Справа № 712/3324/21
Провадження № 2/712/1642/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого /судді - Пироженко В.Д.

при секретарі - Жук О.М.

за участі представника позивача адвоката Ковальової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, вказуючи, що вона є матір`ю відповідачки, та 01 і 02 вересня передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 16560,22 доларів США, що підтверджується випискою з її рахунку відкритого у ПАТ КБ «ПриватБанк», за період з 01 по 09.09.2014 року. Зазначає, що вони між собою домовились, що вказані кошти передаються у позику та будуть повернуті найближчим часом, оскільки вони є близькими родичами письмового договору позики не укладали. Позивач вказує, що зазначені кошти не передавались нею відповідачеві як дарунок, не мали жодного цільового в її інтересах призначення, не передбачали набуття нею будь яких благ. На численні письмові прохання щодо повернення коштів відповідач не реагує. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкси від 19.12.2018 року в задоволенні позовних вимог про стягнення коштів з ОСОБА_2 відмовлено та мотивовано тим, що вона не довела суду факт наявності відносин позики міє сторонами. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 05.03.2019 року, а також постановою Верховного Суду від 25.02.2021 року вказане рішення першої інстанції залишено без змін. Позивач вважає, оскільки грошові кошти були перераховані нею ОСОБА_2 без жодної правової підстави і добровільно останньою не повернуто, тому вимагає повернення безпідставно набутих грошових коштів.

Просить стягнути з відповідачки на її користь безпідставно отримані кошти в сумі 16560,22 доларів США, та відшкодувати понесені судові витрати.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.04.2021 провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами загального провадження.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ковальова О.О. позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши адвоката позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.12.2018 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу в сумі 713 363, 98 грн.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 05.03.2019 року вказане рішення першої інстанції залишено без змін.

В подальшому постановою Верховного суду від 25.02.2021 року рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 грудня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 05 березня 2019 року залишено без змін.

Вказаними рішеннями суду встановлено, що відповідно до наданої позивачем копії виписки по картці/рахунку № НОМЕР_1 ПАТ КБ Приватбанк від 30.03.2018р. № 2PHGOADG8R9VBT5C, 01.09.2014р. року мали місце такі операції: виплата процентів за депозитом 5872,20 доларів США та переказ через відділення в Італії 5871,99 доларів США з рахунку ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_4 НОМЕР_2 ; 02.09.2014р. року мали місце такі операції : виплата депозит 10688,02 доларів США на кару НОМЕР_5 та переказ через відділення в Італії 10688,23 доларів США з рахунку ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_4 НОМЕР_2 .

14.05.2018р. позивачка звернулась до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогою про повернення коштів в розмірі 16560,22 дол. США, однак вимога залишилася без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже позивачем факт перерахування коштів з банківського рахунку позивачки на рахунок на ім`я ОСОБА_2 підтверджений копією виписки по картці/рахунку № НОМЕР_1 ПАТ КБ Приватбанк від 30.03.2018р.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 177 ЦК України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно з позицією Верховного Суду у справах № 638/11807/15 (постанова від 10 вересня 2018 року), № 154/948/16 (постанова від 12 вересня 2018 року), № 205/3330/14 (постанова від 12 грудня 2018 року), № 759/1206/17 (постанова від 17 квітня 2019 року) під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у спорі про стягнення безпідставно набутих коштів (справа № 6-122 цс 14) зазначається, що ст. 1212 ЦК України, як підстава для задоволення позову, може застосовуватись лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунутим за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер стосунків між сторонами виключає можливість застосування судом до них положень частини першої ст.1212 ЦК України, у тому числі зобов`язання повернути майно потерпілому та дані правові висновки з підстав застосування окремих норм права є обов`язковими при розгляді справ в судах.

Таким чином, для набуття грошима як об`єктом цивільних прав статусу безпідставно набутих в розумінні статті 1212 ЦК України можливе виключно у разі доведення стороною, що таке набуття (переказ іншій особі) не має за собою правової підстави.

У цій справі позивач зазначає, що правовою підставою переказу коштів була усна домовленість про укладання договору позики(що кошти передаються у позику та будуть повернуті найближчим часом).

Таким чином, для задоволення позовних вимог позивач повинна довести, по-перше, що правовою підставою переказу коштів було укладання договору позики в майбутньому, а не щось інше, по-друге, реципієнтом коштів не було дотримано умов переказу цих коштів - не укладений договір позики.

Таким чином, підстави застосування положень статті 1212 ЦК України у позові відсутні, оскільки позивачем не доведено факт існування усної домовленості між нею та ОСОБА_4 про укладання договору позики, відповідно, не доведено те, що правовою підставою переказу цих коштів було укладення договору позики в майбутньому.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, оскільки судом в ході розгляду справи не добуто і позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б достеменно свідчили про те, що кошти ОСОБА_2 отримала безпідставно та позивачем були передані відповідачці кошти саме у позику.

Керуючись ст.ст. 6,12, 13,18,141, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. 16, 177, 1212 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст. 354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення складено 29.10.2021