Справа № 712/2799/21
Провадження № 2/712/1533/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді Пироженко В.Д.

При секретарі Жук О.М.

За участі представника позивача адвоката Ковальової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.03.2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.02.2011 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане рішення суду перебуває на виконанні у Центральному відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виконавче провадження № 30503314. Згідно матеріалів виконавчого провадження відповідач отримує дохід лише у вигляді пенсійних виплат, а сума стягуваних щомісяця аліментів є меншою ніж 50% прожиткового мінімуму ля дитини відповідного віку, та має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 8072,64 грн. Фактична сума стягуваних щомісяця аліментів є недостатньою для утримання дитини, зокрема, стан здоров`я доньки ОСОБА_4 потребує постійних та значних витрат, та за рекомендаціями лікарів потребує раціонального харчування, щоквартального курсу лікування, нагляду ортопеда, проходження курсу масажу та придбання корсету, середня вартість медичних послуг щомісяця становить від 3000 до 5000 грн.; дитина проходить навчання в загальноосвітній школі, додатково відвідує курси з підготовки до зовнішнього незалежного оцінювання, вартість яких щомісяця становить 828 грн.; також відвідує курси англійської мови, за які в період з жовтня по грудень 2020 року сплачено більше ніж 3500 грн.; також донька бажає сучасно вдягатися, користуватися якісним телефоном та інтернетом, що особливо важливим з урахуванням періодичного переходу до дистанційної форми навчання.

Позивач зазначає, що вона всіляко намагається забезпечити потреби дитини, проте, її доходу для покриття всіх витрат недостатньо. Вона працює на посаді медичної сестри у ДП «Медичний центр «ЛУР+», її річний дохід за 2019 рік склав 70176,14 грн, а в 2020 році дохід в розмірі 81999,01 грн. Крім того, їй допомагає її матір ОСОБА_5 .

Зі слів відповідача та спільних знайомих їй стало відомо, що ОСОБА_2 працевлаштований за кордоном, зокрема в республіці Польща, де отримує стабільний дохід, однак, приховує його, щоб уникнути стягнення з нього аліментів.

Просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.03.2011 року з ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до 5000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини з часу ухвалення відповідного рішення у справі. Також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду.

Представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Ковальова О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.В зазначений термін відзив до суду відповідач не надав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши думку адвоката позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.03.2011 року стягненоз ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 03.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Центральному відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виконавче провадження № 30503314.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів борг відповідача становить 8072,64 грн.

У своєму позові позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що на даний час донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, збільшуються потреби у навчанні, оздоровленні розвитку та іншому, тому визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним, виникла необхідність збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів.

Згідно договору ЧДТУ про надання освітніх послуг № 17 від 30.09.2020 року ОСОБА_1 отримувала освітні послуги, а саме підготовка до ЗНО з 01.10.2020 року по 31.12.2020 року, вартість яких становить 828 грн.

Також на підтвердження того, що стан здоров`я доньки ОСОБА_4 потребує постійних та значних витрат, позивачем надано відповідні виписки лікарів, в яких зазначено, що дитина хворіє на сколіоз ІІІ ступеню, аменорею, двобічний аднекстит, має недостатню масу тіла, харчову алергію та алергію на певні медичні препарати, та за рекомендаціями лікарів потребує раціонального харчування, щоквартального курсу лікування, нагляду ортопеда, проходження курсу масажу та придбання корсету.

В судовому засіданні встановлено, щоОСОБА_1 працює на підприємстві ДП «Медичний центр «ЛУР+» з 15.06.2017 року та займає посаду сестри медичної, та її заробітна плата за 2019 рік становить 70176,14 грн., а за 2020 рік становить 81999,01, що підтверджується довідками ДП «Медичний центр «ЛУР+» від 18.02.2021 року.

З відповіді головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, яка надійшла на адресу суду 07.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно неодноразово перетинав державний кордон України протягом 2018-2019 років.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти, природно потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту тощо, що тягне відповідну зміну матеріального становища матері. Відповідач являється працездатною особою, та відповідно має обов`язок брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у 2021 році установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами: з 1 січня - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури: з 1 січня - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів).

При цьому, відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання доньки у твердій грошові сумі, зокрема, не надано довідки про доходи відповідача, документів, які б підтверджували, що на його утриманні також перебувають непрацездатна дружина та батьки.

При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі за вибором позивача, з якою проживає неповнолітня дитина, в силу вимог ч.3 ст.181 СК України.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини. Виконання передбачених статтею 150 СК обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

Отже, суд приходить до висновку, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також встановлені по справі обставини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який встановлений на даний час, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя неповнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі 5000 гривень щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня набрання чинності рішення суду.

Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку статті 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Вимога позивача щодо стягнення із відповідача на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн. підлягає до задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із зазначеною вище нормою склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання професійної правничої допомоги № б/н від 29.09.2020 року, додаткоу угоду № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 29.09.2020 року від 29.09.2020 року, акт приймання передачі наданих послуг від 26.02.2021 року.

Згідно положень ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, стороною позивача надано докази в обґрунтування заявленої суми отриманої правової допомоги, виходячи з чого суд вбачає підстави для задоволення такої вимоги.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 6,12, 13, 17, 18, 263, 265, 268, 274, 279, 280-284 ЦПК України, ст. 84, 180, 182, 183, 191, 192 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Збільшити розмір аліментів що стягуються з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , прож. АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( прож. АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2 ) на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.03.2011 року та стягнути з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень щомісячно починаючи з дня набрання рішння законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , прож. АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( прож. АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2 ) понесені нею судові витрати в сумі 8000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , прож. АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Раніше виписаний виконавчий лист повернути до суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Позивач: ОСОБА_1 (прож. АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , прож. АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складений 29.10.2021