621/2459/21
2/621/1023/21

РІШЕННЯ
іменем України
02 листопада 2021 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
судді - Бібіка О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Попіка С.Г.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
16.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 11.08.2007 зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №102.
На обґрунтування позову зазначено, що з 11.08.2007 перебуває у шлюбі з відповідачем. Мають від шлюбу дітей: малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. У грудні 2020 року чоловік повідомив, що перебуває у фактчиних шлюбних відносинах з іншою жінкою. З цього часу шлюбні відносини остаточно припинені, спільне господарство не ведуть. Крім цього, відповідач застосовує фізичне та психологічне насилля по відношенню до неї, та відповідачу винесений терміновий заборонений припис стосовно кривдника.
Ухвалою суду від 28.08.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просила шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Питання щодо розподілу судових витрат просила вирішити у порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 надав заяву про визнання позову, просив розгляд справи проводити за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами, проти стягнення з нього судових витрат заперечував, оскільки є інвалідом 3 групи та має тяжке захворювання, що потребує коштів на лікування.
У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони перебувають у шлюбі з 11.08.2007, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №102 (а. с. 10)
Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Зідьківською селищною радою Зміївського району Харківської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції у Харківській області (а.с. 11, 12)
Судом встановлено, що сторони припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведеться, проживають окремо.
Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні.
Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи, що відповідач надав заяву про визнання позову до до початку розгляду справи по суті, то з нього належить стягнути на користь позивача 50 відстоків судового збору, сплаченого ОСОБА_1 при пред`явленні позову до суду, що становить 454,00 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 142, 247, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №102 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відстоків сплаченого судового збору, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.
Зобов`язати УДКСУ у Харківській області повернути ОСОБА_1 50 відстоків сплаченого судового збору, згідно квитанції АТ Мегабанк № 3_12 від 13 серпня 2021 року, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 02.11.2021.

Суддя -