П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року місто Київ

справа № 761/25103/21

провадження №22-ц/824/12775/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поліщук Н.В., Соколової В.В., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Квіти України», подану адвокатом Климчуком Олександром Миколайовичем,

на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 14 липня 2021 року, постановлену у складі судді Романишеної І.П.,

у справі за заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гадомскьий Дмитро Віталійович, про вжиття заходів забезпечення позову до подання до суду позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Гадомський Д.В. звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з заявою про забезпечення позову до подачі позову шляхом заборони ПрАТ «Квіти України» проводити переробку, реконструкцію, демонтаж, підготовчі будівельні роботи, будь-які будівельні та ремонті роботи, роботи щодо облагородження території, чи будь-які інші роботи, які мають чи можуть мати своїм наслідком будь-які зміни фасаду чи інших елементів будівлі, які відрізнятимуться від авторського проекту позивача, а також замовляти та укладати договори на такі роботи з будь-якими підрядниками; заборонити ТОВ «АМБАС» проводити переробку, реконструкцію, демонтаж, підготовчі будівельні роботи, будь-які будівельні та ремонті роботи, роботи щодо облагородження території, чи будь-які інші роботи, які мають чи можуть мати своїм наслідком будь-які зміни фасаду чи інших елементів будівлі, які відрізнятимуться від авторського проекту позивача, а також замовляти та укладати договори на такі роботи з будь-якими підрядниками; заборони ТОВ «Майстерня Г.Духовничого» проводити переробку, реконструкцію, демонтаж, підготовчі будівельні роботи, будь-які будівельні та ремонті роботи, роботи щодо облагородження території, чи будь-які інші роботи, які мають чи можуть мати своїм наслідком будь-які зміни фасаду чи інших елементів будівлі, які відрізнятимуться від авторського проекту позивача, а також замовляти та укладати договори на такі роботи з будь-якими підрядниками.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є автором проекту будівлі «Квіти України» Власником будівлі ПрАТ «Квіти України», відповідачем розпочато підготовчі і будівельні роботи для реконструкції будівлі. Такі дії відповідача без погодження з архітектором оригінальної будівлі є незаконними. Вказаними діями відповідачі порушили особисте немайнове право позивача як автора твору архітектури. Оскільки відповідачі уже приступили до підготовчих будівельних робіт, а 12 липня 2021 року почали знищувати фасад будівлі будівельним краном, позивач змушений до звернення до суду з позовом до відповідачів про захист прав інтелектуальної власності, звернутися з цією заявою для припинення нищення будівлі «Квіти України» та порушення прав інтелектуальної власності.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 14 липня 2021 року задоволено заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Гадомського Д.В. про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "Квіти України", ТОВ "Амбас" та ТОВ "Майстерня Г.Духовичного" про захист прав інтелектуальної власності.

Заборонено ПрАТ "Квіти України" проводити переробку, реконструкцію, демонтаж, підготовчі будівельні роботи, будь-які будівельні та ремонтні роботи, роботи щодо облагородження території чи будь-які інші роботи, які мають чи можуть мати своїм наслідком будь-які зміни фасаду чи інших елементів будівлі, які відрізнятимуться від авторського проекту ОСОБА_1 , а також замовляти та укладати договори на такі роботи з будь-якими підрядниками, до набрання рішенням у справі законної сили.

Заборонено ТОВ "Амбас" проводити переробку, реконструкцію, демонтаж, підготовчі будівельні роботи, будь-які будівельні та ремонтні роботи, роботи щодо облагородження території чи будь-які інші роботи, які мають чи можуть мати своїм наслідком будь-які зміни фасаду чи інших елементів будівлі, які відрізнятимуться від авторського проекту ОСОБА_1 , а також замовляти та укладати договори на такі роботи з будь-якими підрядниками, до набрання рішенням суду законної сили.

Заборонено ТОВ "Майстерня Г.Духовичного" проводити будь-які проектні та передпроектні роботи, які мають на меті або пов`язані з переробкою, реконструкцією, демонтажем, підготовчими будівельними роботами чи будь-якими іншими будівельними та ремонтними роботами, роботами щодо облагородження території чи будь-якими іншими роботами, які мають чи можуть мати своїм наслідком будь-які зміни фасаду чи інших елементів будівлі, які відрізнятимуться від авторського проекту ОСОБА_1 , до набрання рішенням суду законної сили.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ПрАТ «Квіти України» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в який просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Вважає, що Шевченківським районним судом м.Києва ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвала суду невмотивована.

Зокрема, в апеляційній скарзі посилається на те, що надані позивачем до заяви документи (копія трудової книжки, де зазначено, що позивач працював у проектному інституті Київпроект», копія диплому огляду найкращих архітектурних творів року та копія грамоти) не являються беззаперечним доказом авторства саме позивача на архітектурний проект будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заявником не надано ніяких креслень, ескізів, моделей, проектів, що вказує на те, що взаємозв`язку із заявленою позовною вимогою особи позивача до будівлі, яка належить апелянту, не прослідковується.

Також апелянт посилається на те, що в ухвалі суду не зазначено чим саме заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, також не обґрунтовано реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Климків Л.Я. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зокрема, зазначає про те, що подані позивачем докази є достатніми для підтвердження існування авторських прав та прийняття ухвали про забезпечення позову у зв`язку з реальною загрозою їх порушення. З урахуванням того, що сам відповідач ПрАТ "Квіти України", який є власником будівлі, ніколи не ставив під питання авторство позивача відносно будівлі «Квіти України» , - висловлені в апеляційній скарзі заперечення відповідача з приводу недоведеності авторства позивача порушують принцип добросовісності, описаний в п.6 ст.3 ЦК України.

Крім того, у відзиві зазначає про те, що оскаржувана відповідачем ухвала прийнята з дотриманням вимог п.3 ч.1 ст.260 ЦПК України, а саме містить мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

В судовому засіданні представники особи, яка може отримати статус учасника справи ПрАТ «Квіти України» - адвокати Климчук О.М. та Сергеєв Д.С. підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Климків Л.Я. заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Інші особи, які можуть отримати статус учасника справи, своїх представників в судове засідання не направили, будучи повідомленими про день та час розгляду справи в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом до ПрАТ "Квіти України", ТОВ "Амбас" та ТОВ "Майстерня Г. Духовичного" про захист прав інтелектуальної власності.

ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначав, що у відповідності до статті 481 ЦК УРСР є автором твору архітектури - будівлі "Квіти України", що підтверджується долученими до матеріалів заяви доказами (копіями трудової книжки, диплома лауреата та грамоти переможця конкурсу на кращий проект за магазин - оранжерею "Квіти України") та у відповідності до ст. 14 Закону України "Про авторське право і суміжні права" йому як автору твору належать особисті немайнові права, зокрема, право вимагати збереження цілісності твору і протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору або будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі і репутації автора.

Крім цього, вказував, що особами, які мають отримати статус учасників справи (відповідачі) розпочато підготовчі і будівельні роботи для реконструкції будівлі, внаслідок чого уже знищено елементи внутрішнього оздоблення будівлі, які були частиною архітектурного проекту позивача, а саме: оригінальні лампи та авторський проект облицювання стін всередині будівлі, а також почали демонтаж та руйнування фасаду будівлі за допомогою будівельного крану. Вказаними діями відповідачі порушили особисте немайнове право позивача на збереження цілісності твору, порушують честь і репутацію позивача як автора твору архітектури, адже всупереч стандартів Правил професійної етики архітектора, які розроблені з урахуванням Угоди з питань етики і поведінки, прийнятій на генеральній асамблеї Міжнародної спілки архітекторів в Пекіні 1999 року, рекомендацій Ради архітекторів Європи та Статуту Національної спілки архітекторів України, до нього не звернулися за погодженням нового проекту перед зміною його функціонального призначення.

Він, як автор твору архітектури не отримував жодних пропозицій щодо узгодження нової реконструкції будівлі "Квіти України" з попереднім авторським задумом позивача; здійснення реконструкції без узгодження з автором проекту вказує на посягання на цілісність твору позивача, що спричиняє шкоду його честі як архітектора, адже твір позивача у вигляді будівлі "Квіти України" був спроектований саме для виставкових та оранжерейних цілей, самі цілі використання будівлі визначали її конструкцію у вигляді скляних світлових ярусів на фасаді будівлі та атріуму. Отже, позивач вважає, що відбулося порушення його немайнового авторського права вимагати збереження цілісності твору і протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору або будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі і репутації автора, у зв`язку з чим, має намір звернутись з позовом до суду.

Згідно паспорту об`єкта будівництва на підготовчі роботи "Реконструкція цілісного майнового комплексу з надбудовою для розміщення офісного центру з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 " замовником реконструкції є ПрАТ "Квіти України", генеральним підрядником - ТОВ "АМБАС", а генеральним проектувальником ТОВ "Майстерня Г.Духовичного".

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої ї інстанції виходив із того, що між сторонами виник спір щодо реконструкції павільйону - оранжереї «Квіти України», автором проекту будівлі якої є архітектор ОСОБА_1 , який на момент створення проекту працював у проектному інституті «Київпроект».; заявник вважає, що має особисті немайнові та майнові авторські права на твір архітектури, оскільки є автором твору у відповідності до ст.ст.472 та 481 ЦК УРСР; у випадку зруйнування твору архітектора - будівлі «Квіти України» звернення позивача до суду за захистом порушених інтелектуальної власності буде позбавлено сенсу, оскільки рішення у справі у разі задоволення позову не можливо буде виконати.

Крім того, суд зазначив, що предмет майбутнього позову та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язані з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він планує звернутися до суду.

При цьому, суд зазначив, що у зв`язку з відсутністю підстав щодо існування розміру збитків, яких можуть зазнати відповідачі у зв`язку із забезпеченням позову, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення на даній стадії.

З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір щодо реконструкції павільйону - оранжереї "Квіти України", автором проекту будівлі якої є архітектор ОСОБА_1 (заявник, позивач), який на момент створення проекту працював у проектному інституті "Київпроект". Заявник вважає, що має особисті немайнові та майнові авторські права на твір архітектури, оскільки є автором твору у відповідності до ст.ст. 472 та 481 ЦК УРСР, які на думку заявника підлягають застосуванню до спірних правовідносин з урахуванням того, що спірна будівлі була побудована у 1985 році, а у відповідності до п. 1 Прикінцевих положень ЗУ "Про авторське право і суміжні права" цей закон застосовується до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Заявник зазначає, що відповідачі порушують його особисте немайнове право на збереження цілісності твору, порушують його честь і репутацію як автора твору архітектури, оскільки 12 липня 2021 року розпочали реконструкцію будівлі без погодженням з ним нового проекту реконструкції та за відсутності дозволу на проведення робіт на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з відповіді Департаменту охорони культурної спадщини від 5 липня 2021 року.

Заявник ОСОБА_1 обґрунтовано припускає, що у разі невжиття заходів до забезпечення позову та за час судового розгляду його позову, може відбутися подальше руйнування та фактичне знищення твору архітектури - будівлі "Квіти України" та порушення прав інтелектуальної власності позивача, що призведе до неможливості захисту прав позивача та виконання рішення суду у разі задоволення позову.

На підтвердженням реальності загрози невиконання рішення суду у разі задоволення позову є надані заявником фото та відеоматеріали, які додані до заяви про забезпечення позову, які дійсно підтверджують здійснення відповідачами будівельних робіт з реконструкції будівлі "Квіти України".

Представником позивача - адвокатом Климків Л.Я., на підтвердження авторства виконаного твору архітектури - будівлі "Квіти України" надані до суду креслення проекту за авторством ОСОБА_1 , документи долучені судом апеляційної інстанції до матеріалів справи.

Надані суду докази, дають достатні підстави вважати, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано задовольнив заяву ОСОБА_1 та вжив заходів забезпечення майбутнього позову. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у випадку зруйнування твору архітектури - будівлі "Квіти України", звернення ОСОБА_1 до суду за захистом порушених прав інтелектуальної власності буде позбавлено сенсу, оскільки рішення у справі у разі задоволення позову не можливо буде виконати.

Таким чином, обрані позивачем заходи забезпечення позову безпосередньо співвідносяться з предметом майбутнього позову, відповідно існує конкретний зв`язок між заходами забезпечення позову і предметом позову, і тому вжиті судом заходи забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову. При цьому, слід зазначити, що вжиті заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер. Питання обсягу прав авторства ОСОБА_1 підлягає встановленню під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав уважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Квіти України», подану адвокатом Климчуком Олександром Миколайовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 14 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції..

Повна постанова складена 27 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Н.В.Поліщук

В.В.Соколова