РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач), в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування домоволодінням АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що вона є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та власником земельної ділянки під ним, площею 0, 0611 га. В цьому домоволодінні зареєстрована вона та її син ОСОБА_2 . Починаючи з 03 червня 2018 року відповідач з нею не проживає, а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі, яка належить йому на праві приватної важності, зі своєю дружиною ОСОБА_3 та дітьми. При цьому відповідач не проживає в її домоволодінні, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі домоволодінням він не цікавиться. Будь-яких перешкод у користуванні будинком вона відповідачу не чинить. Однак, факт реєстрації відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном. Відтак вона вважає, що відповідач втратив право користування домоволодінням АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік, без поважної причини, відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, а тому вона, як власник житла, вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. 29 жовтня 2021 року представник позивача ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 29 жовтня 2021 року відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне.

З матеріалів справи суд встановив, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу домоволодіння від 15 вересня 2012 року, Витягом з Державного реєстру правочинів № 11840293 від 15 вересня 2012 року, Витягом про державну реєстрацію прав №36035336 від 29 жовтня 2012 року, та вона є власником земельної ділянки під вказаним домоволодінням, площею 0,0611 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 263454.

Як слідує з відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області від 23 вересня 2021 року ОСОБА_2 з 09 листопада 2012 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно акта про не проживання особи за місцем реєстрації від 16 вересня 2021 року ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 03 червня 2018 року.

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу вимог ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Наявність у відповідача реєстрації в даному домоволодінні, порушує право на користування житлом позивача, тому як вона повинна оплачувати надмірні комунальні послуги, та право на розпорядження її майном.

За таких обставин, так як відповідач понад рік не проживає у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , не несе витрат по утриманню житла, наявність у відповідача реєстрації в домоволодінні порушує право власності позивача, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати у вигляді судового збору, в розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 319, 391, 405 Цивільного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2021 року.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області О.О. Першко