28.10.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/881/20
Провадження № 2/533/12/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Пазій-Криворучко Г.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Марченка В.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мізіна В.М.,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Нестеренка Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та заборону вчинення певних дій,

У С Т А Н О В И В :

25 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та заборону вчинення певних дій, у якій просила заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти дії, які порушують право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0201, площею 3,4729 га, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, яка розташована на території Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, а саме: здійснювати обробіток, посів будь-яких сільськогосподарських культур, проїзд, прохід, випасання худоби, будівництво та створювати будь-які інші перешкоди ОСОБА_1 володіти, розпоряджатися та користуватися належною їй земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0201 площею 3,4729 га, яка розташована на території Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка належить їй на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ПЛ №045954 від 04 липня 2003 року, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 березня 2015 року, номер запису про право власності 9140909. Позивач стверджувала, що наявність кадастрового номеру земельної ділянки свідчить, що земельна ділянка визначена як об`єкт цивільних прав, при формуванні якого визначено його площу, межі та внесена інформація про земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Межі земельної ділянки закріплені межовими знаками. Громадянка ОСОБА_2 , яка є суміжним землевласником, шляхом самозахвату на належній їй земельній ділянці здійснила посів кукурудзи. Громадянин ОСОБА_3 , який є суміжним землевласником, шляхом самозахвату на належній йому земельній ділянці здійснив посів пшениці та накатав польову дорогу, яку постійно використовує для проїзду сільськогосподарською технікою. На усні вимоги позивачки не використовувати належну їй земельну ділянку для посіву сільськогосподарських культур та проїзду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не реагують.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 24 листопада 2020 року.

24 листопада 2020 року протокольною ухвалою суду було відкладено підготовче судове засідання у справі на 14.12.2020 за заявою відповідачки ОСОБА_2

04 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_3 надав суду письмовий відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав з тих підстав, що 19 вересня 2007 року, ним було успадковано після смерті матері ОСОБА_4 земельну ділянку площею 3,47 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Чапаєвської (на даний час Мальцівської) сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

25 вересня 2009 року, ним було зареєстровано в установленому порядку право власності на вищезгадану земельну ділянку та отримано Державний акт на право власності на землю серії ЯЗ № 182951, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0421. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, межовими земельними ділянками являються земельні ділянки, належні громадянам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , та землі Чапаєвської (на даний час Мальцівської) сільської ради.

З того часу він користується даною земельною ділянкою на підставі права приватної власності. Жодних претензій з боку власників сусідніх земельних ділянок до нього чи в нього до власників сусідніх земельних ділянок не виникало.

В той же час, сама позивачка в своїй позовній заяві вказувала про те, що її право власності на належну їй земельну ділянку зареєстровано лише 23 березня 2015 року, тобто фактично через шість років після того, як ним було зареєстровано його право власності на земельну ділянку.

Відтак, відповідач ОСОБА_3 вважав, що він жодних прав позивачки не порушив. Крім того, зазначав, що при роботі комісії, з обстеження земельної ділянки, на яку посилалася позивачка у позові, відповідач участі не брав, його документи та технічну документацію на земельну ділянку комісія в роботі не вивчала та зробила висновки без їх врахування, тому з даними висновками відповідач також не погоджується.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 уважав, що він нікому перешкод у користуванні земельною ділянкою не створює, так як користується своєю, належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою, в межах визначених технічною документацією. Просив суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю за безпідставністю.

14 грудня 2020 року протокольною ухвалою суду було відкладено підготовче судове засідання у справі на 14.01.2021 за заявою відповідачки ОСОБА_2 , та продовжено строк проведення підготовчого судового засідання на 30 днів за заявою позивачки та представника позивачки адвоката Марченка В.В.

У судове засідання 14.01.2021 відповідачка ОСОБА_2 утретє не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала, подала заяву про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою від 14.01.2021 вирішено проводити підготовче судове засідання за відсутності відповідачки, яка тричі не з`являлася у судове засідання з різних причин, доказів на підтвердження підстав, з яких вона була відсутня, суду не надала. Чергову заяву про відкладення підготовчого судового засідання суд відхилив, так як відповідачка мала достатньо часу з дати відкриття провадження у справі (19.10.2020) по дату чергового судового засідання у межах підготовчого провадження звернутися за правовою допомогою та обґрунтувати власну позицію у справі.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 14 січня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 04 лютого 2021 року, задоволено клопотання представника позивача адвоката Марченка В.В. про витребування доказів.

04 лютого 2021 року протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи на 25.02.2021 у зв`язку з неявкою сторін.

25 лютого 2021 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву у судовому засіданні на 11 березня 2021 у зв`язку з заявленням клопотання відповідачкою ОСОБА_2 про призначення експертизи для підготовки обгрунтування клопотання та питань для експертизи у письмовому вигляді. У подальшому таке клопотання підтримане не було.

25 лютого 2021 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Мізін Василь Миколайович надав суду письмовий відзив на позовну заяву, у якому просив позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишити без задоволення з тих підстав, що відповідно до земельного акту, виданого ОСОБА_1 , в описі меж не вказано, що надана їй земельна ділянка межує з земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_3 . При виділенні земельної ділянки відповідач не був присутній при обмірах та згідно вимог ст. 123 Земельного кодексу України не надавав заяву завірену нотаріусом на зміну меж наданої йому у користування земельної ділянки. У нього не вилучалась ділянка або її частина, як того вимагає ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України. В матеріалах позову відсутня викопіровка з генерального плану села Улинівка Козельщинського району Полтавської області, згідно листа Улинівського сільського голови генплан села та його меж взагалі відсутній; в матеріалах справи відсутні графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки ОСОБА_1 з підписами зацікавлених сторін.

25 лютого 2021 року представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Мізін Василь Миколайович надав суду письмовий відзив на позовну заяву, у якому просив позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишити без задоволення з тих підстав, що відповідно до земельного акту, виданого ОСОБА_1 , в описі меж не вказано, що надана їй земельна ділянка межує зі земельною ділянкою, наданою ОСОБА_2 у користування; при виділенні земельної ділянки ОСОБА_2 не була присутня при обмірах та згідно вимог ст. 123 Земельного кодексу України не надавала заяву, завірену нотаріусом, на зміну меж наданої їй в користування земельної ділянки; у відповідачки не вилучалась ділянка, або її частина, як того вимагає ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України; в матеріалах позову відсутня викопіровка з генерального плану села Улинівка Козельщинського району Полтавської області, згідно листа Улинівського сільського голови генплан села та його меж взагалі відсутній; в матеріалах справи відсутні графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки ОСОБА_1 з підписами зацікавлених осіб.

11 березня 2021 року протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи на 08 квітня 2021 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Нестеренка Д.Г. з метою надання можливості представнику ознайомитися з матеріалами справи.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2021 року задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про призначення експертизи, призначено земельно-технічну експертизу. Провадження по справі до закінчення проведення експертизи зупинено.

02 червня 2021 року ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області поновлено провадження у цивільній справі та призначено судове засідання на 23 червня 2021 року для розгляду клопотання, заявленого експертом.

Протокольною ухвалою суду від 23.06.2021 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Нестеренка Д.Г. та долучено до матеріалів справи належним чином засвідчені копії технічної документації та правовстановлюючих документів на земельну ділянку відповідача.

Протокольною ухвалою суду від 23.06.2021 задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 та долучено до матеріалів справи оригінал топографо-геодезичної зйомки у паперовому вигляді та в електронному форматі *.dmf (CD-R диск).

Протокольною ухвалою суду від 23.06.2021 задоволено клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Мізіна В.М. та долучено до матеріалів справи оригінали доказів (технічної документації та проекту землеустрою на земельні ділянки відповідачки), наданих представником відповідачки у судовому засіданні, з метою передання експертові.

23 червня 2021 року ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області задоволено клопотання представника позивачки адвоката Марченка В.В. про витребування від Відділу у Козельщинському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області належним чином завірених копій технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж спірних земельних ділянок та результати землевпорядних робіт у електронному вигляді. У судовому засіданні оголошено перерву та призначено судове засідання на 30 червня 2021 року.

30 червня 2021 року ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових документів. Направлено до ПОЛТАВСЬКОГО ВІДДІЛЕННЯ ПРИ НАЦІОНАЛЬНОМУ НАУКОВОМУ ЦЕНТРІ «ІНСТИТУТ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ ІМ. ЗАСЛ. ПРОФ. М.С. БОКАРІУСА» МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ для проведення експертизи додаткові документи. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

06 серпня 2021 року до Козельщинського районного суду Полтавської області надійшов висновок експерта № 883 від 30.07.2021 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи.

10 серпня 2021 року ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 06 вересня 2021 року.

06 вересня 2021 року протокольною ухвалою суду було відкладено судове засідання у справі на 20.09.2021 за заявою представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Мізіна В.М.

У судовому засіданні 20 вересня 2021 року досліджені матеріали справи, заслухані пояснення присутніх учасників та протокольною ухвалою суду оголошено перерву для підготовки сторін до судових дебатів. Наступне судове засідання призначено на 18 жовтня 2021 року.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник проти задоволення позову заперечували. Стверджували, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 не є суміжним землевласником з позивачкою, експертиза є неправильною, незаконною та не має жодного відношення до даної справи. Крім того, експертом не було враховано один із доказів, наданих представником ОСОБА_2 , а саме графічний матеріал, на якому зазначено місце розташування земельних ділянок сторін (т.с. 1 а.с. 198). Представник відповідачки наполягав на тому, що наявна у справі експертиза суперечить ч. 3 ст. 7, ст. 10 Закону України «Про судову експертизу», оскільки експерт не був присутній на місці обстеження земельних ділянок, залучив землевпорядника самовільно, експерт взагалі не мав права підписувати висновок експерта, який є неналежним та недопустимим доказом у справі. З цих підстав заперечував розподіл витрат на проведення судової експертизи.

Стверджували, що докази створення перешкод відповідачкою у користуванні земельною ділянкою позивачкою не надані. Акт обстеження земельних ділянок (т.с. 1 а.с. 13) є незаконним та недопустимим доказом у даній справі. Спірні питання є компетенцією не суду, а сесії органу місцевого самоврядування, яка мала б розглянути спірні земельні питання між сторонами та затвердити своє рішення. Представник відповідачки звертав особливу вагу суду на доказ т.с. 1 а.с. 198, та просив суд надати йому мотивовану оцінку. Просив суд застосувати правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 (справа № 350/67/15-ц). Уважав, що порушення меж земельної ділянки не є предметом цього спору, а позивачем не уточнено предмет позову, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Спірні земельні ділянки жодним чином не пересікаються, тобто порушення з боку відповідачів відсутні. Крім того, технічна документація на земельну ділянку позивачки не була узгоджена з відповідачами, що свідчить про незаконність приватизації позивачкою земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник проти задоволення позову заперечували. Вважали позовні вимоги необґрунтованими, заявленими не до тієї особи, оскільки особисто ОСОБА_3 не вчиняв жодної з дій, перелічених у позовній заяві, а відповідно, є неналежним відповідачем у даній справі. Будь-які докази вчинення перешкод ОСОБА_3 у користуванні земельної ділянки у матеріалах справи відсутні. Межі земельної ділянки ОСОБА_3 жодним чином не змінилися порівняно з тим часом, коли земельна ділянка була набута ним у власність. У фактичному користуванні відповідача перебуває й так на 0,79 га землі менше, ніж має бути фактично. Межі земельної ділянки ОСОБА_3 встановлені на підставі акту визначення та встановлення меж, та саме у цих межах він нею користується. Позов про усунення перешкод у користуванні майном є негаторним позовом, який може бути задоволений виключно у разі встановлення винних дій відповідача. У іншому разі задоволення такого позову свідчитиме про незаконне притягнення відповідача до цивільної відповідальності.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

З Державного акту на право приватної власності на землю від 04 липня 2003 року серії IV-ПЛ № 045954, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5586, вбачається, що ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,47 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чапаєвської сільської ради Козельщинського району Полтавської області (т.с. 1 а.с. 9).

Право власності на земельну ділянку площею 3,4729 га (кадастровий номер :00:001:0201) зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.03.2015, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.03.2015, індексний номер витягу 35307973 (т.с. 1 а.с. 10).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.01.2021 № НВ-021 (т.с. 1 а.с. 78-80) державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0201 здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої 25.03.2013 ДП ПІЗ, дата державної реєстрації земельної ділянки 13.03.2015.

Відповідно до пояснювальної записки до Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, так як державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам на території Чапаєвської сільської ради оформлені з точністю до 0.01 га, в тому числі і гр. ОСОБА_1 земельна ділянка № НОМЕР_1 на площу 3,47 га, а по координатах з точністю 0,0001 га, площа складає 3,4729 га, що при заокруглені відповідає площі акту. Межі приватизованої земельної ділянки погоджені із суміжними землевласниками (землекористувачами), про що складено акт встановлення меж земельної ділянки в натурі та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання. На підставі одержаних геодезичних даних складено кадастровий план земельної ділянки, на якому показані межові знаки в кількості 4 штук, розмір і місце розташування земельної ділянки (т.с. 1 а.с. 160-174).

Згідно акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі від 25.03.2013 (т.с. 1 а.с. 170), який є складовою частиною технічної документації із землеустрою, на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Чапаєвської сільської ради Козельщанського району Полтавської області від 26 вересня 2001 року землевпорядником ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_8 за участю, у тому числі: громадянки ОСОБА_1 , суміжних землевласників (землекористувачів): ОСОБА_9 , ОСОБА_10 встановлено в натурі та погоджено межі земельної ділянки, переданої у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Чапаєвської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, площа земельної ділянки у визначених межах становить 3,4729 га, межі земельної ділянки погоджені з суміжними землевласниками, землекористувачами, зауваження відсутні.

Підписи відповідачів на зазначеному акті як суміжних землевласників або землекористувачів відсутні.

У відповідності до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 25.03.2013 ОСОБА_1 під нагляд на збереження передано 4 межових знаків встановленого зразка із закріпленням меж земельної ділянки в натурі, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.с. 1 а.с. 171).

Рішенням Полтавської обласної ради від 08.09.2016 відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Чапаєвська сільська рада Козельщинського району рішенням перейменована на Мальцівську сільську раду.

Судом також було встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки за кадастровим номером :00:001:0421, розташованої на території Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Наведене підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме копіями: витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.10.2019 (т.с. 1 а.с. 44-48), технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_3 на території Чапаєвської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, кадастровий номер: :00:001:0421 (т.с. 1 а.с. 49-62), свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2007 (реєстровий номер 3459) (т.с. 1 а.с. 56).

Суміжними землевласниками належної ОСОБА_3 згідно опису меж його земельної ділянки є: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Чапаєвська сільська рада, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 .

У відповідності до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 2008 року ОСОБА_3 під нагляд на збереження передано 5 межових знаків із закріпленням меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), наданої у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.с. 1 а.с. 58).

Згідно акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (т.с. 1 а.с. 58 на звороті), який є складовою частиною технічної документації із землеустрою, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2007 інженером-землевпорядником ТОВ «Ресурси-Центр» за участю, у тому числі: ОСОБА_3 , суміжних землекористувачів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , визначено в натурі та погоджено межі земельної ділянки, переданої у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Чапаєвської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, площа земельної ділянки у визначених межах становить 3,47 га, межі земельної ділянки погоджені з суміжними землевласниками, землекористувачами, зауваження відсутні.

Підписи позивачки та іншого відповідача по справі ОСОБА_2 на вказаному акті не містяться.

Також згідно довідки Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 04 червня 2019 року № 256, згідно погосподарської книги № 4, номер погосподарського обліку 02-0002-1, за ОСОБА_2 числяться земельні ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,25 га; для ведення особистого селянського господарства площею 1,11 га (т.с. 1 а.с. 103, 110).

Відповідно до листа Мальцівської сільської ради від 20.10.2020 № 10, наданого на письмове звернення ОСОБА_2 , згідно ст. 46 Закону України «Про землеустрій» для встановлення меж розробляється проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж відповідних адміністративно-територіальних утворень. На даний час проект землеустрою в сільській раді відсутній, тому встановити межі села Улинівка не має можливості (т.с. 1 а.с. 144, 152).

Згідно довідки виконавчого комітету Мальцівської сільської ради від 21.07.2017 № 53 (т.с. 1 а.с. 155) ОСОБА_2 дійсно зареєстрована та їй належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , рік забудови 1970, земельна ділянка площею 0,25 га не приватизована.

У той же час згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.01.2020, індексний номер витягу: 197467937, право власності на земельну ділянку за кадастровим номером: :09:001:0107 площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована 21.01.2020 за ОСОБА_2 (т.с. 1 а.с. 204).

Отже, ОСОБА_2 станом на дату розгляду справи у суді є власницею земельної ділянки з кадастровим номером: :09:001:0107.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.09.2019 (т.с. 1 а.с. 206 209) цільове призначення земельної ділянки ОСОБА_2 з кадастровим номером: :09:001:0107: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Суміжними землевласниками (землекористувачами) цієї земельної ділянки є ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , Мальцівська сільська рада (т.с. 1 а.с. 209).

Відповідно до Акту погодження меж земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами від 15.08.2019 (т.с. 1 а.с. 222), який є складовою частиною Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно рішення Мальцівської сільської ради від 17.08.2017 15 сесії 7 скликання гр. ОСОБА_2 , кадастровий номер: земельної ділянки з кадастровим номером: :09:001:0107 (т.с. 1 а.с. 211 229), у присутності сторін встановлено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), місце розташування земельної ділянки показано на викопіюванні, яке входить до складу технічної документації, при погодженні меж земельної ділянки в присутності представників сільської ради суміжний землекористувач ОСОБА_10 підписувати акт погодження меж земельної ділянки відмовився.

З акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 2019 року вбачається, що межі земельної ділянки ОСОБА_2 з кадастровим номером: :09:001:0107 закріплені в натурі межовими знаками у кількості 5 шт. (т.с. 1 а.с. 223).

Згідно кадастрового плану земельної ділянки з кадастровим номером: :09:001:0107 суміжними землевласниками (землекористувачами) земельної ділянки ОСОБА_2 є Мальцівська сільська рада, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (т.с. 1 а.с. 224).

Відповідно до «Графічного матеріалу на якому зазначено місце розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :09:001:0107, :00:001:0157, :00:001:0201, :00:001:0421» (т.с. 1 а.с. 198) без вихідних реквізитів та підписів осіб, що склали такий графічний матеріал та без підпису осіб, що його замовили, зазначені у графічному матеріалі земельні ділянки, у тому числі: :09:001:0107 ( ОСОБА_2 ), :00:001:0201 ( ОСОБА_1 ), :00:001:0421 ( ОСОБА_3 ) та :00:001:0157 не перетинаються.

За ствердженням представника відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_13 наведений графічний матеріал був складений ТОВ «Юніверсал сервіс груп», яке має право відповідно до ліцензії виготовляти такого роду документи. Між тим матеріали справи доказів складення графічного матеріалу саме цим товариством, основним видом економічної діяльності якого згідно виписки з ЄДРЮОФОПГФ (т.с. 1 а.с. 196-197) є купівля та продаж власного нерухомого майна, не містять.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_13 наполягав на важливості цього доказу для правильного вирішення спору, оскільки на його думку, він спростовує позовні вимоги позивачки, оскільки підтверджує факт відсутності перетину (накладення) меж спірних земельних ділянок.

Крім того, згідно рішення п`ятої сесії Чапаєвської сільської ради сьомого скликання від 16.05.2016 № 14 громадянці ОСОБА_2 жительці села Улинівка надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,11 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Чапаєвської сільської ради Козельщинського району Полтавської області в межах села Улинівка; зобов`язано ОСОБА_2 подати погоджений проект землеустрою до сесії сільської ради для затвердження; здійснити в установленому законодавством порядку реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі (т.с. 1 а.с. 120).

На замовлення гр. ОСОБА_2 у 2020 році ТОВ «Компанія ТЕРРА-Макс» виготовлено проект землеустрою № 9778-п щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства. Оригінал проекту землеустрою досліджувався експертом та повернутий відповідачці ОСОБА_2 після розгляду справи за її заявою.

Доказів затвердження проекту землеустрою та реєстрації земельної ділянки відповідачка та її представник до суду не надали.

Зі сторони відповідачки ОСОБА_2 будь-яких доказів на підтвердження її права власності на земельну ділянку, що межує зі земельною ділянкою позивачки, суду не надано.

У той же час, на підставі пояснень учасників справи та вищевказаних доказів, у тому числі викопіровки земельної ділянки, на яку посилався представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Мізін М.В., та проекту землеустрою на земельну ділянку, право власності на яку має намір оформити відповідачка ОСОБА_2 , судом встановлено, що земельна ділянка позивачки та земельна ділянка, якою фактично без правовстановлюючих документів користується відповідачка, є суміжними.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачка зверталася для вирішення земельного спору, що виник між нею та відповідачами, до органів поліції та місцевого самоврядування, а також до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Так, 06 липня 2020 року ОСОБА_10 та ОСОБА_1 зверталися із заявою до Мальцівського сільського голови про створення тимчасової комісії з обстеження належних їм земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0201 та :00:001:0157, площею 3,4729 га та 0,7102 га, які знаходяться на території Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з метою встановлення факту неправомірного посіву та користування частиною належних їм земельних ділянок (т.с. 1 а.с. 11).

Мальцівською сільською радою було створено тимчасову комісію, яка провела обстеження земельних ділянок та склала відповідний акт обстеження (т.с. 1 а.с. 12).

Згідно Акту обстеження земельних ділянок кадастровий номер :00:001:0201 та :00:001:0157 на території Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 07 липня 2020 року (т.с. 1 а.с. 13) комісія провела обстеження земельних ділянок, та у результаті проведеного огляду комісія виявила, що на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 , і має кадастровий номер :00:001:0201, площею 3,4729 га, яка знаходиться на території Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, суміжним користувачем якої являється гр. ОСОБА_2 , посіяна кукурудза орієнтовною площею 0,41 га та здійснено дискування стерні орієнтованою площею 0,11 га. Також на даній земельній ділянці накатана польова дорога орієнтовною шириною 4 метри та довжиною 230 метрів, площа якої згідно підрахунків складає 0,0920 га, з іншої сторони земельної ділянки, суміжним користувачем якої являється ОСОБА_3 , посіяна пшениця орієнтовною площею 0,0521 га та накатана польова дорога орієнтовною шириною 3 метри та довжиною 92 метри, площа якої згідно підрахунків становить 0,0276 га.

На звернення ОСОБА_10 та ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та управління з контролю за використанням та охорони земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 15 липня 2020 року з проханням провести перевірку в частині фактичного використання (з проведенням обмірів) ОСОБА_10 та ОСОБА_1 земельних ділянок за кадастровими номерами :00:001:0201 та :00:001:0157 відповідно, які розташовані на території Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, та вжити відповідних заходів (т.с. 1 а.с. 14), Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області надано відповідь від 03.08.2020 № 1168/6-20 (т.с. 1 а.с. 15), згідно якої за відомостями Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 3,4729 га кадастровий номер :00:001:0201, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чапаєвської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, перебуває у приватній власності гр. ОСОБА_1 , наявність підписаних актів приймання-передачі межових знаків зберігання свідчить про відсутність претензій та зауважень до існуючих меж; роз`яснено порядок відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та рекомендовано звернутися до суду.

15 липня 2020 ОСОБА_1 зверталася до Козельщинського відділення поліції Кобеляцького ВП ГУ НП у Полтавській області з прохання провести перевірку по факту незаконного, на її думку, використання земельних ділянок, у тому числі за кадастровим номером :00:001:0201, та встановити осіб, які неправомірно використовують частини належної їй на праві власності земельної ділянки та притягнути порушників до юридичної відповідальності (т.с. 1 а.с. 16).

У відповідь Козельщинське ВП Кобеляцького ВП ГУ Національної поліції в Полтавській області від 07.08.2020 № 5345/115/124/01-2020 на звернення ОСОБА_1 повідомило про відсутність ознак кримінального правопорушення в події та відмовило у реєстрації кримінального провадження (т.с. 1 а.с. 17), після чого позивачка звернулася до суду з відповідною позовною заявою.

Станом на дату розгляду справи спір між сторонами не вирішено, на мирне врегулювання спору сторони не погодилися.

За клопотанням позивачки судом було призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої постановлено питання: чи відповідає порядок фактичного користування громадянами ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером: :00:001:0201, ОСОБА_2 земельною ділянкою з кадастровим номером: :09:001:0107, ОСОБА_3 земельною ділянкою з кадастровим номером: :00:001:0421 встановленим (визначеним) межам цих земельних ділянок та правовстановлюючим документам на земельні ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно.

Згідно висновку експерта № 883, складеного 30.07.2021 за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 533/881/20, порядок фактичного користування громадянкою ОСОБА_1 -земельною ділянкою з кадастровим номером :00:001:0201 не відповідає встановленим (визначеним) межам цієї земельної ділянки та правовстановлюючим документам на земельну ділянку ОСОБА_1 . Порядок фактичного користування громадянкою ОСОБА_2 земельною ділянкою з кадастровим номером :09:001:0107 не відповідає встановленим (визначеним) межам цієї земельної ділянки та правовстановлюючим документам на земельну ділянку ОСОБА_2 . Порядок фактичного користування громадянином ОСОБА_3 земельною ділянкою з кадастровим номером :00:001:0421 не відповідає встановленим (визначеним) межам цієї земельної ділянки та правовстановлюючим документам на земельну ділянку ОСОБА_3 (т.с. 2 , а.с. 33 на звороті).

Отже, за висновком експерта, і позивачка, і обидва відповідачі користуються належними їм земельними ділянками з порушенням встановлених меж земельних ділянок та не у відповідності до правовстановлюючих документів.

Разом з тим, з метою вирішення спору, що поставлений учасниками справи на розгляд суду, суд уважає за необхідне дослідити та приділити увагу дослідній частині висновку експерта.

Отже, експертом методом натурного дослідження земельних ділянок у присутності позивачки ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та аналізом наданих на дослідження технічних і правовстановлюючих документів та співставленням розмірів меж, площ та конфігурацій земельних ділянок, а також з урахуванням проведених топографо-геодезичних робіт, встановлено, що площа земельної ділянки відповідно до Державного земельного кадастру :00:001:0201 гр. ОСОБА_1 складає 3,4729 га, із них площа земельної ділянки фактичного користування гр. ОСОБА_1 складає 2,6618 га, площа накатаної польової дороги на даній земельній ділянці складає 0,1121 га, площа засадженим садом гр. ОСОБА_2 на даній земельній ділянці складає 0,0194 га, площа під незібраною кукурудзою на даній земельній ділянці складає 0,2136 га, площа земельної ділянки, що передбачається відвести гр. ОСОБА_2 відповідно до проекту землеустрою № 9778-п щодо відведення земельної ділянки складає 0,4098 га, площа земельної ділянки засадженою кукурудзою гр. ОСОБА_3 на даній земельній ділянці складає 0,0813 га, у фактичному користуванні гр. ОСОБА_1 є земельна ділянка площею 0,0250 га суміжного землеволодіння з кадастровим номером :00:001:0106 гр. ОСОБА_9 .

Площа земельної ділянки відповідно Державного земельного кадастру :00:001:0421 гр. ОСОБА_3 складає 3,4700 га, з них площа земельної ділянки фактичного користування гр. ОСОБА_3 складає 2,6760 га, площа перетину (накладення) на земельну ділянку :00:001:0201 гр. ОСОБА_1 складає 0,0812 га.

Площа земельної ділянки відповідно Державного земельного кадастру :09:001:0107 ОСОБА_2 складає 0,2500 га, площа земельної ділянки фактичного користування складає 0,2917 га. Крім цього, гр. ОСОБА_2 передбачається відвести відповідно до проекту землеустрою № 9778-п щодо відведення земельну ділянку площею 0,4098 га, а також засаджена земельна ділянка незібраною кукурудзою площею 0,2136 га.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України (ЦК України) власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною другою статті 152 Земельного кодексу України (ЗК України) передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з пунктом «б» частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до вимог статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

Згідно з частиною першою статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей...

Відповідно до положень статті 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 фактично є власниками суміжних земельних ділянок.

Також, під час судового засідання встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 користується суміжною земельною ділянкою, зареєстрованого права власності на яку не має, станом на дату розгляду справи земельна ділянка відповідачки не є сформованою, доказів присвоєння їй кадастрового номеру та набуття на неї права власності суду надано не було.

Частина земельної ділянки позивачки засаджена відповідачкою ОСОБА_2 садом та кукурудзою, частина кукурудзою відповідача ОСОБА_3 , частина площі земельної ділянки позивачки використовується відповідачами у якості накатаної дороги.

З висновку експерта чітко вбачається, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 фактично користуються земельною ділянкою позивачки, зокрема шляхом насадження сільськогосподарських культур та як дороги.

Таким чином, факт створення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачці з боку відповідачів суд уважає доведеним на підставі належних, допустимих та достатніх доказів, у тому числі на підставі висновку експерта та акту обстеження земельних ділянок від 07.07.2020.

Доводи відповідачів про незаконність акту обстеження та недопустимість його як доказу з тих підстав, що такий акт обстеження не підписували відповідачі, суд відхиляє, оскільки вважає такий доказ допустимою формою фіксації факту створення перешкод у користуванні земельною ділянкою та користування земельною ділянкою третіми особами. Іншого доказу на спростування викладеного у акті обстеження земельних ділянок (т.с. 1 а.с. 13) відповідачі не надали.

Основною причиною невизнання позову відповідачами, є їхнє переконання, що вони користуються власними ділянками у тих межах, що їм було встановлено, а даний спір стосується не усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивача, а фактично спрямований на зміну встановлених меж земельних ділянок.

Між тим, суд не погоджується з такими доводами відповідачів.

З матеріалів справи в цілому та з висновку експерта зокрема, а також з графічного матеріалу розташування земельних ділянок (т.с. 1 а.с. 198), на який посилався представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Мізін В.М., вбачається, що розміри меж і площі земельних ділянок є ідентичними кадастровим планам та правовстановлюючим документам на земельні ділянки, за виключенням земельної ділянки, яку фактично займає відповідачка ОСОБА_2 , та яку тільки має намір отримати у власність.

Фактичний же порядок користування земельними ділянками не відповідає закріпленому межовими знаками та технічною документацією на земельні ділянки. Отже, даний спір стосується саме фактичного використання земельних ділянок учасниками спору, та спрямований саме на усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, що створюються з боку відповідачів позивачці, а не встановлення чи відновлення їх меж.

З цих підстав суд не бере до уваги «Графічний матеріал на якому зазначено місце розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :09:001:0107, :00:001:0157, :00:001:0201, :00:001:0421» (т.с. 1 а.с. 198), на якому як на доказі наполягав представник відповідачки ОСОБА_2 , оскільки такий доказ не спростовує факти створення фактичних перешкод з боку відповідачів у користуванні належною позивачці земельною ділянкою. Крім того, як уже зазначалось вище, такий доказ не оформлений належним чином, оскільки не підписаний замовником, особою, що виготовила такий графічний матеріал, не містить будь-яких реквізитів (дату, номер), назви виконавця тощо, що викликає сумніви у його належності та допустимості як доказу.

Доводи представника відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_13 про недопустимість та неналежність як доказу висновку експерта суд відхиляє, так як за інформацією, розміщеною у відкритому доступі в Реєстрі атестованих судових експертів за посиланням: https://rase.minjust.gov.ua/, експерт Рудавка Микола Сергійович має відповідну кваліфікацію для здійснення земельно-технічних експертиз та є експертом Полтавського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса", якому судом доручено проведення експертизи. Доказів залучення до проведення експертизи інших фахівців (землевпорядників) матеріали справи не містять, й представник відповідачки таких доказів до суду не надав. Окрім того, особисто представник відповідачки не був присутній при натурному дослідженні земельних ділянок, яке проводилося у присутності позивача ОСОБА_14 , відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які такі доводи представника відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_13 не підтвердили. Безпідставними є також доводи представника відповідачки про неврахування експертом певних доказів, наявних у матеріалах справи, зокрема викопіровки на земельні ділянки, оскільки експерту судом на експертне дослідження передавалися усі матеріали справи, у тому числі й ті, на які посилався представник. Порушень ч. 3 ст. 7 (яка встановлює, що виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз) та ст. 10 (вимоги до осіб, які можуть бути судовими експертами) Закону України «Про судову експертиз» судом під час судового розгляду справи не встановлено також.

Рішення п`ятої сесії Чапаєвської сільської ради сьомого скликання від 16.05.2016 № 14 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», надане відповідачкою ОСОБА_2 , позовних вимог позивачки не спростовує, оскільки надання дозволу на розробку проекту землеустрою та виготовлення такого проекту не гарантує особі отримання земельної ділянки. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі № 815/5987/14 та Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 814/1961/17.

Крім того, суд зазначає, що відповідачка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою та виготовила такий проект пізніше, ніж виникло право власності на суміжну земельну ділянку у позивачки.

Доказів затвердження проекту землеустрою на земельну ділянку, що має намір отримати у власність відповідачка ОСОБА_2 , матеріали справи не містять, кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався, право власності або право користування на неї у встановленому законом порядку не зареєстроване.

Посилання відповідачки ОСОБА_2 та її представника на той факт, що відповідачка не погоджувала межі, не підписувала заяву, справжність підпису на якій би посвідчувався нотаріально, на зміну меж наданої їй у користування земельної ділянки, як на підставу для відмови у задоволенні позову, суд уважає безпідставними, оскільки зміна, встановлення чи відновлення меж земельних ділянок не є предметом даного позову.

Посилання відповідачів на відсутність доказів того, що земельна ділянка позивачки межує з земельними ділянками відповідачів, та останніми створюються позивачці будь-які перешкоди у користуванні земельною ділянкою, суд відхиляє, оскільки такі факти підтвердилися топографо-геодезичною зйомкою, що була досліджена та оцінена експертом як фахівцем у сфері «Досліджень з питань землеустрою».

Посилання відповідачки ОСОБА_2 та її представника на ст. 123, ч. 6 ст. 118, ч. 4, 5 ст. 158 Земельного кодексу України як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог, суд не приймає до уваги, оскільки наведені норми матеріального права не стосуються предмета позову, не врегульовують спірні правовідносини, крім того ст. 158 ЗК України не забороняє особі звертатися безпосередньо до суду за захистом своїх прав та інтересів від порушень з боку інших осіб.

Відсутність проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Улинівка як адміністративно-територіальної одиниці, на виконання вимог ст. 46 Закону України «Про землеустрій», не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачка, відповідач ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2 вже набули право власності на земельні ділянки ( ОСОБА_2 на одну земельну ділянку), які у фактичному користуванні межують.

Посилання представника відповідачки ОСОБА_2 на незаконність Державного акту на право приватної власності на землю, що належить позивачці, суд відхиляє, оскільки станом на дату розгляду справи такий акт є дійсним, жодною особою у судовому порядку не оспорений, право власності позивачки належним чином зареєстроване, та, відповідно, законність такого права власності позивача презюмується, допоки не буде доведено зворотне у судовому порядку.

Суд не досліджує та не перевіряє законність процедури видачі Державного акту на право приватної власності на землю позивачці, оскільки відповідачі такі самостійні вимоги не заявляли, із відповідним зустрічним позовом до позивачки не зверталися.

Безпідставним є також посилання представника відповідачки ОСОБА_2 на абз. 3 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно якого «рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140, 141 ЗКперелік підстав для цього є вичерпним». Оскільки у даній справі не оскаржуються рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, спір не стосується припинення права власності або права користування земельними ділянками.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 350/67/15-ц (постанова від 20.03.2019), на яку посилався представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_13 та яку просив суд застосувати до спірних правовідносин, суд не застосовує, оскільки обставини даної справи та справи № 350/67/15-ц не є релевантними. Так, у справі № 350/67/15-ц спір стосувався визнання протиправними дій сільської ради, визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжними землекористувачами, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування рішень сільської ради. Велика Палата зробила висновок у наведеній справі, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не є компетенцією суд. Суд розглядає справи по відновленню меж земельної ділянки, тобто спір про поновлення права, яке існувало у разі його можливого порушення. У іншій частині вимог, у тому числі про «усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою», Велика Палата Верховного Суду у наведеній представником відповідачки справі правових висновків не зробила та направила справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У даній же справі, що розглянув суд, спір не стосувався встановлення меж земельних ділянок. Предметом спору у даній справі є усунення перешкод власнику у користуванні земельною ділянкою з боку інших.

Доводи представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Нестеренка Д.Г. про неналежність відповідача суд також відхиляє, оскільки, як уже зазначалось вище, факт безпідставного користування відповідачем ОСОБА_3 частиною земельної ділянки позивачки підтверджується висновком експерта та актом обстеження земельних ділянок.

Той факт, що відповідачем не змінювалися межі земельної ділянки після отримання її у власність, факт створення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачки (шляхом насадження кукурудзи та використання частини земельної ділянки для проходу/проїзду як дороги) не спростовує.

Невірним є також і доводи представника відповідача ОСОБА_3 про обов`язковість для задоволення позову встановлення вини у діях особи, що створює перешкоди у користуванні чи розпорядження майном власнику майна, оскільки такі умови для захисту права власника ст. 391 ЦКУ та ч. 2 ч. 3 ст. 152 ЗК України, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не передбачають.Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Установивши, що позивачкою надано докази, якими встановлено фактичне використання відповідачами належною позивачці на праві власності земельною ділянкою та вчинення відповідачами перешкод у користуванні частиною земельної ділянки, суд дійшов висновку про необхідність захисту прав позивачки шляхом зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельної ділянки.

Вказаний висновок суду відповідає правовим позиціям Верховного Суду у схожій справі № 345/4434/18 від 28.01.2021.

Разом з тим, слушними суд уважає доводи представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Нестеренка Д.Г. у тій частині, що наявними у матеріалах справи доказами не доведено факт порушення з боку відповідача ОСОБА_3 , а так само і з боку відповідача ОСОБА_2 , в частині створення відповідачами перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачки шляхом випасання худоби, будівництва та володіння, розпорядження належною ій земельною ділянкою.

Так, позивачка фактично у своїй вимозі до відповідчів про заборону вчиняти будь-які дії, які порушують її право приватної власності, просила суд установити сім заборон, а саме: 1) заборонити здійснювати обробіток; 2) заборонити здійснювати посів; 3) заборонити проїзд; 4) заборонити прохід; 5) заборонити випасання худоби; 6) заборонити будівництво; 7) заборонити будь-які інші перешкоди у володінні, розпорядженні земельною ділянкою.

Між тим, позивачкою доведено та судом встановлено тільки факти створення перешкод з боку відповідачів, що полягали у вирощуванні (тобто й у посіві та обробітку) сільськогосподарських культур та у створенні накатаної дороги через земельну ділянку позивачки (з метою проїзду та проходу). Доказів випасання худоби, будівництва на земельній ділянці позивачки, та створення будь-яких інших перешкод у володінні чи розпорядженні земельною ділянкою позивачка суду не надала.

Суд зазначає, що порушення, яке позивачка просить суд усунути, має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 6 ст. 55 Конституції України). Але таке порушення чи протиправне посягання має бути реальним, а не уявним. Інакше кажучи, вимога про захист права чи інтересу не може базуватися на припущеннях, що відповідач може вчинити певні порушення в майбутньому. Тому з цих підстав, суд уважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та захистити право позивачки на користування земельною ділянкою шляхом встановлення заборони відповідачам створювати перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом здійснення обробітку, посіву будь-яких сільськогосподарських культур, проїзду, проходу по земельній ділянці. У задоволенні позовних вимог в частині заборони здійснення випасання худоби, будівництва та створення будь-яких інших перешкод (не конкретизованих у позові) володіти та розпоряджатися земельною ділянкою суд відмовляє за недоведеністю.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у розмірі 1681,60 грн, про що свідчить квитанція про сплату судового збору (т.с. 1 а.с. 1).

Як уже зазначалось вище позовна вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою фактично містила вимогу про встановлення відповідачам сім заборон, чотири з яких суд вважає обґрунтованими. З урахуванням наведеного та враховуючи принцип пропорційності розподілу судових витрат, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у загальному розмірі 960,91 грн (1681,60 грн : 7 х 4 = 960,91 грн) по 480,45 з кожного.

Крім того, позивачка просила стягнути на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 7400,00 грн (т.с. 2 а.с. 138, 171-172), витрати на судову експертизу у розмірі 18019,05 грн (т.с. 2 а.с. 129, 143) та витрати на проведення топографо-геодезичних робіт у розмірі 10000,00 грн. (т.с. 2 а.с. 144-148).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Суд уважає, що заявлені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу, на залучення експерта та на проведення топографо-геодезичних робіт як витрати, що пов`язані з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи, є такими, що пов`язані із розглядом справи. Розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та підтверджений поданими позивачкою доказами (рахунками, договорами, квитанціями), які містяться у матеріалах справи.

Відповідачі клопотання про зменшення судових витрат у зв`язку з їх неспівмірністю не заявляли.

Отже, керуючись ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зважаючи на часткове задоволення позову та враховуючи принцип пропорційності суд стягує з відповідачів на користь позивачки витрати, пов`язані із розглядом справи, частково, а саме у такому розмірі: витрати на правничу допомогу - 4228,57 грн (7400,00 грн : 7 х 4 = 4228,57 грн) по 2114,28 з кожного; витрати на проведення експертизи у сумі 10296,60 грн (18019,05 : 7 х 4 = 10296,60 грн) по 5148,30 гривень з кожного та витрати, пов`язані зі вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи (оплата топографо-геодезичної зйомки земельних ділянок) у сумі 5714,28 грн (1000,00 : 7 х 4 = 5714,28 грн) по 2857,14 грн з кожного.

У стягненні решти судових витрат суд відмовляє.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України, нормами матеріального права, наведеними у мотивувальній частині рішення, та правовими висновками Верховного Суду, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та заборону вчинення певних дій задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії, які порушують право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0201 площею 3,4729 га, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, яка розташована на території Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, а саме: заборонити створювати перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом здійснення обробітку, посіву будь-яких сільськогосподарських культур, проїзду, проходу по земельній ділянці.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії, які порушують право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровом номером :00:001:0201 площею 3,4729 га, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, яка розташована на території Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, а саме: заборонити створювати перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом здійснення обробітку, посіву будь-яких сільськогосподарських культур, проїзду, проходу по земельній ділянці.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у частині заборони здійснювати випасання худоби, будівництва та створення будь-яких інших перешкод ОСОБА_1 у володінні та розпорядженні належною їй земельною ділянкою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у загальній сумі 960,91 гривень, по 480,45 гривень з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 4228,57 гривень по 2114,28 гривень з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею витрати на проведення експертизи у сумі 10296,60 гривень по 5148,30 гривень з кожного та витрати, пов`язані зі вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи (оплата топографо-геодезичної зйомки земельних ділянок) у сумі 5714,28 гривень по 2857,14 гривень з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строку на апеляційне оскарження на нього не буде подано апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Представник позивача: адвокат Марченко Віталій Володимирович (адреса: вулиця Монастирська, буд. 9, селище Козельщина, Кременчуцький (Козельщинський) район, Полтавська область, 39100).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

Представник відповідача: адвокат Мізін Василь Миколайович (адреса: АДРЕСА_4 ).

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ).

Представник відповідача: адвокат Нестеренко Дмитро Геннадійович (адреса: АДРЕСА_5 ).

Повне рішення складено 28 жовтня 2021 року.

Суддя В.П. Козир