Єдиний унікальний номер судової справи: 475/742/15-ц
Провадження № 22-ц/812/1988/21 Доповідач в апеляційній інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

01 листопада 2021 року м. Миколаїв Справа № 475/742/15-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

без участі учасників справи належним чином повідомлених про день, час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2020 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Єгоровою Н.І., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» (далі - ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» або Товариство) звернулося до суду із вищезазначеною заявою, яку обґрунтовувало наступним.

Заочним рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2015 року по справі № 475/742/15-ц з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» стягнено заборгованість в розмірі 5 709 доларів США 56 центів, а також в дохід держави суму судового збору в розмірі 1 818 грн. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовлено.

На виконання цього рішення суду Банку були видані виконавчі листи.

05 березня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого Товариство набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками Банку, у тому числі і до відповідача.

На підставі цього, Товариство просило замінити стягувача ПАТ КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» у справі №475/742/15-ц.

Крім того, відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника відсутнє та згідно акту приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимоги, оригінали виконавчих листів не були передані Товариству банком, що підтверджується відсутністю відповідного запису у зазначеному акті.

Також заявник зазначав, що процедура ліквідації банку, яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників вплинуло на факт пропущення процесуальних строків.

У зв`язку з тим вважав, що строк пропущено з поважних причин.

Посилаючись на те, що оригінали виконавчих листів у заявника та первісного стягувача відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» просило видати дублікати виконавчих листів № 475/742/15-ц щодо стягнення заборгованості з боржників та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчих листів.

Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2020 року вказану заяву ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» задоволено.

Замінено сторону у виконавчому провадженні по виконанню заочного рішення Доманівського районного суду Миколаївської області по справі 475/742/15-ц за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №94/П/60/2008-840 від 27 лютого 2008 року, з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС»

Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі №475/742/15-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Поновлено ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №475/742/15-ц по цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Суд першої інстанції вважав можливим заяву ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити, у зв`язку з тим, що заявник надав суду докази, які підтверджують підставність правонаступництва заявника та поважність причин, з приводу яких було пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Щодо видачі дублікату виконавчого листа по цивільній справі № 475/742/15- ц, то суд посилаючись на приписи п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, відповідно до яких у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, вважав, що існують підстави для видачі дублікату виконавчого листа, оскільки його було втрачено, а тому заява підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказував, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції, через неповноту обставин справи, є незаконною, тому просив про її скасування та ухвалення нового судового рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу залишити без задоволення.

Зокрема зазначав, що судом першої інстанції не у повному обсязі досліджено обставини поважності причин пропуску ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також не досліджено жодного доказу, який би підтверджував факт видачі виконавчих листів ПАТ КБ «Надра».

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК ФОРТ» посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, а також розгляд справи проводити за відсутності представниці цього товариства.

Відзиву на апеляційну скарги іншими учасниками справи не подано.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвала суду вказаним положенням закону в повній мірі не відповідає.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 не оспорює факт того, що ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» є правонаступником ПАТ «КБ «НАДРА» на підставі договору № GL2N79735 про відступлення прав вимоги від 05 березня 2020 року, а також ухвалу суду в частині задоволення вимог про заміну стягувача у виконавчому провадженні по виконанню заочного рішення у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з ПАТ «КБ «НАДРА» на ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС».

Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008року «Про практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується. Тому рішення суду в цій частині апеляційним судом не переглядається взагалі.

Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з наявності до того підстав.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Судом встановлено та таке вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року, позов ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Жируна користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором №94/П/60/2008-840 від 27 лютого 2008 року, в розмірі 5 709 доларів США 56 центів, а також в дохід держави 1 818 грн. 32 коп. судового збору.

05 березня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» укладено договір № GL2N79735 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого Товариство набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками Банку, у тому числі і до відповідача.

З матеріалів справи убачається, що супровідним листом від 04 квітня 2016 року №291 представнику ПАТ «КБ «НАДРА» Поповій М.В. на адресу місцезнаходження банку судом направлялися копія рішення від 04 грудня 2015 року, копія ухвали від 25 лютого 2021 року та виконавчий лист (провадження №2/475/249/15, а.с. 132).

Вручення цих документів банку 07 квітня 2016 року підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням (а.с. 133 цього ж провадження). Тому посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що виконавчий лист був виданий на підставі оскаржуваної ухвали вперше лише 25 вересня 2020 року, є безпідставними.

Згідно акту прийому передачі оригіналів документів від 05 березня 2020 року Банком новому кредитору ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» передана кредитна справа № №94/П/60/2008-840 щодо боржника ОСОБА_1 в одному томі, в тому числі оригінали договору «Автопакет» №94/П/60/2008-840 від 27 лютого 2008 року та додаткова угода №1 до цього договору укладена 19 серпня 2010 року (а.с. 10).

З Інформації з Єдиного реєстру боржників слідує, що в реєстрі боржників інформація щодо боржника ОСОБА_1 відсутня (а.с.14-15).

З відповіді Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» без дати та номеру, вбачається, що останній не володіє інформацією про місце знаходження виконавчого листа (а.с.11).

Звертаючись до суду із заявою заявник вказував, що виконавчий лист у даній цивільній справі не може бути пред`явленим до виконання, що унеможливлює виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України№ 5-рп/2013від 26 червня 2013року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд також є однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що право на доступ до правосуддя було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Однак «право на суд» та право на доступ до суду, передбачене ст. 6 Конвенції, не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав, тобто вони повинні бути відповідати легітимній меті (рішення ЄСПЛ у справах Philis v. Greece (Філіс), § 59; De Geouffre de la Pradelle v. France (Де Жуфр де ла Прадель проти Франції), § 28, і Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], § 229).

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В контексті згаданих принципів слід розглядати заяви стягувачів про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його звернення до примусового виконання, оскільки виконавче провадження є частиною судового розгляду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підпунктом 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

На час видачі виконавчого документа у квітні 2016 року діяв ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року. Тоді як на час звернення ТОВ «ФК ІНВЕСТ ХАУС» до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання вже діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки встановлені цим Законом.

Ураховуючи, що дані про пред`явлення банком виконавчого листа до виконання відсутні, то строк пред`явлення виконавчого листа закінчився у лютому 2019 року.

Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2016 року) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу, заявником не додано доказів втрати оригіналу виконавчого листа.

Сам факт відсутності у заявника оригіналу виконавчого листа після укладення договору відступлення прав вимоги не свідчить про його втрату.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підставі статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доведеність поважності причин пропуску цього строку за правилами статті 81 ЦПК України покладається на заявника.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Також не надано доказів щодо неможливості звернення до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та із заявою про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання рішення суду протягом періоду з лютого 2019 року по 2020 рік.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що станом на час набуття заявником права вимоги строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання вже сплинув та підстав для його поновлення з матеріалів справи не вбачається.

Відповідно до частини другої статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Виходячи з наведеної норми цивільного процесуального права усі негативні наслідки процесуальної бездіяльності банку, який на день укладення договору відступлення прав вимоги, на протязі більше чотирьох років без поважних причин не звертав виконавчий лист до примусового виконання, - повністю покладаються на його правонаступника, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС». Той факт, що втрата виконавчого листа був виявлений вже після укладення зазначеного договору не є поважною причиною для поновлення строку для його пред`явлення до виконання, висновки суду з цього приводу є помилковими і не ґрунтуються на нормах права. Цей факт має юридичне значення лише для сторін договору відступлення прав вимоги і третіх осіб не стосується.

Фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання не лише остаточності судового рішення.

Європейський суд з прав людини в цьому контексті також аналізував призначення позовної давності, пов`язуючи його із необхідністю забезпечити правову визначеність.

Як зазначає ЄСПЛ, строки позовної давності «слугують декільком важливим цілям, зокрема вони забезпечують правову визначеність і остаточність, захищають потенційних відповідачів від задавнених вимог, яким було б важко протистояти, і запобігають несправедливості, що могла б виникати, якби суди мусили ухвалювати рішення стосовно подій, які мали місце в далекому минулому, і на підставі доказів, які вже могли б стати ненадійними й неповними з плином часу. Таким чином, сама ідея позовної давності виправдана метою внести певність щодо наявних прав та обов`язків.

У світлі обставин даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що тривала, більше чотирьох років бездіяльність стягувача в питанні звернення чинного рішення суду про стягнення заборгованості, за відсутності належних, допустимих, достатніх та достовірних у розумінні статей 76-80 ЦПК України доказів про поважність причин такої поведінки, об`єктивно свідчить про втрату стягувачем інтересу до захисту своїх прав.

Відповідно до частин першої, другої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В даному випадку причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання перебували в межах відповідальності стягувача, цей строк закінчився ще до заміни стягувача на ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС», тому вони не є поважними і не підлягають поновленню.

Долучений до відзиву акт приймання-передачі оригіналів документів до договору №GL2N79735 про відступлення прав вимог від 05 березня 2020 року не є свідченням втрати оригіналу виконавчого документу.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

В постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зважаючи на те, що ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» не набуло права пред`явлення виконавчого листа до виконання, у цій справі, оскільки первинний кредитор втратив таке право ще до укладення договору про відступлення прав вимоги, колегія суддів не вбачає підстав і для видачі дублікату виконавчого листа.

Оскільки суд ухвалив своє рішення при неповному з`ясування та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, то відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує оскаржене судове рішення в частині вирішення вимог про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа та ухвалює нове про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» в цій частині за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 367, 368,374,376,381,382 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2020 року в частині вирішення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасувати та ухвалити в цій частині вимог нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 02 листопада 2021 року.