Справа № 203/3390/20
Провадження № 2-др/203/28/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

18.10.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді - Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача адвоката Чабаненко В.Т. про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

04.10.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась представник відповідача ОСОБА_2 (далі - заявник) - адвокат Чабаненко В.Т. з клопотанням про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, в якій заявник просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 5448,00 грн.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування вимог свого клопотання про ухвалення додаткового рішення представник відповідача зазначила, що 28.09.2021 року судом було винесено рішення по справі. Тому, посилаючись на положення ст.ст. 15, 133, 137, 141 ЦПК України, вона зазначає, що докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються нею до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також на підтвердження розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу представник відповідача надала суду розрахунок судових витрат, які поніс відповідач за надання йому правової допомоги за договором № 243 від 13.04.2021 року на загальну суму 5448,00 грн, що складається з: вихід адвоката до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 08.07.2021 року та 28.09.2021 року по 2724,00 грн за вихід, на загальну суму 5448,00 грн.

З огляду на викладене, представник відповідача звернулась до суду з клопотанням про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу.

Представник позивача, заперечуючи проти задоволення клопотання представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, надала суду письмові заперечення від 18.10.2021 року, зазначивши, що в матеріалах справи відсутні будь-які заяви до закінчення судових дебатів щодо витрат на правову допомогу відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні заяви. Крім того, як зазначила представник позивача, заявником не вказано, чому саме сума у розмірі 2724 грн є співмірною за участь у справі про стягнення додаткових витрат на дитину, не вказано скільки часу витратив адвокат на такі судові засідання, не вказано, чому за судове засідання 28.09.2021 року, на половині якого адвокат не була присутня, сума все одно 2724 грн. Також представник позивача зазначила, що відсутній розрахунок сум судових витрат, звіт щодо погодинної ставки адвоката за участь у судовому засіданні, не вказано з чого саме виходив адвокат, зазначаючи таку суму до стягнення, оскільки середня вартість послуг адвоката за участь у судовому засіданні складає 800 грн за судове засідання. На думку представника позивача, сума у розмірі 2724 грн за кожне засідання не співмірна в даній ситуації. Тобто, на думку представника позивача, судові витрати, заявлені до стягнення, є завищеними та заявником не надано достатніх доказів фактичного понесення таких витрат.

Тому представник позивача просить суд відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про стягнення судових витрат.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Представник відповідач та відповідач (заявник) у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про час, дату та місце розгляду клопотання про ухвалення додаткового рішення, відповідач надав суду письмове клопотання про розгляд клопотання про ухвалення додаткового рішення за його відсутності.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, проте представник позивача разом з запереченнями проти клопотання про ухвалення додаткового рішення надала суду заяву про розгляд вказаного клопотання за їх відсутності. При цьому у клопотанні представник позивача просила суд відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 211, 223, ч. 4 ст. 270 ЦПК України, розглянув клопотання представника відповідача про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за відсутності учасників справи.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Під час розгляду судом клопотання про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи, в межах розгляду клопотання про ухвалення додаткового рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

23.09.2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 15.03.2021 року, позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , половину витрачених нею грошових коштів в сумі 6283,50 грн на проведення вакцинації доньки та відвідування лікарів;

- стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , половину грошових коштів в сумі 4925,00 грн на майбутнє проведення вакцинації доньки та відвідування лікарів;

- стягувати з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на оздоровлення-відпочинок на морі в розмірі 7000 грн щорічно, починаючи стягнення з 2021 року до досягнення донькою повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: відвідування курсів раннього розвитку в Центрі розвитку «Вершина» за період з 29.01.2021 року по 29.08.2021 року у розмірі 6300,00 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська в цивільній справі № 203/3390/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, було вирішено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

На підтвердження понесених заявником витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача надала суду копії: договору про надання правової допомоги № 243 від 13.04.2021 року; актів приймання-передачі виконаних робіт від 08.07.2021 року та від 28.09.2021 року до договору про надання правової допомоги № 243 від 13.04.2021 року, відповідно; квитанцій про сплату судових витрат на правову допомогу згідно з актами приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 243 від 13.04.2021 року на загальну суму 5448,00 грн.

Так, за умовами п. 4.1, п. 4.2 розділу 4 вказаного договору про надання правової допомоги № 243 від 13.04.2021 року, вартість правової допомоги, що надається виконавцем обчислюється згідно з вартістю адвокатської діяльності з надання правової допомоги по факту виконаних робіт та в строк, погоджений між ними. Оплата може здійснюватися частинами згідно з актами виконаних робіт.

Вартість правової допомоги, що надається виконавцем обчислюється згідно з гонораром адвоката, який надає правову допомогу, та складає, в тому числі п. 4 - участь адвоката в судовому засіданні першої інстанції (м. Дніпро) за 1 годину - 2724,00 грн.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення з позивача та користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5448,00 грн.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частин 1 - 6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 2, 3, 4, 8 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо , зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати .

Аналіз викладених вище норм ЦПК України вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Відповідно до п. 6, п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.ст. 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 № 904/4507/18 (12-171гс19)).

Аналіз викладеного вище вказує, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються: складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Суд бере до уваги те, що для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Верховного Суду від 02.10.2019 року, справа № 815/1479/18, додаткова постанова Верховного Суду від 05.09.2019 року, справа № 826/841/17, додаткова постанова Верховного Суду від 06.03.2019 року, справа № 922/1163/18).

З урахуванням положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд бере до уваги вказані правові висновки Верховного Суду.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), заява № 34884/97, п. 30). Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece)).

Так, як видно з наданих представником відповідача письмових доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, відповідачу були надані адвокатські послуги адвокатом Адвокатського об`єднання «Лекс Експерт» в особі голови об`єднання Чабаненко Валерії Тарасівни за договором про надання правової допомоги № 243 від 13.04.2021 року. На підтвердження заявленої до відшкодування суми понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5448,00 грн представник відповідача та відповідач надали суду копії квитанцій про сплату судових витрат на правову допомогу, актів приймання-передачі виконаних робіт, де зазначені зміст наданих послуг та тарифи адвоката, а саме: аванс за вихід адвоката у судове засідання 08.07.2021 року та 28.09.2021 року у Кіровському районному суді м. Дніпропетровська, справа № 203/3390/20, по 2724,00 грн, відповідно. Своєю чергою, суд вважає, що такий розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям співмірності, розумності та пропорційності. При цьому суд відхиляє доводи представника позивача про те, що в матеріалах справи відсутня заява відповідача про відшкодування йому судових витрат на професійну правничу допомогу, бо відповідач заявляв про це в ході судового засідання.

Тому клопотання представника відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню у повному обсязі.

V. Висновки суду за результатами розгляду заяви.

З огляду на встановлені судом обставини справи, докази, надані представником відповідача на підтвердження понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання представника відповідача про ухвалення додаткового рішення та відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5448,00 грн, з урахуванням критеріїв співмірності, розумності та пропорційності.

Тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача у повному обсязі та ухвалити додаткове рішення в цивільній справі.

Керуючись статтями 3-13, 133, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Клопотання представника відповідача адвоката Чабаненко В.Т. про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5448,00 грн (п`ять тисяч чотириста сорок вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.М. Ханієва