КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року м. Київ

Справа №359/308/20

Апеляційне провадження №22-ц/824/12098/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Чирки С.С. 25 травня 2021 року у м. Борисполі, повний текст рішення складений 04 червня 2021 року, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В

В січні 2020 року ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на їх користь страхове відшкодування в порядку суброгації в розмірі 128678, 18 грн та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та АТ «СК «БУСІН» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси АТ «СК «БУСІН», пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 .

20 червня 2019 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» змінило свою назву на ПрАТ «Страхова компанія «АРКС».

22 серпня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Згідно з умовами Договору, на підставі страхових актів №АХА2404048 від 29 серпня 2018 року та №АХА2414196 від 04 жовтня 2018 року було розраховано та виплачено страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 98283,04 грн та 30392,14 грн. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на загальну суму 128678,18 грн. Позивач зазначив, що з метою досудового врегулювання спору відповідачу було відправлено досудове попередження, з вимогою перерахувати суму боргу, але на даний час страхове відшкодування на користь позивача відповідачем не сплачено /а.с.1-4/.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2021 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» грошові кошти в розмірі 128678, 18 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, так як позивачем підтверджено факт виплати страхового відшкодування потерпілій особі за шкоду, заподіяну йому внаслідок пошкодження його автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_1 . З огляду на зазначене, наявні визначені законом підстави для стягнення із винної у ДТП особи - ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» витрат по виплаті страхового відшкодування.

Відповідач не погодився із вказаним рішення суду, ним подана апеляційна скарга, в якій він вказує на необґрунтованість та несправедливість рішення суду, як такого, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що в суді першої інстанції він пояснив суду, що визнає свою вину у завданні шкоди з необережності. Разом з тим, фінансової можливості відшкодувати шкоду в розмірі 128678,18 грн він не має, оскільки є пенсіонером, людиною похилого віку, проживає в сільській місцевості. Зазначає, що надав суду відповідні докази на підтвердження вказаних обставин та звертав увагу на вчинення ним правопорушення з необережності. Однак, суд першої інстанції в порушення норм процесуального законодавства, повно, всебічно, об`єктивно не дослідив всіх обставин справи, не взяв до уваги його важкий матеріальний стан, як людини похилого віку, пенсіонера та непрацездатну особу, та відповідно неправильно застосував положення ст. 1193 ЦК України, що призвело до неправильного вирішення спору.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог з урахуванням ст. 1193 ЦК України та зменшення розміру відшкодування шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що АТ «СК «БУСІН» є власником автомобіля марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 /а.с.17/.

Між АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та АТ «СК «БУСІН» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 29868а8к3 від 02 лютого 2018 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 на строк з 12 лютого 2018 року по 11 лютого 2019 року /а.с.6-13/

Відповідно до копій витягу зі Статуту ПрАТ «СК «АРКС», відомостей з ЄДРПОУ, позивачем було здійснено заміну найменування з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» /а.с.60-65,66/.

22 серпня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 /а.с.20-23/.

22 серпня 2018 року страхувальник транспортного засобу «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , АТ «СК «БУСІН», звернулося до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту, що підтверджено копією повідомлення /а.с.16/.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року у справі №759/13375/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова суду набрала законної сили 23 жовтня 2018 /а.с.24/.

Відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів».

Згідно копії звіту №254/18 від 26 листопада 2018 року про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, складає 156179, 20 грн /а.с.25-39/.

ФОП ОСОБА_2 було виписано рахунок-фактуру №1033 від 29 серпня 2018 року на суму 98283,04 грн та № 1147 від 28 вересня 2018 року на суму 30392, 14 грн /а.с.41,52/.

Позивач виплатив суму страхового відшкодування на підставі актів №АХА2404048, №АХА2414196 /а.с.50,54/, що підтверджується копією платіжних доручень № 489 328 від 30 серпня 2018 року про перерахунок 98283,04 грн та № 503 079 від 05 жовтня 2018 року про перерахунок 30392, 14 грн /а.с.51,55/.

З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензію про відшкодування шкоди у порядку суброгації вих. № ЕЛ_9408 від 19 вересня 2019 pоку, з вимогою перерахувати суму боргу /а.с.56/. Однак, докази на підтвердження сплати відповідачем на користь позивача страхового відшкодування в матеріалах справи відсутні, і відповідач вказує на наявність таких обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 990 ЦК України.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Стаття 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування» визначають, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (ч. 3 ст.988 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Виходячи з наведених норм законодавства, відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Для застосування такої міри цивільної відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

З наведених обставин справи вбачається, що обставини ДТП та вина відповідаяа є доведеними. Автомобіль потерпілого «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 було застраховано у страховика - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС». Відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС», на виконання вимог договору добровільного страхування наземного транспорту №29868а8к3 від 02 лютого 2018 року, укладеного між АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС») та АТ «СК «БУСІН», було виплачено потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 128678,18 грн. Таким чином, до позивача, в межах фактично здійсненої страхової виплати, перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за завдані збитки, а саме до ОСОБА_1 ..

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , відповідальність якого на момент ДТП не була застрахована, визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22 серпня 2018 року та у пошкодженні автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 та те, що страховик здійснив перерахування страхової суми на відшкодування шкоди, завданої АТ «СК «БУСІН» внаслідок пошкодження автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 під час ДТП 22 серпня 2018 року в розмірі 128678,18 грн, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов вірного висновку про те, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» має право вимоги до винної особи ОСОБА_1 щодо стягнення виплаченого ними страхового відшкодування у розмірі 128678,18 грн, та обґрунтовано стягнув дану суму з відповідача на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги відповідача відносно того, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального законодавства, повно, всебічно та об`єктивно не дослідив всіх обставин справи, та не взяв до уваги його важкий матеріальний стан, як людини похилого віку, пенсіонера та непрацездатну особу, та відповідно неправильно застосував положення ст. 1193 ЦК України, що призвело до неправильного вирішення спору, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі, а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції ним надано не було. А сам по собі факт перебування відповідача на пенсії не є достатньою для застосування положень ст. 1193 ЦК України.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга не містить.

За правилами ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

У даній справі, як вже зазначено вище, має місце перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація) відповідно до положень ст. 993 ЦК України, під час якого нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Однак при правильному вирішенні справи по суті, суд першої інстанції помилково керувався в мотивувальній частині рішення положеннями ч.3 ст. 386 ЦК України, ч.1 ст. 1172 ЦК України, ч.1 ст. 1194 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і не застосував до спірних правовідносин положення ст. 993 ЦК України.

Вказана обставина у контексті положень ч. 4 ст. 367 ЦПК України дає суду апеляційної інстанції підстави для зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування, у зв`язку з чим мотивувальна частина постанови судового рішення має бути викладена в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2021 року - змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: В.А. Нежура

Н.В. Поліщук