Справа №131/425/20
Провадження №2/141/329/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Солоненко І.Д.,

за участю сторін

позивача : ОСОБА_1

відповідачі: не з`явилися,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу №131/425/20 за позовом ОСОБА_1 до Відділу культури та туризму Оратівської райдержадміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Оратівської райдержадміністрації, Оратівського районного центру зайнятості та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про порушення права на працю, відпочинок та перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

20.07.2021 року до Оратівського районного суду Вінницької області з Вінницького апеляційного суду надійшла цивільна справа № 131/425/20 за позовом ОСОБА_1 до Відділу культури та туризму Оратівської райдержадміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Оратівської райдержадміністрації, Оратівського районного центру зайнятості та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про порушення права на працю, відпочинок та перерахунок пенсії.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 21.07.2021 року прийнято цивільну справу № 131/425/20 до провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 26.08.2021 року.

Судове засідання, призначене на 26.08.2021 року, відкладено за клопотанням позивача на 21.09.2021 року.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 21.09.2021 року зобов`язано Вінницьку районну державну адміністрацію надати суду інформацію щодо припинення юридичних осіб: Відділ культури та туризму Оратівської райдержадміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Оратівської райдержадміністрації, їх правонаступників та місцезнаходження. Відкладено розгляд підготовчого судового засідання на 28.10.2021 року.

Відповідачі в судове засідання 28.10.2021 року не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, день та місце розгляду справи. При цьому, 28.10.2021 року на адресу Оратівського районного суду Вінницької області надійшла заява представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Гершуна Є.С. про розгляд справи без участі представника.

У підготовчому судовому засіданні 28.10.2021 року позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про доповнення позову, заміну ліквідованого відповідача та витребування важливих письмових доказів, а також заявив усні клопотання про заміну відповідачів їх правонаступниками, та витребування у Вінницькій обласній державній адміністрації інформацію щодо припинення юридичної особи, а саме Відділ культури та туризму Оратівської райдержадміністрації, її правонаступника та місцезнаходження.

Також в матеріалах справи міститься заява Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.10.2020 року про закриття провадженняу справі № 131/425/20.

Розглянувши подані клопотання позивача та матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1 , суд прийшов до наступних висновків.

Щодо витребування інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

В ч. 7 ст. 84 ЦПК України вказано, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Приймаючи до уваги те, що для з`ясування усіх обставин справи, повного та об`єктивного її розгляду, а також вирішення питання щодо залучення до участі у справі правонаступника відповідача в порядку ст. 55 ЦПК України та/або залучення до участі у справі співвідповідача в порядку ст. 51 ЦПК України, необхідно витребувати необхідну інформацію у Вінницькій обласній державній адміністрації, суд вважає, що клопотання позивача про витребування інформації є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо процесуального правонаступництва.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Державної служби зайнятості (Центрального апарату) «Про реорганізацію базових центрів зайнятості Вінницької області» від 18.10.2016 року № 165, Оратівський районний центр зайнятості перебуває в стані припинення та, як юридична особа, буде припинений шляхом приєднання до Вінницького обласного центру зайнятості. Цим же наказом передбачено, що Вінницький обласний центр зайнятості є правонаступником майна, прав та обов`язків базових центрів зайнятості, в тому числі і Оратівського районного центру зайнятості.

Наказом Вінницького обласного центру зайнятості «Про створення Оратівської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості» від 03.05.2018 року № 142 створено Оратівську районну філію, яка є відокремленим підрозділом центру зайнятості, не є юридичною особою, не має окремого балансу та окремого рахунку в установах банків.

Крім того, Управління праці та соціального захисту населення Оратівської районної державної адміністрації () відповідно до розпорядження голови Оратівської районної державної адміністрації від 16.01.2021 року № 7 припинено шляхом приєднання до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації ().

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво- це заміна під час провадження у цивільній справі сторін або третіх осіб іншими особами, до яких переходять права та обов`язки у спірних правовідносинах.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 55 ЦПК України та ч. 1 ст. 104 ЦК України, у зв`язку з реорганізацією Оратівського районного центру зайнятості та Управління праці та соціального захисту населення Оратівської районної державної адміністрації, суд вважає за можливе залучити до участі у вказаній цивільній справі їх правонаступників, а саме: Вінницький обласний центр зайнятості та Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації.

Щодо заяви про доповнення позову, заміну ліквідованого відповідача та витребування важливих письмових доказів.

Статтею 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З аналізу вказаної норми законодавства вбачається, що позивач вправі подати до суду відповідну заяву про збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, або змінити предмет або підстави позову.

Суд зазначає, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 09.07.2020 року по справі № 922/404/19.

Досліджуючи надану позивачем заяву про доповнення позову, заміну ліквідованого відповідача та витребування важливих письмових доказів, вбачається, що дана заява містить інший предмет та підстави позову, ніж позовна заява по справі № 131/425/20. При цьому, як вже зазначалось, одночасна зміна предмету і підстав позову не допускається.

Згідно ч. 4 ст. 183 ЦПУ України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Поряд з цим, аналізуючи предмет та підставу позовних вимог, на які позивач посилається у позові по справі № 131/425/20 та у заяві від 28.10.2021 року, суд приходить до висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог до відповідачів, які вказані позивачем у його заяві від 28.10.2021 року та в позові, значно ускладнить розгляд справи та може вплинути на своєчасність вирішення спору по суті.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається позивачу у випадку коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Суд також звертає увагу позивача, що ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 07.04.2020 року у цивільній справі № 131/873/19 розєднано позовні вимоги ОСОБА_1 до Оратівської обєднаної територіальної громади, Оратівської районної ради, Відділу культури і туризму Оратівської райдержадміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Оратівської райдержадміністрації, Оратівського районного центру зайнятості та Іллінецького обєднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області про порушення конституційного права на власність, підприємницьку діяльність, працю та відпочинок та перерахунок пенсії. Виділено в самостійні провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Оратівської обєднаної територіальної громади, Оратівської районної ради про порушення конституційного права на власність, підприємницьку діяльність та позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу культури і туризму Оратівської райдержадміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Оратівської райдержадміністрації, Оратівського районного центру зайнятості та Іллінецького обєднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області про порушення права на працю та відпочинок та перерахунок пенсії.

В подальшому, 11.02.2021 року ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області у справі № 131/873/19 позов ОСОБА_1 до Оратівської об`єднаної територіальної громади, Оратівської районної ради про порушення конституційного права на власність, підприємницьку діяльність залишено без розгляду.

На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку, що подана ОСОБА_1 заява від 28.10.2021 року про доповнення позову, заміну ліквідованого відповідача та витребування важливих письмових доказів не відповідає вимогам процесуального законодавства та у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 ЦПК України та п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України підлягає поверненню заявникові без розгляду.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Слід зазначити, що повернення заяви заявникові у даному випадку не можна вважати обмеженням позивача у доступі до правосуддя, оскільки він має право на звернення до суду з аналогічними вимогами шляхом пред`явлення окремого позову, оформленого у загальному порядку згідно вимог ст. 175, 176, 177 ЦПК України.

Щодо вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов`язання заново здійснити обрахунок розміру пенсії та доплату її різниці, суд зазначає наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до приписів частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Частиною першою статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом із тим, відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 цього Кодексу).

Як вбачається з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

З аналізу наведених процесуальних норм можна зробити висновок про те, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих правовідносин, коли один із його учасників суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Статтею 73 даного Закону визначено, що кошти Пенсійного фонду використовуються на:

1) виплату пенсій, передбачених цим Законом;

2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;

3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду;

4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій;

5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ від 22 грудня 2014 року № 28-2 основними завданнями управління ПФУ є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; забезпечення ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене , відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Також 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, яким викладено у новій редакції Господарський процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України, а також внесено зміни до інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч.1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років".

Як вбачається з ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років".

Згідно частини другої статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.10 Перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Предметом спору у справі № 131/425/20 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області є обрахунок розміру пенсії та доплата її різниці, а тому спір, який виник між сторонами у справі, є публічно-правовим спором, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати пенсії позивачу.

Оскільки спір стосовно зобов`язання заново здійснити обрахунок розміру пенсії та доплату її різниці є публічно-правовим, який виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому спір, який стосується саме невиконання суб`єктом владних повноважень своїх функцій з приводу нарахування та виплати пенсії позивачу, має розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що дана справа в частині позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України підлягає закриттю, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, суд відкладає підготовче засідання у випадках, коли питання, визначені ч. 2 ст. 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

За змістом п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Керуючись ст.ст. 20, 55, 175, 176, 177 185, 255, 258, 260, 261 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування інформації у Вінницькій обласній державній адміністрації від 28.10.2021 року задовольнити.

2. Зобов`язати Вінницьку обласну державну адміністрацію надати суду інформацію щодо припинення юридичної особи Відділ культури та туризму Оратівської райдержадміністрації, її правонаступника та місцезнаходження у термін до 26.11.2021 року.

3. Клопотання позивача від 28.10.2021 року про заміну відповідачів Управління праці та соціального захисту населення Оратівської районної державної адміністрації та Оратівський районний центр зайнятості їх правонаступниками задовольнити.

4. Залучити до участі у справі № 131/425/20 замість Управління праці та соціального захисту населення Оратівської районної державної адміністрації її правонаступника Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Грибоєдова, 10а, м. Вінниця, Вінницької області, 21000, ).

5. Залучити до участі у справі № 131/425/20 замість Оратівського районного центру зайнятості його правонаступника Вінницький обласний центр зайнятості (місцезнаходження: вул. Стрілецька, 3-а, м. Вінниця, Вінницької області, 21009, ).

6. Заяву позивача ОСОБА_1 від 28.10.2021 року про доповнення позову, заміну ліквідованого відповідача та витребування важливих письмових доказів залишити без розгляду та повернути позивачу.

7. Роз `яснити позивачу, що він має право звернутися до суду із позовними вимогами викладеними в заяві від 28.10.2021 року до Оратівської селищної ради та Вінницької районної ради шляхом подачі до суду окремого позову, оформленого згідно вимог ст. 175, 176, 177 ЦПК України.

8.Провадження у справі №131/425/20 в частині вимог позивача ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов`язання заново здійснити обрахунок розміру пенсії та доплату її різниці закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

9. Роз`яснити позивачу,що він вправі звернутися із вказаною вимогою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в порядку адміністративного судочинства шляхом подачі відповідного позову до Вінницького окружного адміністративного суду.

10. Відкласти розгляд підготовчого судового засідання цивільної справи № 131/425/20 на 30.11.2021 року об 11 год. 30 хв.

11. Запропонувати відповідачам протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали надати суду:

- відзив на позов та усі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи;

12. Роз`яснити відповідачам, що:

- відзив повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України;

- докази по справі повинні бути подані разом з поданням відзиву; якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу;

- у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами;

- відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

13. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

14. Встановити відповідачам п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

15. Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, у мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/

16. Учасників справи повідомити про дату, час та місце розгляду справи.

17. Копію ухвали направити сторонам по справі та Вінницькій обласній державній адміністрації для виконання.

18. Надіслати Управлінню праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації та Вінницькому обласному центру зайнятості позовну заяву та додані до неї документи.

Повний текст ухвали суду оформлено та виготовлено 02.11.2021 року.

Ухвала в частині закриття провадження може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя С.В. Климчук