Справа № 657/1801/20
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2021 року Каланчацький районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Максимовича І.В.,
за участю секретаря Боровинської С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Кушнеренко Ігор Вікторович, до ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди,
В с т а н о в и в :
Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 193 040 грн. 83 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1 930, 40 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору, витрати за проведення експертного дослідження 2 480 грн., та витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн..
Мотивуючи свої вимоги, представник позивача вказує, що позивач є власником автомобіля Renault Megane 1,5 dCi, д/н НОМЕР_1 . 15 липня 2020 за участю вказаного автомобіля відбулась дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до постанови Каланчацького районного суду Херсонської області від 31 липня 2020 року, 15 липня 2020 року о 16 год. 11 хв. на автодорозі М-14 50 км. 185 км. 185 м. відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем Мерседес Бенс, державний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Megane 1,5 dCi, д/н НОМЕР_1 , який рухався попереду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою відповідача визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Транспортний засіб відповідача було застраховано ТВД СК «Ю.Ес.Ай», тому вказаною страховою компанією позивачу було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 128 000 грн.. Однак, вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача складає 321 040,83 грн., що значно перевищує суму страхового відшкодування, тому у відповідності до положень ст. 1194 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між сумою вартості відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням, що становить 193 040,83 грн.. Крім того, внаслідок спричинення дорожньо-транспортної пригоди, позивачу завдано моральну шкоду, розмір якої він оцінює в 10 000 грн., оскільки у зв`язку з отриманими пошкодженнями транспортного засобу протягом привалого часу не міг використовувати його за цільовим пизначенням, вимущений був витратрачати власний час для отримання коштів від страхової компанії. Поряд з цим, позивачем понесено витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн., на проведення експертного дослідження в сумі 2 480 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 930, 40 грн..
Ухвалою судді від 11 грудня 2020 року позов залишено без руху в зв`язку з несплатою у повному обсязі судового збору. Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року у справі призначено судово-автововарознавчу експертизу та зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 08 вересня 2021 року відновлено провадження у справі та призначенно слухання справи до судового розгляду.
Представник позивача адвокат Кушнеренко Ігор Вікторович в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання заявлених вимог з підстав, викладених у позові та про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової Влади України. Причину своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Суд вважає, що судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Крім того, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що15 липня 2020 року о 16 год. 11 хв. на автодорозі М-14 50 км. 185 км. 185 м. відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем Мерседес Бенс, державний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Megane 1,5 dCi, д/н НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , який рухався попереду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Каланчацького районного суду Херсонської області від 31 липня 2020 року, яка набула чинності 11 серпня 2021 року, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля Renault Megane 1,5 dCi, д/н НОМЕР_1 , що підтверджується копією технічного паспорту.
На момент ДТП транспортний засіб відповідача ОСОБА_2 було застраховано ТВД СК «Ю.Ес.Ай».
Вказаною страховою компанією позивачу було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 128 000 грн..
У справі призначалася судово-товарознавча експертиза, відповідно до висновку якої № Вс-15 від 14 червня 2021 року, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля позивача Renault Megane 1,5 dCi, д/н НОМЕР_1 , складає 321 040,83 грн., що перевищує суму страхового відшкодування на 193 040,83 грн. .
Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997р., при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.
Судом не встановлено обставин недотримання вимог закону експертом при складанні висновку № Вс-15 від 14 червня 2021 року, або обставин, які виключають його участь у проведенні дослідження.
Таким чином, різниця між страховим відшкодуванням та реально завданими збитками становить 193 040,83 грн..
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Системний аналіз ст.22 закону №1961-IV, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК України дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.
Враховуючи вище викладене, оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що з відповідача, як винної особи, на користь позивача, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу), та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 193 040,83 грн..
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
Згідно з п. 5 цієї постанови Пленуму згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Враховуючи те, що майно позивача було ушкоджено внаслідок ДТП, та те, що внаслідок ушкодження цього майна, він переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свій автомобіль, клопотами по ремонту автомобіля, витрати часу на відновлення порушеного права, він має право на відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач, їх тривалості та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідача, суд вважає за можливе визначити доведеною заподіяну моральну шкоду у розмірі 10 000 грн..
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог, керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення витрат з оплати правової допомоги у розмірі 6 000 грн.
Враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу та висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі, наявність квитанцій про оплату проведення вказаних експертиз в розмірі 2 480 грн., та 4 600 грн., а також приймаючи до уваги повне задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на проведення експертиз в розмір 7 080 грн..
Що стосується вимог про стягнення інших судових витрат, суд вважає за можливе з урахуванням повного задоволення позовних вимог стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 930, 40 грн. та 2 102 грн., а всього: 4032,40 грн..
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263, 264,265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Кушнеренко Ігор Вікторович, до ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 193 040 грн. 83 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 4 032,40 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору, витрати за проведення експертиз 7 080 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн..
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянути судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 .

Суддя: Максимович І. В.