Справа № 443/1391/20 Головуючий у 1 інстанції: Сливка С.І.
Провадження № 22-ц/811/1358/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.

без участі сторін

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.02.2007 року у розмірі 49374 грн. 05 коп. та судові витрати в розмірі 2102 грн.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що ОСОБА_1 28.02.2007 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Стверджує, що банк забезпечив відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідачка належним чином не виконала зобов`язання за договором та не сплатила суму кредиту, внаслідок чого станом на 13.08.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 49374,05 грн., яка складається із: 35285,41 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 35285,41 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 14088,64 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2021 року у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (адреса: м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, буд.50, , рах. № НОМЕР_1 , МФО №305299) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: с. Жирівське Жидачівського району Львівської області, ІПН НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив позивач - Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк». Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що відповідачкою 28.02.2017 підписано заяву, в якій вона особистим підписом погодилася з тим, що анкета-заява про приєднання до Умов та правил банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанку» разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. Також звертає увагу, що заявою передбачено, що базова процентна ставка складає 36% на рік. Крім того, в заяві сторони визначили тип кредитного ліміту, порядок погашення заборгованості. Зазначає, що підписуючи анкету-заяву, відповідач пройшов ідентифікацію в Банку, а тому повторне заповнення будь-яких Анкет-Заяв або підписання інших додаткових документів не вимагалося згідно процедури, що затверджена наказом по Банку, що не суперечить чинному законодавству. Активація відповідачкою картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. Також звертає увагу на порушена право з сторони суду щодо повернення фактично отриманих коштів відповідачкою. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13 жовтня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 25 жовтня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам частково не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», суд виходив з тих обставин, що позивачем не доведено належними доказами погодження між сторонами відповідальність у вигляді сплати відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів. Також суд прийшов до висновку про безпідставність вимоги щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту так як між сторонами не було погоджено строки повернення кредитних коштів, не визначено графік їх погашення.

З такими висновками колегія суддів частково не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як клієнт Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 28.02.2007 звернулася до останньої з заявою з метою отримання банківських послуг, а саме відкриття карткового рахунку та отримання гривневої платіжної картки, строком дії 04/09 з встановленим кредитним лімітом 7500 грн. з базовою процентною ставкою 36% річних.

З наданих банком розрахунків заборгованості, якими позивач обгрутновував свої вимоги вбачається, що станом на 13.08.2020 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 49374,05 грн., з яких: 35285,41 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 35285,41 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 14088,64 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0.00 грн. - нарахована комісії.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст..ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з цим позовом банк подав до суду заяву про видачу платіжної картки з встановленим кредитним лімітом, з базовою процентною ставкою 36% річних з визначеним порядком погашення заборгованості.

Крім того, звертаючись до суду з позовом, банк подав до суду довідку про розрахунок заборгованості, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідку про видачу відповідачці кредитної картки із зазначенням її номера та строку дії, виписки по картковому рахунку за період з 12 січня 2007 року по 13 серпня 2020 року.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій).

Таким чином, виписки по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідачки за тілом кредиту.

Враховуючи ту обставину, що відповідачка отримала у позивача кредит, яким вона користувалася, здійснювала його погашення, ОСОБА_1 видавалися кредитні картки, завдяки яким вона здійснювала користування кредитними коштами шляхом оплати послуг, товарів, зняття коштів та погашення заборгованості, термін дії останньої кредитної картки виданої 21.02.2019, до грудня 2022 року і станом на 13.08.2020 заборгованість за тілом кредиту, яка включає в себе заборгованість за простроченим тілом кредиту склала 35285,41 грн., в зв`язку з чим, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 28.02.2007 у розмірі 35285,41 грн.

Що ж до вимог позивача про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 14088,64 грн., такі до задоволення не підлягають з наступних підстав.

У заяві про надання банківських послуг від 28.02.2007 між сторонами було погоджено базову проценту ставку в розмірі 36% річних, проте, банк нараховуючи ОСОБА_1 заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 14088,64 грн. брав до розрахунку процентну ставку в 42% річних, які не були погоджені між сторонами.

АТ КБ «Приват Банк» не надав суду жодного доказу права змінювати умови кредитного договору щодо зміни відсоткової ставки.

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції в частині відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 14088,64 грн., оскільки нарахування такої заборгованості не підтверджено належними доказами у зв`язку з чим колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність досягнення сторонами кредитного договору згоди про розмір відсотків за користування кредитом, в зв`язку з чим рішення суду в цій частині слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.13 ст. 142 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, з ОСОБА_1 в користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати понесені за звернення до суду з позовною заявою та апеляційною скаргою в розмірі 3755,51 грн.

Керуючись ст.141, ч. 5 ст. 268, ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376 380, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 28.02.2007, а саме заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 35285,41 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 28.02.2007 в сумі 35285,41 грн. (тридцять п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять гривень, 41 копійка), (з яких: 35285,41 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту).

В решті рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2021 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) судовий збір в розмірі 3755 грн. 51 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник