241/2073/20
2/241/110/2021
11.10.2021 року Першотравневий районний суд Донецької області
головуючого судді Чудопалової С.В.,
за участю секретаря Небиліченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Мангушська селищна рада Маріупольського району Донецької області про виділ в натурі частки майна та визнання права власності,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Мангушська селищна рада Маріупольського району Донецької області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить виділити в натуріналежні позивачу 3/100 частин із майна бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що є у спільній частковій власності, які складалися з літнього будинку літ.У 1-2 площею 104,0 кв.м. та з урахуванням здійсненої реконструкції 3/100 частин, визнати за позивачем право власності на нерухоме мано, а саме: на дачний будинок літ.У1-2, мансарда літ.У1/м, загальною площею 151,5 кв.м., огорожа №1,2,3; тротуарні доріжки літ.І, майданчик літ.ІІ, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в цілому як на окремий об`єкт нерухомого майна, мотивований тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.2004 року №3805 належить 3/100 об`єкту нерухомого майна у складі бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 27.11.2020 позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення перелічених в ухвалі недоліків.
Ухвалою судді від 18.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 08.02.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.
Ухвалою суду від 12.07.2021 до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Мангушську селищну раду Маріупольського району Донецької області
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник надала заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про місце та час його проведення повідомлялися належним чином, в тому числі і шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на порталі «Судова влада України». Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Представник третьої особи Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням по справі заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5821341 від 13.12.2004, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу №3805 від 08.10.2004 належить 3/100 частки бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрацій номер об`єкта 7319699 (а.с.8).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 229285759 від 22.10.2020 та № 229286559 від 22.10.2020 за ОСОБА_1 зареєстровані 3/100 частки бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та за відповідачами: за ОСОБА_2 зареєстровані 78/3000 частки, за ОСОБА_3 78/3000 частки, за ОСОБА_4 1/100 частки (а.с.34-50).
Як вбачається з технічного паспорту виготовленого ФОП ОСОБА_5 , у виконанні експерта ОСОБА_6 , на замовлення ОСОБА_1 , станом на 04.09.2019 року, до дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 входять: дачний будинок літ.У1-2, мансарда літ.У1/м, загальною площею 151,5 кв.м., огорожа №1,2,3; тротуарні доріжки літ.І, майданчик літ.ІІ (а.с.23-33). При цьому експертами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які мають відповідні кваліфікаційні сертифікати на проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (а.с.31-32), проставлено відмітку про проведене технічне обстеження, за результатами якого встановлено реконструкцію дачного будинку літ.У1-2 з мансардою літ.У1/м зі збільшенням площі забудови та можливість його надійної та безпечної експлуатації.
Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 8-д від 29.09.2020, експерт ОСОБА_7 надав висновок про можливість виділу в натурі 3/100 частки, а саме: дачний будинок літ.У1-2, мансарда літ.У1/м, загальною площею 151,5 кв.м., огорожа №1,2,3; тротуарні доріжки літ.І, майданчик літ.ІІ, що належить на праві власності ОСОБА_1 , з бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15-22).
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Іщук Н.Ф. відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації права приватної спільної часткової власності на 3/100 частки бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з реєстраційним номером 7319699, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0532, за суб`єктом ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що вказаний об`єкт нерухомого майна перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з реєстраційним номером 39, 24.10.2017 розпочато виділ частки з розділу та на даний час розділ перебуває в процесі виділу та продовження державної реєстрації прав власності неможливе (а.с.7).

Як вбачається з витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 06.06.2018, земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0411 га, з кадастровим номером :02:000:0532 на праві комунальної власності належить Мелекінській сільській раді, цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (а.с.9-13).

Як вбачається з договору оренди землі від 10.12.2018 ОСОБА_1 отримав в оренду від Мелекінської сільської ради зазначену земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:000:0532, на сім років (а.с.119-123).

Згідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України, передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Частиною 4 та 5 статті 357 ЦК України визначено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до вимог ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією із правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки зі спільного майна.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності за це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

Верховним Судом України у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 року викладено правову позицію, де зазначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

При цьому виділ можливо зробити лише на ту площу, яка узгоджується із технічною документацією.

Оскільки, відповідно до висновку експерта існує можливість виділу в натурі 3/100 частки спірного об`єкту нерухомого майна, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна (оскільки представляє собою самостійний об`єкт нерухомості), та враховуючи, що здійснена позивачем за рахунок власних коштів реконструкція дачного будинку зі збільшенням його площі забудови проведена за узгодженням ДАБІ і визначена технічною документацією, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та виділення позивачу в натурі належних йому 3/100 частки із майна бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », визнавши за ним право власності на цей об`єкт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 356, 358, 361, 364 Цивільного кодексу України, ст..ст. 10-12, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Мангушська селищна рада Маріупольського району Донецької області про виділ в натурі частки майна та визнання права власності - задовольнити.

Виділити в натурі належні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 3/100 частин із майна бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що є у спільній частковій власності, які складались з літнього будинку літ.У 1-2 площею 104,0 кв.м.

З урахуванням здійсненої реконструкції 3/100 частин, визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на нерухоме мано, а саме: на дачний будинок літ.У1-2, мансарда літ.У1/м, загальною площею 151,5 кв.м., огорожа №1,2,3; тротуарні доріжки літ.І, майданчик літ.ІІ, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в цілому як на окремий об`єкт нерухомого майна.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повний текст рішення складено 28.10.2021р.

Суддя С. В. Чудопалова