Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді- Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Гайдай К. В.,

учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСЕВ ТРЕЙДІНГ» про стягнення боргу за договором управління майном,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 966 696,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.01.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір довірчого управління грошима № , відповідно до якого Установником (позивачем) було надано Управителю (Відповідачу) кошти у розмірі 20 000 доларів США, про що було підписано акт прийому-передачі від 16.01.2019. Згідно умов договору Установник управління має право на отримання дивідендів у розмірі 6% від загальної суми грошей, які було передано в управління щомісячно. Договір діяв до 16.01.2020, проте гроші не повернуто, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань. Загальна сума боргу відповідача перед позивачем на даний час з урахуванням відсотків, інфляційних витрат, пені та 3 % річних становить 966 696,00 грн.

Ухвалою суду від 05.05.2021 позовна заява прийнята до розгляду в загальному позовному провадженні.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

Ухвалою суду від 05.08.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з наведених підстав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Згідно приписів ч. 1 ст. 1030 ЦК України предметом договору управління майном можуть бути підприємство як єдиний майновий комплекс, нерухома річ, цінні папери, майнові права та інше майно.

Водночас, відповідно до імперативних вимог ч. 2 ст. 1030 ЦК України не можуть бути предметом договору управління майном грошові кошти, крім випадків, коли право здійснювати управління грошовими коштами прямо встановлено законом.

За змістом ст. 192 ЦК України до грошей (грошових коштів) належать грошова одиниця України - гривня та іноземна валюта.

Суд вважає, що з матеріалів справи не можливо встановити наявність у відповідача права здійснювати управління грошовими коштами, а тому позивачем не доведено виникнення між ним та відповідачем зобов`язальних правовідносин саме з управління майном.

Суд позбавлений можливості робити інші правові оцінки фактам передання (чи не передання) позивачем відповідачу грошових коштів згідно наданий актів прийому - підписання, оскільки суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

За таких обставинах у задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Понесені позивачем судові витрати слід, згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід покласти на останнього.

Керуючись, ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 81, 259, 265, 273, 354, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСЕВ ТРЕЙДІНГ» про стягнення боргу за договором управління майном - відмовити повністю.

Судові витрати понесені позивачем ОСОБА_1 покласти на останнього.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання місцезнаходження - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКСЕВ ТРЕЙДІНГ» (місцезнаходження - м. Київ, вул. Червонопільська, 23/17, приміщення 1, ).

Повний текст судового рішення складено та підписано 27 вересня 2021 року.

Суддя О. І. Якимець