КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/831/18
Провадження № 2/534/5/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретарів судового засідання Похилої В.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Матвієнка С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горішні Плавні Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому прохала поділити майно та визнати за нею ОСОБА_1 право на компенсацію від продажу автомобіля марки Ford Kuga державний номерний знак НОМЕР_1 з ОСОБА_2 та стягнення на її користь грошових коштів в сумі 169780 грн.

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення з останньої 104000 грн спільних коштів від продажу автомобіля та 260000 грн компенсації за частку в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В жовтні 2018 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 надіслала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій прохала стягнути з ОСОБА_1 104000 грн спільних коштів від продажу автомобіля Ford Kuga, д.н.з НОМЕР_2 , та 250160 грн компенсації за частку в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 , та стягнути судові витрати в сумі 6240,00 грн.

В грудні 2019 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 надіслала до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій прохає стягнути з ОСОБА_1 104000 грн спільних коштів від продажу автомобіля Ford Kuga, д.н.з НОМЕР_2 , та 292348,42 грн як Ѕ вартості проданого відповідачем спільного сумісного майна - квартири АДРЕСА_1 , та стягнути судові витратив сумі 6240,00 грн.

Процедурні питання, пов`язані із рухом справи в суді та інші процесуальні дії.

Ухвалою суду від 16.07.2018 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання (а.с.17).

Ухвалою суду від 30.08.2018 зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (а.с.55).

У зв`язку із закінченням повноважень судді Крикливого В.В., було здійснено повторний розподіл даної справи, та за ухвалою суду від 14.06.2019 справа була прийнята до провадження судді Комсомольського міського суду Полтавської області Куц Т.О.

Стислий виклад позиції сторін.

Вимоги за позовом ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу подружжям було придбано автомобіль Ford Kuga, д.н.з НОМЕР_2 , вартість якого складає 339560 грн, однак у 2018 році відповідач без її згоди здійснив продаж вказаного автомобіля.

Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_1 , під час шлюбу ними був придбаний автомобіль Ford Kuga, д.н.з НОМЕР_2 , однак у 2018 він здійснив його продаж, ОСОБА_1 було відомо про продаж автомобіля, кошти він приніс додому, однак після того як він повернувся через декілька місяців, то виявив, що дружина в квартирі не живе і забрала кошти від продажу автомобіля у розмірі 208 000 грн, отже просить стягнути з ОСОБА_1 Ѕ частину суми від продажу автомобіля. Також просить стягнути з ОСОБА_1 компенсацію за частку в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовну заяву підтримали, просили її задовольнити, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 не визнали, посилаючись на її необгурнтованість та безпідставність.

ОСОБА_2 та його представник 06.10.2021 в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника ОСОБА_2 адвоката Ульянова Ю.А. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують, позов ОСОБА_1 не визнають.

Встановлені судом фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 07.09.2002 ОСОБА_2 уклав шлюб з з ОСОБА_6 , прізвище після одруження дружини « ОСОБА_7 » ( т 1. а.с.6).

Відповідно до договору купівлі- продажу квартири від 16.11.2018 ОСОБА_1 продала квартиру АДРЕСА_1 за 584696, 84 грн ( т.1 а.с.140-143).

Відповідно до довідки ТЦС МВС № 5348 автомобіль Ford Kuga, д.н.з НОМЕР_2 належав ОСОБА_2 , який продав його ОСОБА_8 на підставі купівлі продажу від 26.04.2018 укладеному у територіальному сервісному центрі № 5348.

Оцінка наведених учасниками справи аргументів, норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

При цьому, при поділі майна суд виходить із того, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» відзначив, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, для визначення якої при необхідності призначається експертиза.

У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Однак, ч.1 ст.358 ЦК України зазначає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної сумісної власності на транспортний засіб, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватись спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

Отже, перереєстрація права власності на спірний автомобіль без згоди дружини відповідача на ім`я ОСОБА_8 є неправомірною та порушує законні права та інтереси ОСОБА_1 .

Доказів, які б спростовували дані обставини, суду надано не було.

Оскільки відчужений автомобіль є цінною неподільною річчю, був фактично зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 і перебував у його користуванні та відчужений без письмової згоди ОСОБА_1 , а тому остання як співвласник спірного майна має право отримати грошову компенсацію за свою частку у праві власності на автомобіль.

При цьому, визначаючи розмір компенсації за належну позивачу частку спірного автомобіля, суд бере до уваги висновок експерта № 165 від 31.08.2018 ( т. 1 а.с. 76-77), згідно якого ринкова вартість автомобіля Ford Kuga, д.н.з НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 станом на 31.08.2018 складав 302638,70 грн .

Вказаний висновок не заперечувався сторонами у справі.

Отже, враховуючи те, що спірний автомобіль є спільним майном подружжя, а вартість автомобіля відповідно до висновку експерта становить 302638,70 грн, то з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 1/2 частину цієї вартості, як компенсацію 1/2 частки спільного майна (автомобіля), тобто 151319,35 грн.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме: про поділ майна подружжя, а саме: стягнути з ОСОБА_1 104000 грн спільних коштів від продажу автомобіля Ford Kuga, д.н.з НОМЕР_2 , та 292348,42 грн як Ѕ вартості проданого відповідачем спільного сумісного майна - квартири АДРЕСА_1 , та стягнути судові витратив сумі 6240,00 грн, суд наголошує на наступному.

Як встановлено в судому засіданні та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час шлюбу придбали квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказана квартира була зареєстрована за ОСОБА_1 ( т. 1 а.с.45).

При цьому відповідно до договору купівлі- продажу квартири від 16.11.2018 ОСОБА_1 продала квартиру АДРЕСА_1 за 584696, 84 грн ( т.1 а.с.140-143), у вказаному договорі зазначено, що вказаний договір був укладений за згодою колишнього чоловіка ОСОБА_2 , справжність підпису якого на заяві засвідчена приватним нотаріусом Горвшньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області Коваленко В.В. (а.с. 140-143).

Згідно ч. 1 та 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Крім того допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка працює ріелтором, підтвердила факт передачі в рівних частках по Ѕ частині суми за продаж квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Посилання ОСОБА_2 на те, що відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 забрала кошти за відчужений автомобіль Ford Kuga, д.н.з НОМЕР_2 після його продажу, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обставини, на які посилається позивач за зустрічним позовом, як на підставу своїх позовних вимог, не знайшли своє підтвердження, суд вважає зустрічний позов не обґрунтованим, в зв`язку з чим останній не підлягає задоволенню.

Питання розподілу судових витрат в частині сплати судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, яким, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що судовий збір, слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі - 1513 грн 19 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. ст.5,12,13, 264-266 ЦПК України, суд, у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки Ford Kuga державний номерний знак НОМЕР_1 , стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля в сумі 151319,35 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1513 грн 19 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відомості, що не оголошуються:

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2

Повне ім`я відповідачів: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Т.О.Куц