Справа № 548/2096/21
Провадження №2/548/687/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2021 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Калініченко А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хорол в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

ОСОБА_1 мотивує позов тим, що відповідач ОСОБА_2 , єбатьком її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини згідно ст. 180 Сімейного кодексу не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Позивач прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньоїдитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000, 00 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на її користь.

Ухвалою суду від 22.09.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та якому розяснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі наявні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення,- подав до суду відзив на позовну заяву в якій вказав, що визнає позов частково, оскільки він не проти сплачувати аліменти на утримання малолітньоїдитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500, 00 грн, так як він ніде не працює, оскільки не може працевлаштуватись через відсутність роботи за місцем проживання у м.Попасна Луганської області через лінію розмежування бойових дій в зоні АТО. Вказує що проживає з мамою, яка отримує заробітну плату близько 3 000 грн. і на ці кошти живе сама і утримує його.

Даний відзив суд не бере до уваги, оскільки його не підписав відповідач.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно дост. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження Серія НОМЕР_1 .

Сторонами не заперечується та обставина, що їх дочка проживає разом із позивачкою.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Принцип рівноправності подружжя також передбачає рівність їх обов`язків щодо матеріального забезпечення їхніх дітей, яке, з огляду на вимоги сімейного законодавства не може бути меншим від рівня, необхідного дитині для гармонійного розвитку, а тому з огляду на наявність матеріального обов`язку батька, який є працездатним та має можливість надавати мінімальну фінансову допомогу дитині, суд не може прийняти недостатній заробіток відповідача, як обставину, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ґрунтується на положеннях Сімейного кодексу України, відповідає інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Щодо визначення вказаного позивачем розміру стягнення аліментів, суд вважає за необхідне задовольнити частково. Так судом встановлено, що відповідач працездатний, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, так як доказів протилежного він не надав, як і не надав доказів того що не працевлаштований та не отримує жодного іншого доходу, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вищевикладеного суд прийшов до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою малолітню дитинуі стягнення з відповідача слід проводити в твердій грошовій сумі в розмірі 2 300, 00 грн., оскільки саме такий розмір буде відповідати вимогам розумності, справедливості та інтересам дитини.

На думку суду, визначений спосіб та розмір стягнення аліментів призведе також до рівності прав дитини на утримання від обох батьків відповідно до положень Закону.

Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 22.09.2021 року

Відповідно до ст. 430 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 908, 00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.180-182,183СК України, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,- задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в в твердій грошовій сумі в розмірі 2 300, 00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 22.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь її матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в сумах платежів за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908, 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавсько апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , що проживає за адресою:с. Трубайці Лубенського району Полтавської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ,

Представник позивача - адвокат Чубенко Жанна Анатоліївна, адреса с. Вишняки Лубенського району Полтавської області, вул. Шевченка, 43а,

Відповідач ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 27.10.2021 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна