Справа № 196/1343/20
№ провадження 2/196/207/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

секретаря судового засідання: Кузнецової Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , малолітньої особи ОСОБА_3 в особі законних представників: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про позбавлення права користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , малолітньої особи ОСОБА_3 в особі законних представників: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Вказує, що ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року по цивільній справі №196/1843/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування квартири затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з умовами даної мирової угоди вона набуває право власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 . Ухвала про затвердження мирової угоди є підставою для державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на вказану квартиру. Ухвала набрала законної сили 07.08.2020 року.

Посилається на те, що згідно Витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності №224149128 від 16.09.2020 року, вона є власником квартири АДРЕСА_1 - з 10.09.2020 року.

Проте, відповідно до довідки виконкому Царичанської селищної ради від 20.11.2020 року №2547 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , які є батьками малолітнього ОСОБА_3 .

Стверджує, що після набуття нею права власності на вказану квартиру, відповідач ОСОБА_2 не вчинив жодних дій щодо зняття реєстрації свого місця проживання та місця проживання свого сина ОСОБА_3 за адресою належної їй квартири.

Вказує, що ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживають, у тому числі і протягом останнього року.

На даний момент місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстроване за адресою належної їй квартири проти її волі, що порушує її право власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте від її представника - адвоката Стадницького С.А. до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують та прохають задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання, як відповідач, та як законний представник малолітнього ОСОБА_3 не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій прохає розглянути дану справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти зняття з реєстрації його та його малолітнього сина за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що на сьогоднішній день йде процедура реєстрації права власності на будинок, де він зможе прописати себе та свого сина.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року в справі №196/1843/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування квартири затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно з умовами якої ОСОБА_1 набуває право власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 . Ухвала про затвердження мирової угоди є підставою для державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на наступне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 . Ухвала набрала законної сили 07.08.2020 року (а.с. 6).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №224149128 від 16.09.2020 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації - 10.09.2020 року (а.с.7).

Як вбачається з довідки виконкому Царичанської селищної ради від 20.11.2020 року №2547 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

Після набуття ОСОБА_1 права власності на вказану квартиру, відповідач ОСОБА_2 не вчинив жодних дій щодо зняття реєстрації свого місця проживання та місця проживання свого сина ОСОБА_3 , хоча за вказаною адресою не проживають більше року.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України).

Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України).

Згідно за ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно приписів ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно приписів ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" № 1382-IV від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, власником квартири (позивачем) обґрунтовано заявлено вимогу про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, судом також враховано визнання ОСОБА_2 , як відповідачем, так і законним представником малолітнього ОСОБА_3 , позовних вимог і можливість відповідача зареєструвати себе і свого малолітнього сина за іншою адресою.

Понесені позивачем судові витрати згідно приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Документально підтвердженими є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с.1).

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. ст. 16, 316, 317, 331, 383, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , малолітньої особи ОСОБА_3 в особі законних представників: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про позбавлення права користування житловим приміщенням,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп - НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.11.2021 року.

Суддя: А.І. Руснак