Провадження № 2/161/3629/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2021 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :
головуючого - судді Філюк Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Денисюка І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Окрім нього у вказаному житловому будинку зареєстрована також відповідач ОСОБА_2 , яка не проживає за місцем реєстрації вже понад 5 років, її особистих речей в будинку немає. Зазначає, що ОСОБА_2 не цікавиться житлом, не сплачує вартість комунальних послуг, не бере участі в утриманні будинку. Відповідач з власної ініціативи змінила місце проживання. Позивач вказує, що факт реєстрації відповідача в належному йому помешканні впливає на обсяг його прав, як власника майна, зокрема, на право отримання субсидії. Добровільно відповідач відмовляється знятись з реєстрації місця проживання, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом.
З огляду на наведене позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 03 вересня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Станом на 21 жовтня 2021 року до суду від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.
21 жовтня 2021 року від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позивач позов підтримує, просить його задовольнити, щодо заочного розгляду справи - не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явилася в судове засідання, відзиву на позов не подала та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.
Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 7).
Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої 10 липня 2021 року Підгайцівської сільської ради, у вищевказаній квартирі окрім позивача ОСОБА_1 зареєстрована відповідач ОСОБА_2 (а.с. 6).
На запит суду Підгайцівська сільська рада Луцького району Волинської області надала відповідь від 03 вересня 2021 року, якою повідомляє, що ОСОБА_2 є колишньою співмешканкою позивача, вона зареєстрована в помешканні ОСОБА_1 , але там не проживає. 04 грудня 2017 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та проживає разом з ним в АДРЕСА_2 .
Факт не проживання ОСОБА_2 за адресою зареєстрованого місця проживання протягом останніх п`яти років підтверджується також довідкою дільничного офіцера поліції Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 07 липня 2021 року (а.с. 9).
За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Частиною першою статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно із частиною третьою статті 319 Цивільного кодексу України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом передбачені частиною другою статті 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов: відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік та відсутність поважних причин непроживання за адресою такого жилого приміщення.
Судом установлено, що відповідач зареєстрована в будинку позивача, за власним бажанням, добровільно залишила помешкання понад рік тому, тобто визначила собі інше місце проживання, спірним житлом не користується, не бере участі в його утриманні. Наведене свідчить, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірному житлі без поважних причин більше одного року.
З врахуванням вищенаведених норм закону та, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт НОМЕР_2 ).

Дата складення повного тексту заочного рішення 26 жовтня 2021 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т. М. Філюк