Справа № 541/1666/13-ц
Провадження № 4-с/541/11/2021
У Х В А Л А

03 листопада 2021 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Ситник О.В., за участі секретаря Калініченко Л.О. представника заявника ОСОБА_1 адвоката Акрітова К. К. , особи, дії якої оскаржуються: головного державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бондаренко І. І. представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Сидоренка Ю. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бондаренка Івана Івановича про визнання дій протиправними та зобов`язання провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

08.10.2021 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бондаренка Івана Івановича про визнання дій протиправними та зобов`язання провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Заявник просить визнати дії головного державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Івана Бондаренка щодо неналежного проведення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів згідно виконавчого листа виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області від 02.07.2013 року № 2/541/749/2016 незаконними; зобов`язати головного державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Івана Бондаренка провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області від 02.07.2013 року №2/541/749/2016, з 08.07.2017 року з врахуванням вимог ст. 195 Сімейного Кодексу України з 18 червня 2013 року і в подальшому та стягнути понесені нею судові витрати на правову допомогу з Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми).

Мотивуючи скаргу тим, що згідно виконавчого листа виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області від 02.07.2013 року №2/541/749/2016 зобов`язано стягувати з ОСОБА_2 на користь заявника аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку починаючи з 18 червня 2013 року і до повноліття дитини. але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку починаючи з 18 червня 2013 року і до повноліття дитини.

Оскільки ОСОБА_2 вже значний проміжок часу не виплачує аліменти, представник заявника звернувся до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби з заявою про надання розрахунку заборгованості по аліментам. На що було надано відповідний розрахунок, проведений головним державним виконавцем Миргородського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бондаренком І.І., проте заявник з таким розрахунком не погодилась, та надала виконавцю заяву в якій прохала провести перерахунок суми заборгованості з врахуванням, зокрема, положень статті 195 СК України, а саме нараховувати заборгованість виходячи із середньої заробітної плати в регіоні.

У відповідь на що, заявником було отримано лист від виконавця, в якому він рекомендував заявнику звернутися для вирішення даного питання до суду, фактично вчинивши протиправні дії у формі бездіяльності, яка полягає в ухиленні від виконання прямих вказівок закону з приводу порядку нарахування та стягнення аліментів та заборгованості по їх сплаті, незважаючи на посилання в самому листі на положення ч. 2 ст. 195 Сімейного Кодексу України та на вказівку про наявність інформації про відсутність у боржника офіційних джерел доходу.

Заявник стверджує, що оскільки ОСОБА_2 , наскільки їй відомо, ніде не працює, то відповідно заборгованість по аліментам йому має визначатися виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, чого виконавцем при розрахунку заборгованості враховано не було. На думку заявника це призвело до того, що станом на 30.06.2021 року виконавцем помилково не нараховано заборгованість у розмірі 45 007 грн. 80 копійок, чим суттєво порушено інтереси неповнолітньої ОСОБА_3 , а тому заявник вимушена звернутися до суду з відповідною заявою.

21.10.2021 року головним державним виконавцем Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бондаренко І. І. подано до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області заперечення на скаргу ОСОБА_1 , які приєднано до матеріалів справи (а. с. 33-46). У вказаних запереченнях зазначає, що на виконанні Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження №38809989 щодо виконання виконавчого листа №2/541/749/2016 від 02.07.2013 р. виданого Миргородським міськрайонним судом щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2013 року і до повноліття дитини.

15.07.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №38809989 та направлено сторонам виконавчого провадження до відому.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 був зареєстрований, як фізична особа-підприємець в період з 11.01.2012 р. по 27.02.2020 р.

Розрахунок заборгованості в період з 18.06.2013 по 17.05.2017 здійснювався на підставі ст. 195 Сімейного Кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 2677-VI від 04.11.2010).

Посилаючись на положення ст.58 Конституції України, відповідно до яких закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, ОСОБА_4 зазначає, що вимога заявника здійснити перерахунок за період з 18.06.2013 по 17.05.2017 є неправомірною, перерахунок заборгованості приведе до погіршення матеріального становища боржника.

ОСОБА_4 зазначає, що державним виконавцем в період з 17.05.2017 по 01.03.2020 нараховано довідку- розрахунок відповідно до ч. 2 ст. 195 Сімейного Кодексу України (в редакції Закону № 2037- VIII від 17.05.2017). виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 27.02.2020 був знятий з реєстру фізичних-осіб підприємців.

Починаючи з березня 2020 року боржник добровільно щомісячно почав вносити на депозитний рахунок Миргородського відділу державної виконавчої служби Північно- Східного міжрегіонально управління Міністерства юстиції (м. Суми) суму, яка становила не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується даними в Автоматизованій системі виконавчого провадження та довідкою-розрахунком.

Рішення суду щодо стягнення аліментів по виконавчому листу №2/541/749/2019 від 02.07.2013, виданого Миргородським міськрайонним судом виконується у визначеному законом порядку.

На депозитний рахунок Миргородського ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надходять кошти щомісячно.

У відповідності до вищенаведеного, вважає що відсутні правомірні підстави для перерахування заборгованості за період з 01.03.2020 по теперішній час.

Заборгованість у період з 01.01.2020 по 01.10.2021 відсутня, що підтверджується довідкою-розрахунком.

ОСОБА_4 зазначає, що наведений факт стягувача, про те що боржник значний проміжок часу не виплачує аліменти не відповідає дійсності, оскільки щомісячно на депозитний рахунок відділу Миргородського ВДВС надходять кошти, які перераховуються на рахунок стягувача та підтверджується довідкою-розрахунком та даними з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного просить Миргородський міськрайонний суд Полтавської області відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

27 жовтня 2021 року представником заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокатом Сидоренко Ю. В. подано до суду заперечення на скаргу ОСОБА_1 які приєднано до матеріалів справи (а. с. 59-60). У вказаних запереченнях зазначає, що вимоги скарги вважає незаконними та необгрунтованими з наступних підстав.

По перше, зазначена заявником підстава для звернення до Миргородського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби з заявою про надання розрахунку заборгованості по аліментам, а саме те, що ОСОБА_2 значний проміжок часу не виплачує аліменти, не відповідає дійсності, оскільки останній щомісячно сплачує аліменти на депозитний рахунок відділу Миргородського ВДВС, які перераховуються на рахунок стягувана, що підтверджується даними державного виконавця.

По друге, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, при визначенні розміру заборгованості по аліментах повинні застосовуватись закони та інші нормативно-правові акти в редакції, що діяла у відповідний період, за який проводиться розрахунок.

Зазначає, що у ч. 3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який діяв до 05.01.2017, було зазначено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Згідно з рішенням суду з ОСОБА_2 на користь заявника стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2013 року і до повноліття дитини.

Відповідно до частин 1-3 ст.195 Сімейного кодексу в редакції, що діяла у період з 18.06.2013 до 08.07.2017 заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У вказаний період ОСОБА_2 був зареєстрований як фізична особа- підприємець, отже не був непрацюючою особою, тому законних підстав для обчислення заборгованості за аліментами виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, як про це зазначає заявник, не було.

Аліменти сплачувались ним щомісяця виходячи з фактичного доходу, який він одержував, але не менше розміру, встановленого Сімейним кодексом України, що підтверджується копіями податкових декларацій та іншими доказами, що містяться в матеріалах виконавчого провадження.

Зазначає, що в частині першій ст. 195 СК України визначений строк, за який нараховується заборгованість зі сплати аліментів - «час, протягом якого не проводилось їх стягнення», тобто аліменти не сплачувались взагалі або сплачувались у розмірі, меншому за мінімальний гарантований розмір, передбачений Сімейним кодексом України, а також суб`єкта (платник аліментів який отримує заробіток(доход)) та базовий розмір (фактичний заробіток (доход)) для нарахування заборгованості за аліментами.

Частина 2 цієї статті визначає іншого суб`єкта (платник аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу) та базовий розмір (середня заробітна плата працівника для даної місцевості) для нарахування заборгованості за аліментами. При цьому, у частині другій статті 195 СК України не зазначений строк, за який повинна нараховуватись заборгованість за аліментами, отже необхідно застосовувати строк, зазначений у частині першій цієї статті, оскільки законодавець вказав у частині 2 ст.195 СК України умови та складові визначення заборгованості за аліментами, які відрізняються від вказаних у частині першій цієї статті, а строк, за який нараховується заборгованість, не вказав, з метою уникнення зайвого повторення, тому що він залишається тим же, що і в частині першій - «час, протягом якого не проводилось їх стягнення».

На думку представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Сидоренка Ю. В., ч. 2 ст.195 СК України передбачає можливість визначення заборгованості за аліментами виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості тільки за час, протягом якого не проводилось їх стягнення.

Адвоката Сидоренка Ю. В. зазначає, що оскільки ОСОБА_2 , щомісяця сплачує аліменти у розмірі не меншому, ніж мінімальний гарантований розмір, передбачений ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, що підтверджується даними, наведеними державним виконавцем у розрахунку від 06.10.2021 року, то передбачені законом підстави для визначення заборгованості за аліментами відсутні.

Рішення суду щодо стягнення аліментів по виконавчому листу №2/541/749/2019 від 02.07.2013, виданому Миргородським міськрайонним судом Полтавської області виконується у визначеному законом порядку.

На підставі вищевикладеного просив у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 08.10.2021 про зобов`язання визнати дії протиправними та зобов`язання провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відмовити в повному обсязі.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась , її інтереси представляє та адвокат Акрітов К. К. який з`явився , скаргу підтримав, долучив до матеріалів справи правові висновки Верховного суду , прохав їх врахувати при винесенні рішення по справі , також прохав задовольнити скаргу з підстав наведених у скарзі.

Представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Сидоренко Ю. В. у задоволенні скарги просили відмовити з підстав зазначених у запереченнях на скаргу.

Державний виконавець Миргородського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бондаренко Іван Іванович з`явився, прохав відмовити у задоволенні скарги на підставі фактів наведених у відзиві.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника скаржника, думку державного виконавця та представника боржника - суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні судом було встановлено, що 02.07.2013 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області розглянута справа № 541/1666/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину. Рішенням суду позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Коростень Житомирської області, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини цього віку, починаючи з 18 червня 2013 року і до повноліття дитини.

У Миргородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на виконанні перебуває виконавче провадження №38809989 щодо виконання виконавчого листа №2/541/749/2013 від 02.07.2013 р. виданого Миргородським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2013 року і до повноліття дитини.

Державним виконавцем Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Покас І. В. складено розрахунок заборгованості по аліментах з доходу працюючого боржника (фізичної особи-підприємця) на дитину № 4973 від 28.03.2018 року, видану державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області згідно виконавчого листа №2/541/749/2013 виданого 02.07.2013 року Миргородським міськрайонним судом в Полтавській області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2013 року і до повноліття дитини за період з 18 червня 2013 року до лютого 2018 року включно (а. с. 18).

Державним виконавцем Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) І. І. Бондаренком складено розрахунок заборгованості по аліментах з доходу боржника на дітей № 22601 від 06.10.2021 року, виданий державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) згідно з виконавчим листом №2/541/749/2016 від 02.07.2013 року виданого Миргородським міськрайонним судом щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2013 року і до повноліття дитини за період з березня 2018 року до вересня 2021 року включно (а. с. 19).

Заявник просить визнати дії головного державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Бондаренка І.І. щодо неналежного проведення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів згідно виконавчого листа виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області від 02.07.2013 року № 2/541/749/2016 незаконними; зобов`язати головного державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Бондаренка І.І. провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області від 02.07.2013 року №2/541/749/2016, з врахуванням вимог ст. 195 Сімейного Кодексу України з 18 червня 2013 року і в подальшому.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, при визначенні розміру заборгованості по аліментах повинні застосовуватись закони та інші нормативно-правові акти в редакції, що діяла у відповідний період, за який проводиться розрахунок.

У ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який діяв до 05.01.2017, зазначено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) регулюється нормами викладеними в cт. 195 Сімейного кодексу України.

Відповідно до cт. 195 Сімейного кодексу України в редакціях що діяли з 09.06.2013 року до 08.07.2017 року:

1. Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

2. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує.

3. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

4. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до частин 1-3 ст.195 Сімейного кодексу в редакції, що діяла у період з 18.06.2013 року до 08.07.2017 року заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (а. с. 65) ОСОБА_2 був зареєстрований як фізична особа- підприємець з 11.01.2012 року до 27.02.2020 року.

Отже, у період з 18.06.2013 року до 08.07.2017 року ОСОБА_2 був зареєстрований як фізична особа- підприємець, отже не був непрацюючою особою, тому законних підстав для обчислення заборгованості за аліментами виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, як про це зазначає заявник, не було.

Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного Кодексу України ( в редакції, яка діяла на момент розрахунку заборгованості) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв`язку з тим що визначена судом частка від заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_2 в період з 18.06.2013 по 08.07.2017 року була меншою, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то державний виконавець визначав розмір аліментів (заборгованість) у сумі, що дорівнює 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, що підтверджується складеним державним виконавцем Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області І. В. Покас розрахунком заборгованості по аліментах з доходу працюючого боржника (фізичної особи-підприємця) на дитину № 4973 від 28.03.2018 року (а. с. 42).

Аліменти сплачувались ОСОБА_2 щомісяця виходячи з фактичного доходу, який він одержував, але не менше розміру, встановленого Сімейним кодексом України, що підтверджується копіями податкових декларацій та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що складений державним виконавцем Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області І. В. Покас розрахунок заборгованості по аліментах з доходу працюючого боржника (фізичної особи-підприємця) на дитину № 4973 від 28.03.2018 року за період з 18.06.2013 по 08.07.2017 року складено з врахуванням вимог ч. 2 ст. 182 та ст. 195 Сімейного Кодексу України.

Крім того, вказаний розрахунок заборгованості по аліментах складено державним виконавцем Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Покас І. В., а тому вимога заявника визнати неправомірними дії державного виконавця Бондаренко І.І. в частині складання розрахунок заборгованості по аліментах з доходу працюючого боржника (фізичної особи-підприємця) на дитину № 4973 від 28.03.2018 року, видану державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області згідно виконавчого листа №2/541/749/2013 виданого 02.07.2013 року Миргородським міськрайонним судом в Полтавській області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2013 року і до повноліття дитини за період з 18 червня 2013 року до лютого 2018 року включно є безпідставними.

Відповідно до ст. 195 Сімейного кодексу України (в редакції Закону № 2037-УІІІ від 17.05.2017, що діє з 08.07.2017 року до цього часу:

1. Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

2. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

3. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 був зареєстрований, як фізична-особа підприємець і тільки 27.02.2020 був знятий з реєстру фізичних-осіб підприємців.

Відповідно до інформації наданої державним виконавцем Бондаренко І. І. у боржника ОСОБА_2 у період з 01.03.2020 по теперішній час відсутнє офіційне джерело доходу, що підтверджується відповідями на запити до Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України, тобто в цей період ОСОБА_2 не працював офіційно.

Враховуючи зазначене в період з 08.07.2017 року по вересень 2021 року заборгованість за аліментами ОСОБА_2 повинна визначатися відповідно до ч. 2 ст. 195 Сімейного Кодексу України (в редакції Закону № 2037- VIII від 17.05.2017), тобто визначатися виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до інформації наданої Головним управлінням статистики у Полтавській області листом № 09-40/140-21 від 20.09.2021 року (а. с. 20) середньомісячна заробітна плата (по юридичних особах та відокремлених підрозділах юридичних осіб із кількістю найманих працівників 10 і більше осіб) по м. Миргороду (відповідно до КОАТУУ):

2016

І квартал 3420 грн.

II квартал 3740 грн.

III квартал 4140 грн.

IV квартал 4361 грн.

2017

І квартал 4863 грн.

II квартал 5554 грн.

III квартал 5780 грн.

IV квартал 6141 грн.

2018

І квартал 6178 грн.

II квартал 6893 грн.

III квартал 7259 грн.

IV квартал 7529 грн.

2019

І квартал 7487 грн.

II квартал 7821 грн.

III квартал 8499 грн.

IV квартал 8412 грн.

2020

І квартал 8401 грн.

II квартал 7955 грн.

III квартал 8864 грн.

IV квартал 10165 грн.

- по Миргородському району (відповідно до КАТОТТГ), до якого

увійшло м. Миргород:

2021

І квартал 10600 грн.

II квартал 12328 грн.

Аналізуючи розрахунок заборгованості по аліментах з доходу боржника на дітей № 22601 від 06.10.2021 року, видану державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (згідно з виконавчим листом №2/541/749/2016 від 02.07.2013 року виданого Миргородським міськрайонним судом щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2013 року і до повноліття дитини )- за період з березня 2018 року до вересня 2021 року включно, складений державним виконавцем Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) І. І. Бондаренком суд зазначає наступне

-судом встановлено, що державним виконавцем розрахунок проведено відповідно до положень ч. 2 ст. 195 Сімейного Кодексу України (в редакції Закону № 2037- VIII від 17.05.2017). виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, крім заборгованості за червень 2018 року, та за період з березня 2020 року по вересень 2021 року.

Так, середня заробітна плата працівника по м. Миргород в II кварталі 2018 року складала 6893 грн. і 1/4 частина від цієї суми складає 1723,25 грн., проте державним виконавцем Бондаренком І. І. в розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_2 за червень 2018 року зазначено 1109 грн., що менше передбаченої законодавством та рішенням суду суми.

Також, середня заробітна плата працівника по м. Миргород за період з березня 2020 року по вересень 2021 року складала:

березень 2020 року 8401 грн. (1/4 частина становить 2100,25 грн.)

квітень 2020 рок 7955 грн. (1/4 частина становить 1988,75 грн.)

травень 2020 року 7955 грн. (1/4 частина становить 1988,75 грн.)

червень 2020 року 7955 грн. (1/4 частина становить 1988,75 грн.)

липень 2020 року 8864 грн. (1/4 частина становить 2216 грн.)

серпень 2020 року 8864 грн. (1/4 частина становить 2216 грн.)

вересень 2020 року 8864 грн. (1/4 частина становить 2216 грн.)

жовтень 2020 року 10165 грн. (1/4 частина становить 2541,25 грн.)

листопад 2020 року - 10165 грн. (1/4 частина становить 2541,25 грн.)

грудень 2020 року- 10165 грн. (1/4 частина становить 2541,25 грн.)

січень 2021 року - 10600 грн. (1/4 частина становить 2650 грн.)

лютий 2021 року - 10600 грн. (1/4 частина становить 2650 грн.)

березень 2021 року - 10600 грн. (1/4 частина становить 2650 грн.)

квітень 2021 року - 10328 грн. (1/4 частина становить 2582 грн.)

травень 2021 року - 10328 грн. (1/4 частина становить 2582 грн.)

червень 2021 року - 10328 грн. (1/4 частина становить 2582 грн.)

липень 2021 року - 10328 грн. (1/4 частина становить 2582 грн.)

серпень 2021 року - 10328 грн. (1/4 частина становить 2582 грн.)

вересень 2021 року - 10328 грн. (1/4 частина становить 2582 грн.)

З огляду на зазначене державним виконавцем Бондаренком І. І. в розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_2 за період з березня 2020 року по вересень 2021 року розмір аліментів, який підлягав стягненню повинен би був зазначений як відповідник 1/4 частини заробітної плати працівника по м. Миргород, проте ним зазначені наступні суми:

березень 2020 року 1109 грн.

квітень 2020 рок 1109 грн.

травень 2020 року 1109 грн.

червень 2020 року 1109 грн.

липень 2020 року 1159 грн.

серпень 2020 року 1159 грн.

вересень 2020 року 1159 грн.

жовтень 2020 року 1159 грн.

листопад 2020 року - 1159 грн.

грудень 2020 року- 1197,50 грн.

січень 2021 року - 1197,50 грн.

лютий 2021 року - 1197,50 грн.

березень 2021 року - 1197,50 грн.

квітень 2021 року - 1197,50 грн.

травень 2021 року - 1197,50 грн.

червень 2021 року - 1197,50 грн.

липень 2021 року - 1255 грн.

серпень 2021 року - 1255 грн.

вересень 2021 року - 1255 грн.

Вказані суми менші за 1/4 частини заробітної плати працівника по м. Миргород за вказані періоди, а тому це суперечить положенням ч. 2 ст. 195 Сімейного Кодексу України (в редакції Закону № 2037- VIII від 17.05.2017).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що розрахунок заборгованості по аліментах з доходу боржника на дітей № 22601 від 06.10.2021 року, згідно з виконавчим листом №2/541/749/2016 від 02.07.2013 року виданого Миргородським міськрайонним судом щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2013 року і до повноліття дитини за період з березня 2018 року до вересня 2021 року включно, складено державним виконавцем Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) І. І. Бондаренком - за червень 2018 року, та за період з березня 2020 року по вересень 2021 року із порушенням положень ч. 2 ст. 195 Сімейного Кодексу України (в редакції Закону № 2037- VIII від 17.05.2017), а саме не виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Суд вважає, що в даному випадку дії державного виконавця не відповідають вимогам закону, та є неправомірними.

Зважаючи на встановлені порушення під час здійснення державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментам, які на даний час не усунуті, є підстави для часткового задоволення скарги ОСОБА_1 в частині визнання дій головного державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Івана Бондаренка щодо неналежного проведення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів згідно виконавчого листа виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області від 02.07.2013 року №2/541/749/2016 за червень 2018 року, та за період з березня 2020 року по вересень 2021 року неправомірними та зобов`язати державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості відповідно до вимог законодавства.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.14 постанови пленуму ВСС «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7.02.2014 №6, ураховуючи, що виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження у конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні законом «Про судовий збір» (ч. 1 ст. 3) не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, за подання скарги судовий збір не сплачується.Також враховуючи , що представник скаржника адвокат Акрітов К.К. надав до суду підтверджуючі документи за надання правової допомоги ОСОБА_1 в сумі 5221, 00 гривень , а суд прийшов до висновку про задоволення їх частково та рахує , що вони підлягають задоволенню на 1/3 частину ( період перерахунку заборгованості прохав провести за період з 2013 року по 2021 рік , а суд прийшов до висновку що перерахунок потрібно провести за період за червень 2018 року, та за період з березня 2020 року по вересень 2021 року та визнати дії виконавця неправомірними , що становить приблизно третя частину від вимог ), то суд приходе до висновку враховуючи що сторони по справі не заперечували щодо суми правничої допомоги , а документи адвоката та розрахунки подані в правовому полі , та проаналізовані судом на рахунок співмірності , то суд прийшов до висновку , що сума коштів заявлена на правничу допомогу в розмірі 5221, 00 гривень є можливою для рахування її як 100% , а враховуючи, що вимоги задоволені на третину , то суд прийшов до висновку про можливе стягнення в сумі 1740 гривень 34 копійки , що становить третю частину від заявлених вимог .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, ст. 195 Сімейного кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Івана Бондаренка щодо неналежного проведення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів згідно виконавчого листа виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області від 02.07.2013 року №2/541/749/2016 за червень 2018 року, та за період з березня 2020 року по вересень 2021 року.

3. Зобов`язати головного державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Івана Бондаренка провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області від 02.07.2013 року №2/541/749/2016, за червень 2018 року, та за період з березня 2020 року по вересень 2021 року з врахуванням вимог ст. 195 Сімейного Кодексу України

4. Стягнути понесені ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу з Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) в сумі 1740 гривень (одна тисяча сімсот сорок ) гривень 34 копійки .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

повний текст ухвали виготовлений 03.11.2021 року

Суддя: О. В. Ситник