Провадження № 2/760/7262/21
В справі № 760/9378/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

позивача- ОСОБА_1

представника позивача- ОСОБА_2

відповідачів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, суд

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виділення їй в користування житлової кімнати площею 10, 4 кв.м. з суміжним із нею балконом площею 2,0 кв.м., а відповідачам житлових кімнат площею 13, 0 кв.м. та 17, 9 кв. м., а також суміжний з кухнею балкон площею 2,0 кв.м.

Інші приміщення залишити в їх загальному користуванні.

Посилається в позові на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 червня 2006 року, виданого відділом приватизації державного житла Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, вони та ОСОБА_5 стали співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1 .

08 липня 2008 року ОСОБА_5 змінив прізвище на ОСОБА_5 .

28 листопада 2009 року вона зареєструвала шлюб та взяла прізвище чоловіка ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер і був знятий з реєстраційного обліку в квартирі.

Після смерті ОСОБА_5 його частку в квартирі вона з відповідачами успадкували в рівних частках.

Спірна квартира є трьохкімнатною, загальною площею 75,3 кв. м., житловою площею 41,3 кв. м, складається з приміщень: житлової кімнати площею 13,0 кв. м., житлової кімнати площею 10,4 кв. м., житлової кімнати площею 17,9 кв. м., коридору площею 10,7 кв. м., коридору площею 4,9 кв. м., санвузла площею 1,1 кв. м., санвузла площею 3,3 кв. м., кухні площею 10,0 кв. м., комори площею 2,0 кв. м., двох балконів площею по 2,0 кв. м. кожний.

Житлові кімнати ізольовані.

Тривалий час тому назад між нею та відповідачами склався порядок користування квартирою, вона займає житлову кімнату площею 10,4 кв. м. (найменшу за площею) і користується суміжним з нею балконом площею 2,0 кв. м.

Відповідачі займають дві кімнати площею 13,0 кв. м. і кімнату площею 17,9 кв. м., а також користуються іншим балконом площею 2,0 кв. м., який суміжний з кухнею.

Іншими приміщеннями в квартирі вони користуються спільно.

Такий порядок користування квартирою склався між ними за взаємною згодою, однак між ними існує спір, пов`язаний з оплатою житлово-комунальних послуг.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що позивачу вони не чинять перешкод у користуванні квартирою, однак вона не приймає участі в оплаті житлово-комунальних послуг і ці витрати несуть виключно вони.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Непорушність права власності закріплено і в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За положенням частини першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що 09 червня 2006 року відділом приватизації державного житла Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого сторони та ОСОБА_5 набули у власність в рівних частках квартиру АДРЕСА_1 (на даний час проспект Валерія Лобановського).

08 липня 2008 року ОСОБА_5 змінив прізвище на ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

28 листопада 2009 року позивач зареєструвала шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_4 від 6 листопада 2020 року спадкоємцями ОСОБА_5 є сторони в рівних частках.

/ а.с. 7 - 16 /

Відповідно до статей 355, 356, 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Судом встановлено та не спростовано сторонами, що між ними існує конфліктна ситуація з приводу користування квартирою.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що кімнати в квартирі є окремими і кожна з них займає окрему кімнату.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року « Про судову практику в справах за позовами про захист права власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі приміщення та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Таким чином, порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення є відособленими та за розміром відповідають часткам цих осіб у квартирі.

З плану квартири вбачається, що вона складається з трьох ізольованих кімнат житловою площею 13,0 кв.м., 10,4 кв.м. та 17,9 кв.м. відповідно, а всього 41, 3 кв.м.

З урахуванням часток сторін у праві власності на спірну квартиру на кожного з них приходиться по 13, 8 кв.м.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 03 жовтня 2018 року в справі № 363/928/16-ц / провадження № 61-24395св 18 /, яка з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, аналіз статті 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно.

При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність.

Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Звертаючись до суду, позивачка просить виділити їй у користування житлову кімнату розміром 10, 4 кв.м., тобто дещо меншу її частки в праві власності на квартиру.

При цьому позивачка зазначила, що такий порядок користування квартирою відповідає її інтересам та не порушує її прав.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки.

Щодо приведених у судовому засіданні відповідачами тверджень, суд виходить з того, що право на звернення до суду з таким позовом гарантовано кожному співвласнику.

Сторони не заперечували конфліктної ситуації в сім`ї при користуванні квартирою, а тому приведені відповідачами обставини в обґрунтування заперечень проти позову не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908, 00 гр. на користь на користь позивача.

Керуючись ст.41 Коституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 355-358 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 .

Виділити в користування ОСОБА_1 / РНОКПП: НОМЕР_1 / житлову кімнату розміром 10, 4 кв.м.

Виділити в користування ОСОБА_3 / РНОКПП; НОМЕР_2 / житлову кімнату розміром 17, 9 кв.м.

Виділити в користування ОСОБА_4 / РНОКПП: НОМЕР_3 / житлову кімнату розміром 13,0 кв.м.

Інші приміщення: коридор - 10. 7 кв.м., коридор - 4,9 кв.м., санвузол - 1.1 кв.м., санвузол - 3,3 кв.м., кухню - 10. 0 кв.м., комору - 2.0 кв.м. залишити в спільному користуванні сторін.

Стягнути з ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 /, ОСОБА_4 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_3 / на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 / 908, 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 листопада 2021 року.

Суддя Л.А. Шереметьєва