частині задоволення заяви про забезпечення позову - скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу якою:

Зупинити електронні торги з реалізації Ѕ частини жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 квадратних метри, позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-1», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б', з, з'», погріб «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «З-І», огорожа № 1-3, 5, 7, 8, водоколонка № 4, 6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельній ділянці розміром 735 (сімсот тридцять п`ять) 00 квадратних метри за адресою: АДРЕСА_1 , які призначені на 23 березня 2021 року о 09 годині 00 хвилин, номер лоту: 469632, організатор торгів: Державне підприємство «Сетам».

В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 28 жовтня 2021 року.

Судді