Номер провадження: 22-ц/813/9924/21
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 7 000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають у шлюбі, є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони фактично разом не проживають, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей.

Відповідач позовні вимоги визнав частково та не заперечує проти стягнення на кожну дитину по 1500 грн. Працює в ТОВ «Каплан» на посаді «касир» та кожного місяця отримує заробітню плату в розмірі 6000 грн., а також отримує і пенсію за інвалідністю.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4000 грн. щомісячно. Аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи з 09.11.2020 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 22.09.2030 року аліменти підлягають стягненню з відповідача у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . В решті позову - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року змінити шляхом зменшення суми аліментів, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наявні у матеріалах справи докази свідчать, що наявний у відповідача дохід не дає йому змоги сплачувати аліменти на утримання дітей у сумі, вказаній судом, бо у такому випадку відповідач залишиться без засобів до існування.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 3.10.2011 року перебувають у шлюбі, (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ) та є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ). На час розгляду справи сторони проживають окремо, діти знаходиться на утриманні позивача.

Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно дост. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти дитини у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби діти не мають.

Позивачем в процесі розгляду справи на підтвердження майнового стану відповідача надані наступні докази:

- договір асоційованого членства в споживчому товаристві № 4/37 від 13.04.2017 року щодо будівництва нерухомого майна;

- порядок розрахунку плати за договором 4/37 від 13.04.2017 року, звіт про оцінку вартості квартири АДРЕСА_1 , ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 05.11.2020 року про відкриття провадження у справі про поділ майна подружжя.

Разом із тим, відповідач є інвалідом II групи безстроково (пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 ).

Згідно листа управління соціального захисту населення від 17.02.2021 року п-25/267 та довідки від 17.02.2021 року №78 відповідач отримав державну соціальну допомогу як інвалід 2 групи з 01.01.2011 року по 31.01.2021 року в розмірі 140 561 грн.

За довідкою ТОВ «КАПАН» від 18.02.2021 року 18/02-21 ОСОБА_1 з 08.02.2021 року працює на посаді касира, заробітна плата складає 6000 грн. щомісячно.

Відповідно до частини першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2020 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень;

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2021 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Відповідно до ч.1-2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

За положеннями ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відповідач спроможній сплачувати аліменти на утримання дітей по 1 500 гривень на кожну дитину щомісячно.

Проте згідно з інформацією з довідки ТОВ «КАПАН» від 18.02.2021 року ОСОБА_1 з 08.02.2021 року працює на посаді касира, заробітна плата складає 6000 грн. щомісячно.

Сумма стягнутих аліментів всього 4000 грн., що становить 66,6 % його заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 70 відсотків.

Крім того відповідач отримав державну соціальну допомогу як інвалід 2 групи з 01.01.2011 року по 31.01.2021 року в загальному розмірі 140 561 грн.

При визначенні розміру аліментів, суд повинен враховувати не лише становище дітей, а і стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.

Встановивши, що відповідач є батьком 2-х неповнолітніх дітей і маючи інвалідність 2-ї групи, фактично працює та отримує заробітну плату 6 000 грн. на місяць, суд першої інстанції правильно визначив розмір аліментів на 2 дітей у загальному розмірі 4 000 грн., що становить 66,6 % його заробітної плати у 6 000 грн. і таким чином узгоджується з нормою ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження, відповідно до якої загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 70 відсотків.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що позивач додатково отримує державну соціальну допомогу, як інвалід 2-ї групи.

На думку колегії суддів, визначений районним судом розмір аліментів на двох дітей в 4000 гривень відповідає балансу інтересів сторін у вигляді належного рівня майнового стану відповідача та достатнім рівнем утримання і майнового забезпечення дітей.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування (зміни) рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд першої інстанції розяснює сторонам положення ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено: 29.10.2021 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова