Справа № 606/1471/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.,

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Пацули В.О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17.07.2018 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.06.2018 до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Однак з часу винесення судом рішення, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку збільшився, оскільки остання навчається в школі, витрати на утримання дитини зросли, тому присуджена до стягнення сума аліментів є недостатньою для належного матеріального утримання дитини. Окрім того, дочка страждає на розлади поведінки підліткового віку, що потребує додаткових заходів з метою запобігання розвитку цього розладу та застосування методів терапії розладів поведінки. Відповідач проживає окремо та не надає належну матеріальну допомогу дитині. На даний час відповідач працевлаштований та отримує високу заробітну плату. Враховуючи наведене просить збільшити розмір стягуваних аліментів з 1000 грн до 4000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 23.07.2021 було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 31.08.2021.

Ухвалою суду від 31.08.2021 витребувано із Головного Управління ДПС в Тернопільській області відомості Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми виплачених доходів і утриманих податків щодо ОСОБА_2 , отримані ним у 2021 році, судове засідання відкладено на 28.09.2021, яке в подальшому було відкладено на 25.10.2021.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Пацула В.О. позовні вимоги підтримали та просять їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що сплачує аліменти щомісячно без затримок, на даний час розмір аліментів, які стягуються з нього за виконавчим провадженням становить 1255 грн, також він піклується про матір-пенсіонерку. Вважає, що підстав для збільшення розміру аліментів немає, оскільки його заробітна плата є невеликою, а тому сплачувати аліменти у більшому розмірі він не може. Додатково вказав, що позивачка теж може і повинна влаштуватись на роботу та надавати відповідне матеріальне забезпечення дитині.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 25.08.2005 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13.07.2015 (справа № 606/1127/15-ц) розірвано.

У шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 07.11.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №121.

17.07.2018 Теребовлянським районним судом Тернопільської області винесено рішення про стягнення аліментів, яким ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.06.2018 до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Відповідно до копії довідки, виданої лікарем поліклінічного відділення Теребовлянської міської лікарні КНП Теребовлянської міської ради від 07.07.2021, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлено діагноз: розлад поведінки підліткового віку (а.с.15).

Згідно характеристики учениці 9 класу Теребовлянської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 ОСОБА_3 , остання характеризується позитивно (а.с.38).

ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітна в Теребовлянській філії Тернопільського обласного центру зайнятості з 18.06.2021 (а.с.13).

Відповідно до копії довідки, виданої лікарем поліклінічного відділення Теребовлянської міської лікарні КНП Теребовлянської міської ради від 07.07.2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поставлено діагноз: змішаний тривожно депресивний розлад. Потребує стаціонарного та амбулаторного лікування (а.с.14).

Згідно копії довідки, виданої ПП «МАТЛА» від 10.12.2020 за №112, ОСОБА_2 на даний час не працює на ПП «МАТЛА» (звільнений з роботи 28.09.2020 згідно наказу №41-К від 18.09.2020) (а.с.25).

Довідкою від 26.08.2021, виданою ПАТ "Тернопільський молокозавод" підтверджується те, що ОСОБА_2 працював в ПАТ «Тернопільський молокозавод» з 05.10.2020 по 30.06.2021 на посаді монтажник будівельний, дохід за період з 01.11.2020 по 30.06.2021 склав 79896,95 грн. Має позитивну характеристику по місцю роботи (а.с. 37, 38). Відповідач у судовому засіданні підтвердив, що на час розгляду справи та прийняття рішення продовжує праціювати в ПАТ «Тернопільський молокозавод».

Отримання відповідачем вказаних доходів у вигляді заробітної плати від ПАТ "Тернопільський молокозавод" за перше півріччя 2021 року підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів щодо ОСОБА_2 , наданих на виконання ухвали суду від 31.08.2021 (а.с. 55)

З копії довідки Теребовлянського ВДВС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) вбачається, що заборгованості в ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 03.08.2021 не має (а.с.41).

Відповідач проживає разом з матір`ю пенсійного віку ОСОБА_4 , 1942 року народження, на підтвердження чого до матеріалів справи відповідачем додано копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , виданого 08.02.2000 Теребовлянським РВУМВС України в Тернопільській області із відміткою про місце реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , що збігається із адресою реєстрації відповідача (а.с. 42).

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік`установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вищезазначене узгоджується із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-143цс13 від 05.02.2014 на основі аналізу статтей 181,192 СК України зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При цьому, під час розгляду цивільної справи № 415/4386/16-ц (постанова від 10.07.2019) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Тобто, правовою підставою для збільшення чи зменшення розміру аліментів, яке може відбуватись в тому числі шляхом зміни способу їх присудження, є відповідна зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я одержувача чи платника аліментів.

Аналогічний правовий висновок зроблений також Великою Палатою Верховного Суду (постанова від 04.03.2020 року в справі №682/3112/18).

Згідно частини першої статті 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо.

Підпунктом 3 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що з ОСОБА_2 на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17.07.2018 в користь ОСОБА_1 , стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.06.2018 до досягнення дитиною повнолітнього віку. При ухваленні вказаного рішення у суду були відсутні відомості щодо працевлаштування та доходу відповідача.

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою про збільшення розміру аліментів, в якій просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач офіційно працевлаштувався та має стабільний дохід, а також тим, що дитині поставили діагноз: розлад поведінки підліткового віку, лікування якого вимагає грошових витрат, крім того у неї самої погіршився майновий стан, оскільки вона є безробітною, також погіршився її стан здоров`я. Відповідач не визнав позовні вимоги, просив залишити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн так як попередньо було визначено рішенням Теребовлянського районного суду від 17.07.2018, хоч він працевлаштувався, однак доглядає за матір`ю пенсійного віку та не може сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн, як того просить позивачка.

Суд приходить до висновку, що позивачкою доведена необхідність збільшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , враховуючи вік дитини, її потреби та стан здоров`я, а також матеріальний стан платника аліментів, який офіційно працевлаштований та має регулярний дохід, у зв`язку з чим має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Суд також врахував заперечення з боку відповідача, інформацію щодо його працевлаштування та суми місячного доходу та факт догляду за престарілою матір`ю.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої, восьмої статті 7 СК України, приймаючи рішення про задоволення позову, суд виходить з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно з роз`ясненнями пункту 23Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, вік дитини, її потреби та стан здоров`я, а також матеріальний стан платника аліментів, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які присуджені до стягнення з відповідача з 1000 грн до 2600 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує в порядку статті 141 ЦПК України.

На підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 908 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 4, 12, 141, 247, 265, 430 ЦПК України, статтями 180, 182, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2018 року у справі № 606/1275/18.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) грн 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок на користь держави.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складено 28 жовтня 2021 року.

Суддя А.В.Мельник