Справа № 757/5513/21
Провадження №2-н/428/1373/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Управління промисловості транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації середнього заробітку за час затримки розрахунку,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Управління промисловості транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Розглянувши подану заяву, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Згідно з п.п.4, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Виходячи зі змісту заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути з Управління промисловості транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 13717,80грн.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Із зави про видачу судового наказу встановлено, що заявником проведено розрахунок без урахування позиції щодо розрахунку розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 року по справі № 6-195цс134.

Отже, із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги саме на ту суму середнього заробітку, яка вказана у заяві про видачу судового наказу.

Крім того, згідно із п.1 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Заявником не було додано до заяви про видачу судового наказу документу, що підтверджує сплату судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, при цьому законом не встановлено жодних пільг щодо сплати судового збору за подібні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Управління промисловості транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації середнього заробітку за час затримки розрахунку, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.160-163, 164-166, 167, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу ОСОБА_1 про стягнення з Управління промисловості транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу із зазначених підстав, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому 2 розділом ЦПК, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І.О. Юзефович