Провадження № 6/947/623/21
УХВАЛА

27.10.2021

Київський районний суд м.Одеса у складі:

Головуючого судді Луняченка В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №520/20931/18 про стягнення заборгованості таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

22.09.2021 року адвокат Рабзі Олександр Юхимович, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа №520/20931/18 виданого Київським районним судом м.Одеси 09.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 4053606 гривень таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи заяву тим, що у виконавчому листі не зазначений рік народження відповідача, тобто виконавчий лист не містить обов`язкових даних, визначених ч.1 ст. 4 ЗУ « Про виконавче провадження».

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Одночасно з вимогами про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявник просить до розгляду даної заяви зупинити виконання за виконавчим листом №520/20931/18 виданим Київським районним судом м.Одеси 09.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 4053606,00 гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

В провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 520/20931/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 18.06.2020 у задоволенні позову відмовлено, однак постановою Одеського апеляційного суду від 13.05.2021 року рішення Київського районного суду м.Одеси від 18.06.2020 року скасовано, постановлено нове рішення яким позов задоволений частково, а саме вирішено стягнути відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 4 053 606 (чотири мільйони п`ятдесят три тисячі шістсот шість) гривень; моральну шкоду в розмірі 100 000 (п`ять тисяч) гривень; витрати на правову допомогу в розмірі 56 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

09.07.2021 року судом видано виконавчі листи на виконання вказаного рішення.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів третьої палати Касаційного цивільного суду від 12.08.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року та додаткової постанови Одеського апеляційного суду від 03 червня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів третьої палати Касаційного цивільного суду від 25.10.2021 року справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційними скаргами на постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року та додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 03 червня 2021 року, призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Згідно ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Нормами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закон №1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів : виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до п. 6 ч. 4. ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Приписами ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII передбачено, що у виконавчому документі зазначаються 1)назва і дата видачі документа, найменування органу,прізвище,ім`я,по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення,згідно з яким видано документ; 3)повне найменування (для юридичних осіб)або прізвище, ім`я та,за наявності,по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження(для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4)ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб-за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта(для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це від повідний контролюючий органі мають відмітку в паспорті)боржника (для фізичних осіб-платників податків); 5)резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6)дата набрання рішенням законної сили (крім рішень,що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти .

Із наведених правових норм слідує висновок, що фактом невідповідності виконавчого документу приписам ст. 4 Закону № 1404-VIII, який може бути підставою для повернення виконавчого документу стягувачу, є відсутність у такому документі відомостей щодо адреси місця проживання чи перебування боржника - фізичної особи.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За нормами п.2ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до вимог ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання. Згідно зі змістом чинного ЦПК України розгляд таких заяв відноситься до розділу Судовий контроль за виконанням судових рішень.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Підстави для цього зазначені у частині другій ст..432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Тобто, законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича від 14.07.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №66090526 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 4053606,00 гривень.

Тобто виконавчий лист прийнято до провадження, відкрито виконавче провадження. проводяться виконавчі дії.

Відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є обов`язковою підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання і не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу № 471/283/17ц (провадження № 61-331св18) за скаргами на бездіяльність державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Аналогічний правовий висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 469/1357/16ц (провадження № 61-32698св18), прийнятій колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Обґрунтовуючи такий висновок, Верховний Суд посилався на ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Такий правовий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-62цс14 від 25 червня 2014 року, у якій ідеться про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення. За умови відсутності у виконавчому листі окремих персональних даних у виконавця є можливість направити запит до відповідних державних органів для отримання цієї інформації.

Повернення виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі даних про особу має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів. Саме тому судова практика складається таким чином, щоб судове рішення було виконано якомога швидше.

З урахуванням наведеного, обставини, на які посилається заявник у своїй заяві не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги заявника в частині зупинення виконання виконавчого листа №520/20931/18, виданого Київським райсудом м.Одеси 09.07.2021 року є похідними від вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому правові підстави для задоволення заяви в цій частині відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.18, 353, 432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №520/20931/18 виданим Київським районним судом м.Одеси 09.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 4053606,00 гривень таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Повна ухвала суду буде виготовлена протягом п`яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційного скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Київський районний суд м.Одеси або безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повна ухвала суду складена 28.10.2021 року.

Суддя Луняченко В. О.