Справа № 642/6549/21
Провадження № 2/642/2325/21
29 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Шрамко Л.Л.,
з участю секретаря - Мананкової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка звернулась 28 вересня 2021 року до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 вересня 1992 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з початку 2021 року припинені шлюбні стосунки. У них різні погляді на життя, відсутнє взаєморозуміння. В теперішній час вони проживають окремо. Поновлення шлюбних стосунків є неможливим. Спільних неповнолітніх дітей вони не мають. Відповідач ухиляється від реєстрації розірвання шлюбу у органах ЗАГС.
Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивачки ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та представника, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач про судовий розгляд повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, що свідчить про відсутність зацікавленості у нього в збереженні шлюбу.
Виходячи з положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути у відсутності сторін, та постановити заочне рішення у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав.
Сторони зареєстрували шлюб 22 вересня 1992 року у Ленінському відділі ЗАГСу м.Харкова (актовий запис №384).
Неповнолітніх дітей не мають.
Внаслідок відсутності взаєморозуміння сторони припинили шлюбні стосунки. Позивачка вважає неможливим поновлення шлюбних стосунків.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позиачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 89, 141, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 56, 110, 112 СК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований 22 вересня 1992 року у Ленінському відділі ЗАГСу м.Харкова (актовий запис №384).
Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище- ОСОБА_1 .
Дане заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Ленінського районного суду м. Харкова протягом 30 днів з дня оголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Повне рішення складено 29 жовтня 2021 року.

Суддя Л.Л. Шрамко