Справа № 352/1207/20
Провадження № 2/352/165/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 25.06.2020 р. звернувся до суду з позовом до відповідача ПрАТ «УАСК АСКА» про матеріальної та моральної шкоди, у якому просив стягнути з відповідача 8305,78 грн. страхового відшкодування спричиненої внаслідок ДТП матеріальної шкоди, 3763,64 грн. пені, 397,03 грн. інфляційних втрат, 373 грн. трьох відсотків річних та 20000 грн. відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 27.07.2020 р. у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання у рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.12.2020 р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07.11.2018 р. о 15 год. внаслідок ДТП, яка сталася в с. Нові Кривотули Тисменицького району Івано-Франківської області, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «FORD TRANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/1430086 від 25.04.2018 р. ПрАТ «УАСК АСКА», в`їхав у припаркований автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_2 , поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/8304961 від 07.02.2018 р. ПрАТ «УАСК АСКА». Внаслідок ДТП автомобіль «VOLKSWAGEN TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є позивач відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження. У цей же день про ДТП повідомлено ПрАТ «УАСК АСКА». У зв`язку з тим, що обидва транспортні засоби застраховані відповідачем, відсутні потерпілі особи, та учасники ДТП погодились з обставинами ДТП, було складено спільне повідомлення про ДТП (європротокол) до страхової компанії. 12.11.2018 р. позивач направив письмове повідомлення про ДТП, а 14.11.2018 р. подав заяву про виплату страхового відшкодування. 16.11.2018 р. аварійним комісаром ОСОБА_3 на замовлення страхової компанії проведено оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіль «VOLKSWAGEN TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_2 , розмір якого склав 8305,78 грн. 27.02.2019 р. проведено розмитнення та перереєстрацію вказаного транспортного засобу, видано новий номерний знак НОМЕР_4 , тому він повторно подав заяву про виплату страхового відшкодування від 27.02.2019 р. 22.07.2019 р. відповідач листом за № 4808 повідомив його про те, що по факту ДТП, яка мала місце 07.11.2018 р., прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування у розмірі 8305,78 грн., яке найближчим часом буде перераховане на вказані позивачем реквізити. До цього часу відповідач не виконав свого зобов`язання. Жодних підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, вичерпний перелік яких передбачено ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», немає. Затягування відповідача з виплатою страхового відшкодування, порушення ним своїх зобов'язань за договором страхування призвело до душевних хвилювань та вимагало додаткових зусиль і часу, вплинуло на його особисті, сімейні стосунки. Спричинену моральну шкоду оцінює у 20000 грн.

Представник відповідача ПрАТ «УАСК «АСКА»» у судове засідання не з`явився, у поданому суду відзиві просив справу розглядати у його відсутності, проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що власником та страхувальником обох автомобілів «VOLKSWAGEN TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_2 та «FORD TRANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_1 є одна і та сама особа - позивач ОСОБА_1 . Відповідно до п.1.1 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; п.22.1 ст.22 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Оскільки автомобіль належить позивачу та страхувальником за полісом також є позивач, останній є потерпілою особою та страхувальником у розумінні вказаного Закону. Згідно ст.606 ЦК України зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Оскільки позивач не є третьою особою, а безпосередньо страхувальником, то у страховика не виникло підстав для здійснення страхового відшкодування. Вимога про стягнення моральної шкоди є безпідставною, оскільки позивач не зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди згідно вимог ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 07.11.2018 р. о 15 год. в с. Нові Кривотули Тисменицького району Івано-Франківської області сталася ДТП за участю транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «FORD TRANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 з вини останнього.

Обидва водії відповідно до вимог п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.49).

Позивач є власником та страхувальником транспортного засобу «VOLKSWAGEN TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_2 , якому після розмитнення та реєстрації 27.02.2019 р. видано номерний знак НОМЕР_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 від 27.02.2019 р. (а.с.23) та полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/8304961 від 07.02.2018 р. (а.с.8).

Позивач також є власником та страхувальником транспортного засобу марки «FORD TRANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_5 від 09.03.2011 р. (а.с.57-58) та полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/1430086 від 25.04.2018 р. (а.с.50).

Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

09.11.2018 р. страховик - відповідач ПрАТ «УАСК АСКА» отримав повідомлення про ДТП від страхувальника ОСОБА_1 (а.с.52-53).

12.11.2018 р. страховик отримав повідомлення про ДТП від потерпілої особи ОСОБА_1 (а.с.54) та 14.11.2018 р. - заяву останнього про виплату страхового відшкодування (а.с.55). Аналогічна заява подана позивачем після розмитнення та реєстрації транспортного засобу від 27.02.2019 р. (а.с.56).

16.11.2018 р. аварійний комісар ОСОБА_3 на замовлення страховика провів огляд пошкодженого автомобіля «VOLKSWAGEN TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.12).

Відповідно до складеного на замовлення ПрАТ «УАСК АСКА» звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, № 201 від 08.08.2019 р. вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_2 , дорівнює 8305,78 грн. (а.с.16-19).

Згідно повідомлення відповідача від 22.07.2019 р. за № 4808 на звернення позивача за фактом ДТП, яка мала місце 07.11.2018 р., прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування у розмірі 8305,78 грн., яке найближчим часом буде перераховане на вказані позивачем реквізити (а.с.22).

Вказані обставини відповідачем не оспорювались.

При вирішенні даного спору суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Пунктом 1.4 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

Відповідно до п.1.7 ст.1 вказаного Закону забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно вимог ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 2.2 розділу 2 ПДР України передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, яка має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, яка має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Володіння транспортним засобом особою, якій у такий спосіб передано транспортний засіб, вважається правомірним.

Відповідно до вимог п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Із системного аналізу наведених норм та умов укладеного між сторонами полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/1430086 від 25.04.2018 р. на транспортний засіб «FORD TRANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_1 випливає, що страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власнику наземного транспортного засобу, якому заподіяна майнова шкода, у разі настання страхового випадку, яким є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням власника або особи, яка на законних підставах володіє цим транспортним засобом та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Судом встановлено, що позивачу як власнику автомобіля «VOLKSWAGEN TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_2 заподіяна майнова шкода внаслідок пошкодження вказаного автомобіля у результаті ДТП, яка сталася з вини водія забезпеченого транспортного засобу «FORD TRANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який на законних підставах володів цим транспортним засобом.

Та обставина, що позивач є одночасно власником і страхувальником забезпеченого транспортного засобу «FORD TRANZIT», законним володільцем якого на момент ДТП був ОСОБА_2 , не може бути підставою для відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Згідно з наведеними вище нормами законодавства страхуванню підлягає не безпосередньо транспортний засіб, а відповідальність осіб, які ним правомірно володіють. Тому позивач може бути одночасно потерпілим та власником транспортного засобу, з використанням якого йому заподіяно шкоду.

При цьому суд зазначає про відсутність випадків, передбачених ст.32 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», коли шкода не відшкодовується, та відсутність підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, вичерпний перелік яких передбачено ст.37 вказаного Закону.

Суд критично оцінює посилання відповідача на ст.606 ЦК України, згідно якої зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі, з огляду на те, що вказана норма не може застосовуватись до договору страхування, у яких страхувальник і третя особа не можуть бути боржником і кредитором відносно один одного, у правовідносинах, що випливають з договорів страхування, боржником завжди є страховик - страхова компанія.

У відповідності з вимогами п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля «VOLKSWAGEN TOUAREG», у розмірі 8305,78 грн.

Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Суд визначає розмір пені у межах річного строку до звернення до суду з позовом, тобто з 25.06.2019 р. до 05.06.2020 р. (вказаної позивачем дати), у розмірі 2142,64 грн., виходячи з наступного розрахунку:

- з 25.06.2019 р. до 18.07.2019 р. - подвійна облікова ставка 35 %: 8305,78 грн. х 35 % = 2907,02 грн. : 365 дн. = 7,96 грн. х 24 дні = 191,04 грн.;

- з 19.07.2019 р. до 05.09.2019 р. - подвійна облікова ставка 34 %: 8305,78 грн. х 34 % = 2823,96 грн. : 365 дн. = 7,74 грн. х 49 дн. = 379,26 грн.;

- з 06.09.2019 р. до 24.10.2019 р. - подвійна облікова ставка 33 %: 8305,78 грн. х 33 % = 2740,91 грн. : 365 дн. = 7,51 грн. х 49 дн. = 367,99 грн.;

- з 25.10.2019 р. до 12.12.2019 р. - подвійна облікова ставка 31 %: 8305,78 грн. х 31 % = 2574,79 грн. : 365 дн. = 7,05 грн. х 49 дн. = 345,45 грн.;

- з 13.12.2019 р. до 30.01.2020 р. - подвійна облікова ставка 27 %: 8305,78 грн. х 27 % = 2242,56 грн. : 365 дн. = 6,14 грн. х 49 дн. = 300,86 грн.;

- з 31.01.2020 р. до 12.03.2020 р. - подвійна облікова ставка 22 %: 8305,78 грн. х 22 % = 1827,27 грн. : 365 дн. = 5,01 грн. х 42 дн. = 210,42 грн.;

- з 13.03.2020 р. до 23.04.2020 р. - подвійна облікова ставка 20 %: 8305,78 грн. х 20 % = 1661,16 грн. : 365 дн. = 4,55 грн. х 42 дн. = 191,10 грн.;

- з 24.04.2020 р. до 05.06.2020 р. - подвійна облікова ставка 16 %: 8305,78 грн. х 16 % = 1328,92 грн. : 365 дн. = 3,64 грн. х 43 дн. = 156,52 грн.

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вказаних вище вимог п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов'язку страховика виплатити страхове відшкодування не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, з огляду на те, що заява позивача про виплату страхового відшкодування отримана відповідачем 14.11.2018 р., 90 днів минуло 11.02.2019 р., суд розраховує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за період з 12.02.2019 р. до 05.06.2020 р. (вказаної позивачем дати).

Індекс інфляції розраховується шляхом множенням суми боргу на індекс інфляції за обчислюваний період та відніманням суми боргу.

Суд визначає суму інфляційних втрат за вказаний період наступним чином: 8305,78 грн. х 104,9 % (сумарний індекс інфляції за період з лютого 2019 р. до травня 2020 р. включно) = 8712,76 грн. - 8305,78 грн. = 406,98 грн. При цьому суд стягує інфляційні втрати у заявленому позивачем розмірі 397,03 грн.

Розрахунок 3 % річних за вказаний період наступний: 8305,78 грн. х 3% = 249,17 грн. : 365 дн. = 0,68 грн. х 480 дн. = 326,40 грн.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що неправомірною бездіяльністю відповідача, який не виплатив позивачу належне йому страхове відшкодування, порушивши свої зобов'язання страховика за договором страхування, позивачу завдана моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього.

Виходячи з вимог розумності та справедливості, керуючись принципом співмірності, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, глибини душевних страждань позивача, суд визначає розмір грошового відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди у 3000 грн.

Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що вимога про стягнення моральної шкоди є безпідставною, оскільки позивач не зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди згідно ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд зазначає, що підставою для відшкодування моральної шкоди у даному випадку є загальна норма ч.1 ст.1167 ЦК України.

З огляду на викладене суд стягує з відповідача у користь позивача 8305,78 грн. невиплаченого страхового відшкодування матеріальної шкоди, 2142,64 грн. пені, 397,03 грн. інфляційних втрат, 326,40 грн. 3 % річних та 3000 грн. відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом вимоги про стягнення матеріальної шкоди на суму 11171,85 грн., що становить 87 % від заявленої суми у 12839,45 грн., та часткове задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди на суму 3000 грн., що становить 15 % від заявленої суми у 20000 грн., суд стягує з відповідача на користь позивача відповідно 731,50 грн. та 126,12 грн., а всього 857,62 грн. сплаченого судового збору.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 23, 625, 992, 1167, 1188 ч.1 п.1 ЦК України, ст. 1, 6, 22, 33, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.2.2 розділу 2 ПДР України, керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» у користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 8305 (вісім тисяч триста п`ять) грн. 78 коп. страхового відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, 2142 (дві тисячі сто сорок дві) грн. 64 коп. пені, 397 (триста дев`яносто сім) грн. 03 коп. інфляційних втрат, 326 (триста двадцять шість) грн. 40 коп. 3 % річних, 3000 (три тисячі) грн. відшкодування моральної шкоди та 857 (вісімсот п`ятдесят сім) грн. 62 коп. судових витрат, а всього 15029 (п`ятнадцять тисяч двадцять дев`ять) грн. 47 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А, поштова адреса: 03186, м. Київ, вул. Антонова, 5, .

Повне судове рішення складено 29.10.2021 р.

Суддя М.М.Хоминець