Справа № 472/577/21
Провадження №2/472/296/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" жовтня 2021 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кучерявенко С.С.,

за участю секретаря Чорної О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходів) щомісячно до закінчення навчання, зокрема до 30 червня 2023 року.

Позовні вимоги обгрунтувала тим, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . В 2005 році її батьки розлучилися і вона стала проживать біля матері.

01 вересня 2019 року була зарахована на платній основі до Миколаївського національного університету В.О. Сухомлинського на факультет педагогіки та психології.

На даний час вона повністю перебуває на утриманні матері, яка сплачує кошти за її навчання, проживання в гуртожитку, проїзд та витрати на харчування, одяг та ін.

Відповідач допомоги в добровільному порядку не надає, є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки під час навчання.

09.09.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом РАГСу Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області 23.10.2002 року, яка досягла віку, який перевищує 18 років, але її вік є меншим 23 років.

В 2005 році батьки позивача шлюб розірвали, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів

зроблено відповідний актовий запис за № 02, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , видане повторно 18.05.2013 року відділом ДРАЦС РС Веселинівського РУЮ у Миколаївській області.

Відповідно до довідки №375 від 01.07.2021 року, яка видана Миколаївським національним університетом імені В.О. Сухомлинського, ОСОБА_3 навчається на 2 курсі факультету педагогіки та психології Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського ІV рівня акредитаці, спеціальність 016 Середня освіта. Період навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023 року.

Згідно Договору про надання освітніх послуг Миколаївським національним університетом ім. В.О. Сухомлинського від 10.08.2019 року строк навчання становить 3 роки 10 місяців, тобто до 30.06.2023 року. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 60 000 грн.

На сьогоднішній день позивач ОСОБА_3 перебуває на повному утриманні матері ОСОБА_6 , яка сплачує за її навчання , проживання в гуртожитку, проїзд та витрати на її харчування, одяг та ін.

Власного доходу позивач не має. Витрати, які несе мати позивача є значними, зокрема, за отримання освітніх послуг, відповідно до умов Договору від 10.08.2019 року та додаткової угоди до неї вона сплачує в розмірі 1500 грн. щомісяця, за проживання в гуртожитку в 2019 році було сплочено 2600 грн., а в 2020 році - 3240 грн., що підтверджується банківськими квитанціями.

Згідно витягу № 8513-02/03-07-2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, позивач ОСОБА_3 , зареєстрована за однією адресою разом з матір"ю по АДРЕСА_1 .

Відповідач у зв"язку з навчанням матеріальну допомогу у добровільному порядку дочці не надає.

В судовому засіданні не було встановлено підстав, які б свідчили про неможливість відповідача утримувати свою повнолітню доньку.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180,183,185,193,198,199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою,

сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі з`явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти.

Згідно ч. 1ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16

СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу).

У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Вказана позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 29.01.2018 року по справі № 622/373/16-ц.

Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище позивача ОСОБА_3 , яка власного доходу не має, та яка навчається на другому курсі Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського, на денній формі навчання за контрактом та не має можливості працювати, потребує витрат на проживання, проїзд, харчування, яка знаходиться на повному утриманні матері, а відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки під час навчання, суд дійшов до переконання, що позов ОСОБА_3 про стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходів) щомісячно до закінчення навчання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» яка передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи положення п. 4 ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141,258,264-265,267-268,430ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 199-200 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , у дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28 жовтня 2021 року.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіС. С. Кучерявенко