КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/6856/2021 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

27 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Войтенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, Держави України в особі Кабінету Міністрів України про виплату компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним вище позовом, в якому просили стягнути з Держави в особі Кабінету Міністрів України, Держаної казначейської служби України на їх користь компенсацію за мобілізоване (примусово відчужене) майно - квартиру та їх майно в сумі 2 558 725,60 грн та заподіяну їм моральну шкоду в сумі 200 000 грн кожній; стягнути з Міністерства оборони України на їх користь заподіяну військовими Збройних сил України матеріальну шкоду в сумі 469 822 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивачі через представника - адвоката Науменко Ю.В. звернулися з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 27 квітня 2021 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

27 травня 2021 року до апеляційного суду надійшов відзив Міністерства оборони України на апеляційну скаргу позивачів.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції на вирішення було постановлено питання про зупинення апеляційного провадження у даній справі до закінчення розгляду Верховним Судом цивільних справ № 757/64569/16-ц та № 757/14424/20-ц про виплату компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно та стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з приводу поставленого питання, перевіривши мотиви оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає зупиненню з наступних підстав.

Частиною другою статті 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Судом встановлено, що на розгляді Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 757/64569/16-ц за позовом ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, Держави України в особі Кабінету Міністрів України, треті особи: Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Головне управління Національної гвардії України, Військово-цивільна адміністрація Донецької області, про виплату компенсації за мобілізоване майно та стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року, позовні вимоги було залишені без задоволення.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 травня 2021 року (провадження № 61-5408ск21) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Науменко Ю.В. на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року.

Також встановлено, що на розгляді Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 757/14424/20-ц за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Державної казначейської служби України, Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України про виплату компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 2 червня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задоволені частково. Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 грошову компенсацію у розмірі по 100 000 грн кожному.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 липня 2021 року (провадження № 61-11257ск21) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - адвоката Науменко Ю.В. на рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 2 червня 2021 року.

Водночас, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2021 року (провадження № 61-11257ск21) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 2 червня 2021 року.

Зі змісту оскаржуваного рішення суду у даній справі, яка розглядається апеляційним судом, та рішень судів у справах, які переглядаються Верховним Судом, вбачається, що вказані судові рішення постановлені у подібних правовідносинах, утім існує різна судова практика судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності/відсутності підстав щодо виплати компенсації громадянам за мобілізоване майно під час проведення антитерористичної операції на окремих територіях Донецької та Луганської областей, а також порядку визначення її розміру.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Більше того, під час вирішення спорів суди мають враховувати саме правову позицію Верховного Суду в силу вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36).

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, Держави України в особі Кабінету Міністрів України про виплату компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно, стягнення матеріальної та моральної шкодидо закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом справи № 757/64569/16-ц (провадження № 61-5408ск21) та/або справи № 757/14424/20-ц (провадження № 61-11257ск21).

При цьому колегія суддів враховує, що розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції» «Федіна проти України»від 2 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 8 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 2 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 5 лютого 2004 року).

Європейський суд з прав людини також наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У зв`язку з наведеним, зупинення апеляційним судом розгляду справи не вплине на права та інтереси позивачів щодо ефективного вирішення їх справи протягом розумного строку та сприятиме ухвалення законного і обґрунтованого рішення, яке при цьому відповідатиме усталеній судовій практиці, завданням і основним засадам цивільного судочинства та забезпечить справедливе вирішення спору щодо виплати компенсації за мобілізоване майно, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також попередить можливе скасування судового акту в касаційному порядку і проведення нового розгляду справи, що потребуватиме значно більшого проміжку часу.

Крім того, згідно із вимогами статті 125 ЦПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків. З дня відновлення провадження перебіг процесуальних строків продовжується.

На підставі викладеного та керуючись статтями 125, 252, 253, 368, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Зупинити апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, Держави України в особі Кабінету Міністрів України про виплату компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно, стягнення матеріальної та моральної шкоди до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом справи № 757/64569/16-ц (провадження № 61-5408ск21) та/або справи № 757/14424/20-ц (провадження № 61-11257ск21).

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: С.А. Голуб

Д.О. Таргоній