Ухвала

02 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 161/7691/20

провадження № 61-14822 ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 17 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Усунуто ОСОБА_3 перешкоди у користуванні тонкокаркасною спорудою (ангаром), літера Ї1, загальною площею 482,9 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, які чиняться ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а саме шляхом: зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 передати ОСОБА_3 ключі від воріт на територію та ключі від усіх вхідних дверей (воріт) до тонкокаркасної споруди (ангару), літера Ї1, загальною площею 482,9 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 та не чинити останній та її представникам перешкод у вільному доступі до цієї споруди.

Постановою Волинського апеляційного суду від 17 травня 2021 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року змінено, виключено з четвертого абзацу резолютивної частини рішення словосполучення «та її представникам». В решті рішення суду залишено без змін.

До Верховного Суду 03 вересня 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали касаційну скаргу на вказані судові рішення з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявникам направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, навести поважні причини пропуску строку та надати докази на підтвердження їх поважності. Крім того, надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України, надати належні докази.Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

У жовтні 2021 року заявники направили до суду заяву на усунення недоліків касаційної скарги, до якої додали заяву про поновлення пропущеного строку. Крім того, надали уточнену редакцію касаційної скарги в якій узагальнено посилаються на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права

Посилання у касаційній скарзі лише на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, без зазначення на обґрунтування випадків, визначених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК Україниу разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Оскільки заявниками надано уточнену редакцію касаційної скарги без зазначення конкретних підстав касаційного оскарження, наявність яких є обов`язковою вимогою до змісту касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали Верховного Суду від 23 вересня 2021 року заявниками не виконано, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження та є підставою для визнання касаційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 неподаною та повернення її заявникам.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 17 травня 2021 року у цій справі вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь