Ухвала

21 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 757/22291/17-ц

провадження № 61-16907ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу Національного банку України, яка підписана представником Перетятьком Сергієм Миколайовичем, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішення (ухвали) суду по справі № 910/307/21 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про розірвання договору поруки №12/09/5п від 13 травня 2014 року, що знаходиться в провадженні Господарського суду м. Києва.

Національний банк України 13 жовтня 2021 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Перетятьком С. М., на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року. Посилаючись на порушення судами норм процесуального права, Національний банк України просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі передбачено пунктом 14 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга Національного банку України не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного банку України, яка підписана представником Перетятьком Сергієм Миколайовичем, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук