Провадження № 6/686/804/21
29 жовтня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Бондарчука В.В.,
при секретарі Слободян Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому подання головного державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Перепелюк Оксани Петрівни про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,
13 вересня 2021 року державний виконавець звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у зв`язку з ухиленням останнім від виконання зобов`язань по сплаті коштів в сумі 121 520 грн.
На обґрунтування вимог державний виконавець зазначив, що в його провадженні перебуває виконавче провадження ВП №61131025 про стягнення з ОСОБА_1 121 520 грн. У боржника відсутнє майно та доходи, за рахунок яких можливо би було виконати судове рішення, належний йому транспортний засіб було реалізовано із прилюдних торгів, він не з`являється на виклики.
Державний виконавець в судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, 24.10.2018 рішенням Хмельницького міськрайонного суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто кошти в сумі 120 000 грн на виконання умов договору та судові витрати в сумі 1 520 грн.
04 лютого 2020 року Головним державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Хмельницького Перепелюк О.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61131025.
Державним виконавцем було отримано відомості з Пенсійного фонду України, згідно яких ОСОБА_1 пенсійні виплати не отримує, має у власності транспортний засіб Subaru impreza, 207 року випуску, який реалізований на прилюдних торгах.
Боржник на виклики до державного виконавця не з`являється.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати.
Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Як вбачається із матеріалів справи, суду не надано доказів вручення постанов та викликів державного виконавця боржнику ОСОБА_3 , а також того, що він ухиляється від виконання судового рішення.
Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника,спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили,події тощо). Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.
Відповідно до положення ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.
Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.
На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Заявником не надано суду доказів вчинення боржником ОСОБА_1 будь-яких свідомих діянь (дії або бездіяльність), спрямованих на невиконання відповідного зобов`язання у виконавчому провадженні ВП №61131025, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю його ухилення від виконання зобов`язань перед ОСОБА_2 .
Керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд,
Ухвалу може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Текст ухвали складено 29 жовтня 2021 року.
Суддя: