Провадження №: 2/755/8445/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про передачу справи за підсудністю

"03" листопада 2021 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с та н о в и л а :

28.10.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Шарков О.0., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яка 29.10.2021 року у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, була передана у провадження судді Коваленко І.В.

Згідно з заявленими вимогами позивач просить суд: визнати виконавчий напис № 68198, вчинений 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» заборгованості в сумі 32 343,32 грн відповідно до кредитного договору № 2519197 від 17.03.2016р.; судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За замістом позовної заяви убачається, що предметом спору є визнання виконавчого написом нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивач помилково посилається на ч.5 ст.28 ЦПК України та Закон України «Про захист прав споживачів» щодо визначення підсудності, враховуючи наступне: матеріали позовної заяви не містять жодних доказів про наявність між позивачем та відповідачем правовідносин, що виникають із кредитних договорів, а предмет спору про правомірність вчинення нотаріусом дій у сфері безспірної юрисдикції, які не встановлюють прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнають і не змінюють їх, не вирішують по суті питань права, що враховуючи приписи ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», не наділяє позивача статусом споживача, оскільки він не є в даному випадку особою, яка є споживачем послуг нотаріуса. Вказане виключає можливість пред`являти позов за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Місце виконання рішення визначене ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Шаркова О.О. перебуває виконавче провадження № 67005291 з примусового виконання виконавчого напису № 68198, вчиненого 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., боржником у якому є ОСОБА_1 , а стягувачем - ТзОВ «Авансар». 01.10.2021 приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, 05.10.2021 було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Як убачається зі змісту позовної заяви та долучених до неї документів, позивач, ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Даних про місцезнаходження майна позивача матеріали справи не містять.

Місцезнаходженням відповідача ТзОВ «Авансар» відповідно до позовної заяви, що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є наступна адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-б, що відноситься до адміністративної території Шевченківського району м. Києва.

Враховуючи предмет та підстави позову, беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги полягають у визнанні виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а Дніпровському районному суду м. Києва дана позовна заява територіально не підсудна як за правилами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, так і за правилами ч. 12 ст. 28 ЦПК України, ч. 5 ст. 28 ЦПК України, за правилами ЗУ «Про захист прав споживачів», що позбавляє Дніпровський районний суд м. Києва права прийняти дану справу до свого провадження не порушуючи правил підсудності, до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила загальної підсудності.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи та беручи до уваги місцезнаходження відповідача, суддя доходить висновку про наявність визначених законом підстав для передачі вказаної цивільної справи на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача ТзОВ «Авансар».

Керуючись ст. ст. 4, 27, 28, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - передати за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме: Дніпровський районний суд міста Києва.

Суддя: І.В.Коваленко