Провадження № 2-о/752/580/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.10.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Мазур Ю.Ю.

за участю секретаря - Воробйова І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, в якій просять розірвати укладений між ними шлюб. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити без змін - ОСОБА_2 .

У своїй заяві зазначили, що 28.10.2011 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1588. Від шлюбу мають дитину: доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25 березня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Зазначають, що поступово сімейне життя заявників почало погіршуватися, у них почали різнитися погляди на сімейне життя, зникло взаєморозуміння, втрачено відчуття взаємної довіри та любові. Наразі між подружжям відсутні фактичні шлюбні відносини, вони не ведуть спільне господарство, не мають взаємних прав та обов`язків. Зазначають, що збереження сім`ї є неможливим. Крім того, між заявниками 19.08.2021 було укладено нотаріально посвідчений договір, яким визначено місце проживання дитини, врегульовано питання її утримання та участь батьків у її вихованні.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2021 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження.

Заявники в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Разом із заявою про розірвання шлюбу, заявники подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявники 28.10.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що 28.10.2011 складено відповідний актовий запис № 1588.

Від шлюбу заявники мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25 березня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Судом встановлено, що сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки та проживають окремо, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, оскільки, їх шлюб носить формальний характер.

Між заявниками 19.08.2021 було укладено нотаріально посвідчений договір, яким визначено місце проживання дитини, врегульовано питання її утримання та участь батьків у її вихованні. Згідно з умовами Договору, з моменту його підписання дитина матиме постійне місце проживання разом із батьком, а матір має право на особисте спілкування з дитиною на умовах, визначених Розділом 2 Договору.

Крім того, за умовами Договору, батько взяв на себе зобов`язання нести всі витрати для забезпечення повного, всебічного і гармонійного розвитку дитини, в тому числі, додаткові витрати, необхідні для розвитку особливих здібностей і талантів дитини, для її лікування, оздоровлення, реабілітації тощо.

Таким чином, на момент подання даної заяви між заявниками немає спору про визначення місця проживання дитини та участі в її утриманні.

19.08.2021 між заявниками було укладено нотаріально посвідчений Шлюбний договір, умовами якого визначений порядок поділу майна, набутого під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Таким чином, з огляду на наявність укладеного між заявниками Шлюбного договору, яким вирішено питання щодо поділу майна подружжя, спір щодо врегулювання майнових відносин між заявниками відсутній.

За визначенням ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки.

Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Стаття 109 СК України, встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, оскільки, дійшов до висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, та відповідно після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Також, заявники просять суд після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_2 ».

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, вимога заявника про залишення шлюбного прізвища підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-259 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Спільну заяву подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28 жовтня 2011 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1588, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвати.

Залишити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прізвище « ОСОБА_2 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур