Справа № 149/2932/21
Провадження №2-о/149/111/21
Номер рядка звіту 30
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.2021 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису

В С Т А Н О В И В:

27.10.2021 на адресу суду надійшла вказана заява, яку ОСОБА_1 мотивує тим, що ОСОБА_2 являється її сином, який неодноразово судимий та у липні 2021 року звільнився з місць позбавлення волі та повернувся проживати у будинок заявниці по АДРЕСА_1 . З часу повернення ОСОБА_2 з місць позбавлення волі останній постійно вчиняє відносно заявниці фізичне, психологічне домашнє насильство, що проявляється в погрозах, нецензурній лайці, обзиванні, штовханні, ляпасах, тощо.

17.10.2021 близько 21.00 години ОСОБА_2 вчинив сварку та наніс заявниці удар по задній частині голови, внаслідок чого заявниця упала на бетонні сходи та отримала численні забої та ушкодження.За даним фактом розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою від 28 жовтня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі.

В судове засідання заявниця не з"явилась, однак з огляду на вимоги ст. 350-5 ч.1 ЦПК України, її неявка не перешкоджає розгляду справи.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв, клопотань не подав. Про день та час розгляду заяви був повідомлений в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відтак вважається таким, що повідомлений належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду заяви відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступних висновків.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 21.10.2021 року внесено відомості до ЄРДР про те, що 17.10.2021 близько 21.00 ОСОБА_2 вчиниив сварку з ОСОБА_1 та наніс останній удар по задній частині голови в результаті чого заявниця упала та отримала тілесні ушкодження. Вказане кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до п.п. 3, 6, 8 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 24 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству"визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Беручи до уваги наведені обставини, суд приходить до висновку про високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 необхідно застосувати обмежувальний припис.

Суд, співставляючи інтереси учасників справи, враховуючи суспільні інтереси, приходить до переконання, що є достатніми аргументи заявника для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , тому заяву про видачу обмежувального припису необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 13, 259, 294, 350-1, 350-2, 350-5, 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , поклавши на нього на строк 6 місяців такі обов`язки:

заборонити перебувати ОСОБА_2 в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

обмежити спілкування ОСОБА_2 з постраждалою ОСОБА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 100 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому йому місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею.

Відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи про видачу обмежувального припису - віднести на рахунок держави.

Повідомити про прийняте рішення виконавчий комітет Хмільницької міської ради, а також Хмільницьке РВП ГУНП у Вінницькій області - для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження

Суддя Робак М. В.