Ухвала

01 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 487/3514/17

провадження № 61-15923ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», Публічного акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України», філії «Варварівський ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16 липня 2021 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 вересня 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Зайцева А. Ю. та суддів, які входять до складу колегії: Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 16 липня 2021 року. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16 липня 2021 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення цієї ухвали, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали.

25 жовтня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. у справі № 487/3514/17.

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що згідно з інформацією, розміщеної на сайті Верховного Суду документом під назвою звіт авторозподілу справи 28 вересня 2021 року було призначено для розгляду даної справи № 487/3514/17 колегію суддів у складі: Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., та Тітова М. Ю. При цьому, суддя Тітов М. Ю. вже призначався у розгляді справи № 487/3094/17 за позовом її та її батька ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, що розглядалася у Верховному Суді у 2019 році. У справі № 487/3094/17 колегія суддів у складі: Карпенко С. О., Стрільчука В. А. та Тітова М. Ю. незаконно затягувала розгляд справи та в результаті з формальних підстав повернула їх касаційну скаргу, оскільки все вирішується центральним офісом «Укравтодор», який підкупає суддів по їхніх справа та рішення ухвалюються за їх домовленістю.

Також, зазначає, що судді отримують хабарі за те, що вони беруть без авторозподілу потрібні справи для розгляду, тому що модулів авторозподілів справ не існує і тому всі рішення всіх судів України є незаконними. Саме тому, знову в колегії суддів у даній справі присутній суддя Тітов М. Ю., який вже був у складі колегії суддів у справі № 487/3094/17, призначений як і минулого разу розглядати справу на користь «Укравтодору». Розгляд її справи саме суддею Тітовим М. Ю. вона не вважає випадковим, оскільки буде винесено незаконне рішення на користь «Укравтодору», так як склад колегії судів Верховного Суду у даній справі незаконний.

Вважає, що в результаті незаконної передачі справи без авторозподілу для розгляду колегії суддів у складі: Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. та Тітова М. Ю. Верховним Судом порушено її право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила клопотання задовольнити та передати справу на розгляд іншому складу суду призначеного в порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Заява ОСОБА_1 в частині відводу судді Коротуна В. М. не підлягає розгляду, оскільки згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 вересня 2021 року суддя Верховного Суду Коротун В. М. не був визначений для розгляду даної справи, тому відсутні підстави для розгляду заяви в цій частині.

Заява ОСОБА_1 в частині відводу судді Верховного Суду Тітова М. Ю. мотивована тим, що суддя Тітов М. Ю. входив до складу колегії суддів, визначеної для розгляду справи № 487/3094/17, яка з формальних підстав повернула касаційну скаргу, яка була подана, зокрема, ОСОБА_1 .

Ураховуючи, що 24 вересня 2019 року суддя-доповідач Карпенко С. О. одноособово постановила ухвалу у справі № 487/3094/17 (провадження № 61-11849ск19), якою визнала касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 травня 2019 року неподаною та повернула заявникам у зв`язку із невиконанням вимог ухвали від 04 липня 2019 року, тому немає правових підстав вважати, що суддя Тітов М. Ю. приймав рішення у справі № 487/3094/17, адже ухвали були постановлені суддею-доповідачем одноособово.

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстав стверджувати, що суддя Верховного Суду Тітов М. Ю. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником суду не надано.

Оцінюючи доводи заявника про втручання в автоматизований розподіл справи № 487/3514/17, Верховний Суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 3 статті 15 Закону України «Про судоустрій і статус судів» та статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна (автоматизована) система (далі - ЄСІТС).

Однією зі складових підсистем ЄСІТС є модуль автоматизованого розподілу справ.

Згідно з пунктом 3.1. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджену рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року (у редакції від 12 квітня 2019 року) № 30 до підключення до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем, використання яких є обов`язковим для його роботи в судах, застосовуються норми Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 15 вересня 2016 року, та Засади використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджені рішенням зборів суддів відповідного суду.

Ураховуючи викладене, підключення Касаційного цивільного суду до модулю автоматизованого розподілу, як складової ЄСІТС, забезпечення автоматизованого розподілу здійснюється Автоматизованою системою документообігу за правилами автоматизованого розподілу, передбаченими Положенням у редакції від 15 вересня 2016 року з урахуванням положень процесуального закону та з використанням програмного забезпечення.

Постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8 затверджено Тимчасові засади використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді.

Відповідно до пункту 1.7. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, визначення судді-доповідача (колегії суддів) для розгляду судових справ здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації документів відповідальною особою секретаріату відповідного касаційного суду або Великої Палати - користувачем автоматизованої системи документообігу суду, який має відповідні функціональні обов`язки та права, а також в інших випадках необхідності визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу з урахуванням спеціалізації (за наявності).

Судді не є користувачами автоматизованої системи документообігу суду, які мають технічні можливості здійснювати розподіл справ.

Протокол автоматизованого розподілу кожної справи оприлюднюється на сайті Судової влади, який є загальнодоступний.

Частиною першою статті 33 ЦПК України передбачено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Оскільки, визначення судді-доповідача і складу суду у справі № 487/3514/17 здійснювалось у повній відповідності до вимог статті 33 ЦПК України, доводи заяви про відвід суддів Верховного Суду у складі: Зайцева А. Ю. та Тітова М. Ю. з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 36 ЦПК України, є необґрунтованими.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

За приписами частини першої-третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що заява про відвід колегії суддів не містить обґрунтованих підстав для її задоволення. Немає достатніх підстав вважати, що суддя-доповідач у цій справі чи судді, визначені до складу колегії для її розгляду, не є безсторонніми або що їм бракує неупередженості під час розгляду справи.

Ураховуючи необґрунтованість поданої ОСОБА_1 заяви про відвід колегії суддів у складі: Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Тітова М. Ю., питання про відвід суддів, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», Публічного акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України», філії «Варварівський ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід колегії суддів передати для вирішення іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов