Справа № 577/2231/21
Провадження № 2/577/852/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Галяна С.В.

за участю секретаря судового засідання Кучер Л.П.

позивача за первісним позовом та відповідача

за зустрічним позовом ОСОБА_1

представника відповідача за первісним позовом та позивача

за зустрічним позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з ОСОБА_3 ( після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 ) на його користь 14413,33 грн. заборгованості за договором позики, а також сплачений судовий збір. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що між ним та ОСОБА_3 ( після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 ) був укладений договір позики, за яким остання отримала від нього у борг грошові кошти в сумі 10 000 грн. та зобов`язалася їх повернути до 02.07.2020 року. 11.07.2020 року між ним та ОСОБА_3 ( після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 ) був укладений договір позики, за яким остання отримала від нього у борг грошові кошти в сумі 2 200 грн. та зобов`язалася їх повернути до 11.12.2019 року. 27.01.2021 року за місцем проживання ОСОБА_3 ( після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 ) ( АДРЕСА_1 ) було направлено вимогу про сплату боргу, яку 02.02.2021 року вручено їй особисто, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошти. Незважаючи на досягнуту домовленість та на вимогу ОСОБА_3 ( після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 ) позичені кошти не повернула. Неодноразово він телефонував ОСОБА_3 ( після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 ) та прохав повернути позичені кошти, однак остання їх так і не повернула, тому він змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Відповідачка ОСОБА_3 ( після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 ) звернулася до суду з зустрічною позовною заявою про визнання недісним договору позики. Свої зустрічні позовні вимоги мотивує тим, що стосовно розписки від 02.07.2019 року, вважає за необхідне повідомити суд наступне. 11 серпня 2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, зареєстровано її шлюб з відповідачем. 09 березня 2019 року Конотопським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, їх шлюб було розірвано про що складено відповідний актовий запис №19. Так склалося, що після розлучення з відповідачем їй ніде було проживати. Розуміючи скрутне становище в якому вона опинилася, ОСОБА_5 - її дядько, запропонував проживати та зареєструвати свою адресу проживання у його квартирі, оскільки він на той час працював у місті Києві та рідко приїздив додому, однак для цього необхідно було зробити хоча б косметичний ремонт. Дізнавшись про це, ОСОБА_1 , відреагував несподівано та вирішив їй допомоги, щоб після народження дитини, вона разом з сином мала де жити. Самостійно вона не могла впоратись з ремонтом, оскільки готувалася до народження дитини та ніде не працювала. Вона постійно говорила ОСОБА_1 , що їй скоро народжувати і вона не матиме змогу працювати та утримувати себе з дитиною, саме тому вимушена була подавати до суду позови про стягнення аліментів на утримання дитини, а також про стягнення аліментів на її утримання під час вагітності та до досягнення сином трьох років, адже ОСОБА_1 протягом усього часу після розірвання шлюбу нічим добровільно не допомагав, тобто відповідач знав про її скрутне матеріальне становище, яке не дає можливості брати кошти в борг та вирішив допомогти. Наразі аліменти стягуються у примусовому порядку. Оскільки до народження дитини, батьком якої є відповідач, залишалось зовсім мало часу, вона погодилась та прийняла від нього допомогу у розмірі 10000 грн. на ремонт квартири. Ці кошти її колишній чоловік передав 29 червня 2019 року та допоміг обрати необхідні товари для ремонту вище вказаної квартири. У зв`язку з цим, 29 червня 2019 року, вона разом з відповідачем придбали товар для ремонту квартири на суму 871,25 грн. та 1406,83 грн. 01 липня 2019 року, вони придбали будівельні товари на суму 251,04 грн. Крім того, купили шпалери приблизна вартість яких становить чотири тисячі гривень, проте чек, нажаль, не зберігся. Отже, станом на 01 липня вона з відповідачем разом витратили значну частину грошових коштів (приблизно 6276.08 грн.), які дав ОСОБА_1 для облаштування житла. Проте, вже 02 липня 2019 року, ОСОБА_1 прийшов до неї та між ними відбулася сварка в ході якої відповідач почав вимагати від неї розписки, що начеб то вона взяла в нього в борг 10 000 грн. Його поведінка була нестримана, він кричав та погрожував їй. Тому вона змушена була написати розписку від 02.07.2019 року, яку надав ОСОБА_1 у зв`язку з наступним: По перше, розірвання їх стосунків відбувалось болісно та супроводжувалися викликами поліції у зв`язку з неправомірною поведінкою ОСОБА_1 , тому вона знала, що відповідач дійсно може спричинити їй тілесні ушкодження та (чи) пошкодити майно. По друге оскільки вагітність в неї протікала з загрозою переривання в терміні 15 тижнів, їй проводилось стаціонарне лікування в гінекологічному відділенні КНП КМР «КМЛ» з 30.01. 2019 року по 12.02.2019 року. Вона хвилюючись за своє здоров`я та стан дитини, адже знаходилась вже на останньому місяці вагітності та 06 липня 2019 року, тобто через чотири дні мала народжувати. Отже, у неї були всі підстави боятися фізичного насильства з боку відповідача та хвилюватися за дитину, яка от-от мала народитися. Оскільки ніякі кошти 02 липня 2019 року вона від ОСОБА_1 не отримувала та не брала у борг то вважала, що дана розписка немає жодного юридичного значення. ОСОБА_1 не бажав повернення решти грошових коштів, які залишилися, тому використала їх за цільовим призначенням, як і домовлялися, а саме: 03 липня 2019 року, у будівельному маркеті "РОНА" було придбано кріплення вартістю 4, 10 грн., два кабелі на суму 395,50 грн., а також у поставника ФОП ОСОБА_6 товар на загальну суму 2211,11 грн. 05 липня 2019 року, придбала товар на суму 351,78 грн. та 88 грн. Загальна сума придбаних товарів по чеках починаючи з 29 червня 2019 року по 05 липня 2019 року, які у неї лишилися складає 5579,57 грн. Додані до даного позову квитанції повністю спростовують факт отримання коштів від відповідача 02.07.2019 року, а розписка не містить всіх необхідних умов за договором позики, зокрема дати отримання коштів, тому що ніякі кошти у борг їй передані не були. Допомога від батька дитини для покращення умов проживання їх сина у сумі 10000 грн. які відповідач надав їй 29 червня 2019 року немає нічого спільного з договором позики. У зв`язку з цим вона змушена звертатися до суду з зустічним позовом та просити суд визнати договір позики недійсним. Стосовно договору позики за розпискою від 11.07.2019 року, вважає за необхідне повідомити суд наступне: ОСОБА_1 поводив себе так, ніби 02.07.2019 року між нами не виникло ніякої сварки та почав приносити їй продукти харчування в лікарню, купив необхідні речі для пологів. Вона навіть не заперечувала, щоб відповідач, як батько був присутній при народженні їх сина. ІНФОРМАЦІЯ_1 в неї з ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_7 . Після того, як її з дитиною виписали з лікарні, вона разом з сином поїхали до батьків, які проживають за адресою : АДРЕСА_2 . 11.07.2019 року, відповідач за даним позовом під приводом, що прийшов провідати дитину, зайшов до хати та розпочав лайку, в ході якої пригадав, що "виділив" їй на пологи 2200 грн. та почав вимагати щоб вона знову, як минулого разу написала розписку про те, що дані кошти взяла в борг. У будинку в іншій кімнаті, поруч з ними окрім її матері була дитина. Вона намагалася припинити весь цей жах, проте зрозуміла, що це стане можливим лише після того, як виконає його неправомірні вимоги. Змусивши її написати бажану розписку, відповідач пішов. Як зазначалось вище, це відбувалося в будинку батьків у присутності матері - ОСОБА_8 , яка була свідком вищевикладених обставин. Пізніше, ОСОБА_1 запропонував ці кошти не повертати, а зарахувати в рахунок сплати аліментів на утримання сина. Оскільки аліменти на дитину є її власністю, а також у зв`язку з тим, що вона мати та має піклуватися про свою дитину, його нормальний фізичний та духовний розвиток, харчування а також зобов`язана діяти виключно в інтересах своєї дитини та не брала у борг ніякі кошти, вона відмовилась від такої незаконної пропозиції. Отже вказані розписки були написані нею під примусом та погрозами позивача, який мав на меті уникнення сплати аліментів на утримання їх сина, тобто фактично спонукав її добровільно відмовитись від аліментів на досить тривалий період. Наразі вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною до трьох років. У зв`язку з викладеним, вважає, що договір позики необхідно визнати недійсним та відмовити ОСОБА_1 в позові у повному обсязі.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову заперечує.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , в судовому засіданні заперечувала в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , просила задовольнити зустрічний позов.

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.05.2021 року позовну заяву залишено без руху (а.с.23).

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.06.2021 року дану справу прийнято до розгляду, відкрито в даній справі провадження та справа призначена до судового засідання (а.с.31).

Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2021 року розгляд справи відкладено на 30.08.2021 року (а.с.39).

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.08.2021 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та призначено справу до підготовчого судового засідання (а.с.65).

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики та призначено справу до розгляду по суті на 18.10.2021 року (а.с.89).

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з розпискою, яка міститься в матеріалах справи, 02.07.2019 року ОСОБА_3 ( після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 ) взяла в борг у ОСОБА_1 10000 грн, які зобов`язалася повернути до 02.07.2020 року (а.с.9). Згідно з розпискою, яка міститься в матеріалах справи, 11.07.2019 року відповідач ОСОБА_3 ( після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 )взяла в борг у ОСОБА_1 2200 грн, які зобов`язалася повернути до 11.12.2019 року (а.с.10). Відповідно: розрахунку 3 % річних (ст.625 ЦК України) становить 355,17 грн. (а.с.14), процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України становить 788,16 грн (а.с.15,16), суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції становить 1070 грн. (а.с.17).

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку саму суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того самого роду і такої самої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані в меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_3 ( після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 ) не виконала взяті на себе зобов`язання та не повернула суму позики у строк, визначений розписками, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_3 ( після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 ) позики в сумі 14413,33 грн., яка складається: 10000 грн - заборгованість за розпискою від 02.07.2019 року, 2200 грн.- заборгованість за розпискою від 11.07.2019 року, 1070 грн - сума інфляції, 788,16 грн - відсотки (облікова ставка НБУ), 355,17 грн - 3% річних, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. (а.с.1).

Стосовно зустрічних позовних вимог, в судовому засіданні встановлено, що звертаючись із зустрічною позовною заявою, ОСОБА_3 послалася на те, що ОСОБА_1 вирішив їй допомоги, щоб після народження дитини, вона разом з сином мала де жити. Вона погодилась та прийняла від нього допомогу у розмірі 10000 грн. на ремонт квартири. Ці кошти її колишній чоловік передав 29 червня 2019 року. Проте, вже 02 липня 2019 року, ОСОБА_1 прийшов до неї та між ними відбулася сварка в ході якої відповідач почав вимагати від неї розписки, що начеб то вона взяла в нього в борг 10 000 грн. Його поведінка була нестримана, він кричав та погрожував їй. Тому вона змушена була написати розписку від 02.07.2019 року, яку надав ОСОБА_1 , оскільки ніякі кошти 02 липня 2019 року вона від ОСОБА_1 не отримувала та не брала у борг то вважала, що дана розписка немає жодного юридичного значення та розписка не містить всіх необхідних умов за договором позики, зокрема дати отримання коштів, тому що ніякі кошти у борг їй передані не були. Допомога від батька дитини для покращення умов проживання їх сина у сумі 10000 грн. які ОСОБА_1 надав їй 29 червня 2019 року немає нічого спільного з договором позики. ІНФОРМАЦІЯ_1 в неї з ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_7 . 11.07.2019 року, відповідач за даним позовом під приводом, що прийшов провідати дитину, зайшов до хати та розпочав лайку, в ході якої пригадав, що "виділив" їй на пологи 2200 грн. та почав вимагати щоб вона знову, як минулого разу написала розписку про те, що дані кошти взяла в борг.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю ОСОБА_3 пояснила, що коли приходив до них додому ОСОБА_1 , вона була в іншій кімнаті і лише чула сварку, як писала її дочка розписки вона не бачила, а лише про них взнала зі слів останньої.

Зазначені доводи ОСОБА_3 спростовуються письмовими доказами, зокрема текстом розписки, яка складена 02.07.2019 року про те, що ОСОБА_3 ( після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 ) отримала у борг від ОСОБА_1 10000 грн. та зобов`язується повернути останньому отримані нею гроші до 02 липня 2020 року (а.с.9), а також текстом розписки, яка складена 11.07.2019 року про те, що ОСОБА_3 ( після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 ) отримала у борг від ОСОБА_1 2200 грн. та зобов`язується повернути останньому отримані нею гроші до 11 липня 2020 року (а.с.10). Належних та допустимих доказів безгрошових розписок та те, що вказані кошти в сумі 10000 грн. та 2200 грн. були надані як допомога 29 червня 2019 року, ОСОБА_3 не надала до суду. Будь-які докази примусу ОСОБА_3 до написання таких розписок ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні.

Також, суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_8 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , а тому є зацікавленою особою.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України, ст.ст.12,81,141, 247, 263-265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 14413,33 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста тринадцять грн. 33 коп) заборгованості за договором позики, 908 грн (дев`ятсот вісім грн.) сплаченого судового збору, а всього 15321,33 грн (п`ятнадцять тисяч триста двадцять одну грн. 33 коп).

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2021 року.

Повне найменування сторін:

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя Галян С. В.