СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1424/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суду м. Києва

у складі головуючого Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря Проневич В.В.,

представника позивача адвоката Гуримського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про зупинення провадження, подане в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України. Відповідач наголошує на об`єктивній неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, а саме: справи № 760/22029/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору позики від 11.10.2019 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В., зареєстрованого за № 570, що перебуває у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва. Вказує, що Солом`янський районний суд м. Києва своєю ухвалою від 07.10.2021 р. відкрив провадження у справі № 760/22029/21, судове засідання призначене на 23.03.2022.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Розглянувши клопотання, додані матеріали до нього та дослідивши відповідні матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі судом було з`ясовано: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Предметом розгляду цивільної справи ун. № 759/15064/20 є стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за Договором позики від 11.10.2019.

При цьому, предметом розгляду цивільної справи ун.№ 760/22029/21 є визнання Договору позики від 11.10.2019 недійсним.

Згідно із абз.3 п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, визначаючи наявність передбачених законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У вказаній справі відповідачем доведено обставини необхідності зупинення провадження у справі з наведених у клопотанні підстав, а тому з аналізу визначених обставин вбачається, що підставою для стягнення заборгованості у даному випадку є договір, дійсність якого є предметом судового розгляду в іншій справі.

Окрім того, слід зазначити, що підставами позову у справі ун. № 759/15064/20 є положення ст. 1046, 1049 щодо невиконання обов`язку позичальника повернути борг. При цьому, підставами позову у цивільній справі № 760/22029/21 відсутність фактичної передачі грошових коштів та фіктивність укладеного договору. Зокрема, в цьому позові вказано, що укладений договір позики мав виступати гарантією завершення робіт ОСОБА_1 та виконання усіх взятих на себе зобов`язань.

Разом з цим, відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс15, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Тому у справах про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, а суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Відтак, у даному випадку, між правовідносинами, які випливають із відповідних справ, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, а факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Натомість, розгляд позовних вимог у цивільній справі ун. № 759/15064/20 може призвести до ухвалення необґрунтованого рішення, виконання якого може призвести до незворотних наслідків.

За умовами п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, визначених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення даної справи.

Відтак, до набуття законної сили рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним (ун.№ 760/22029/21, пров. № 2/760/9670/21) не можливо вирішити справу, що на даний час перебуває в провадженні суду, а тому наявні підстави для зупинення провадження у ній.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 253, 352-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики (ун.№759/15064/20, пров.№2/759/5424/20) до набрання законної сили рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним (ун.№ 760/22029/21, пров. № 2/760/9670/21).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст складено 28.10.2021.

Суддя Ю.В. Войтенко