У Х В А Л А

25 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 2-15210-2010

провадження № 61-16592ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 17 серпня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У 2010 році Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (далі - ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 151 945,63 грн.

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2010 року позов задоволено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» за кредитним договором від 08 жовтня 2008 року№ 1401.20495 заборгованість у розмірі 72 720,34 грн, а саме: заборгованість за кредитом - 28 600,92 грн, несплачені відсотки за графіком - 10 357,52 грн, відсотки за фактичне користування простроченим капіталом - 2 227,36 грн, пеню - 31 534,54 грн; за кредитним договором від 03 липня 2008 року № 14.6318 заборгованість у розмірі 79 225,29 грн, а саме: заборгованість за кредитом - 34 960,24 грн, несплачені відсотки за графіком - 11 556,92 грн, відсотки за фактичне користування простроченим капіталом - 2 726,73 грн, пеню - 29 981,40 грн, а також судовий збір у розмірі 1 519,46 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Ухвалами Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 травня 2020 року поновлено заявнику ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2010 року у справі.

Прийнято подану заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2010 року у справі за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Скасовано заочне рішення Артемівського міськрайонного суду від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі № 2-15210-2010.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2021 року в позові відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 17 серпня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (далі - АТ «ПроКредит Банк») задоволено частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2021 року скасовано, позов задоволено частково.

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором від 08 жовтня 2008 року № 1401.20495 станом на 07 жовтня 2010 року у розмірі 70 492,98 грн, з яких: заборгованість за кредитом у сумі 28 600,92 грн, несплачені відсотки відповідно до графіку у розмірі 10 357,52 грн, пеню - 31 534,54 грн; заборгованість за кредитним договором від 03 липня 2008 року № 14.6318 станом на 07 жовтня 2010 року у розмірі 76 498,56 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 34 960,24 грн, несплачені відсотки відповідно до графіку - 11 556,92 грн, пеню - 29 981,40 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного суду від 17 серпня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного суду від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного суду від 17 серпня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270,00 грн.

Предметом спору у цій справі є стягнення кредитної заборгованості у розмірі 151 945,63 грн. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн*100=227 000,00 грн). Отже, справа є малозначною.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що подана ним касаційна скарга має виняткове значення, оскільки його дружина є особою з інвалідністю, їхня спільна малолітня дитина потребує постійного медичного догляду через перенесену операцію на лівому оці, стягнута сума заборгованості є значною для його сім`ї та наслідком виконання рішення може бути скрутне фінансове становище.

Проте таке посилання є формальним та не дає підстав для висновку про те, що справа має виняткове значення для заявника, який подає касаційну скаргу.

Незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оцінкою судом апеляційної інстанції зібраних у справі доказів та встановлених обставин.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не зазначені.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником рішення суду апеляційної інстанції постановлене у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 17 серпня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко