Справа № 165/1509/21
Провадження № 2/165/456/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого Ушакова М.М.,

з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нововолинську заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

12 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Крім того, 29 жовтня 2021 року представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача в межах суми боргу 83700,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що у позивача з відповідачем склались неприязні стосунки з приводу невиконання з вини останнього договірних зобов`язань. Вважає, що накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача в межах суми боргу не завдасть йому майнових збитків, а лише частково та строково обмежить його право на розпорядження цим майном. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову в частині стягнення з відповідача грошових коштів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по даній справі, тому просить суд вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст.150 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 6, 10 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; іншими заходами необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно положень ч.1 ст.153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов такого висновку.

На підставі ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Стаття 150 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У заяві про забезпечення позову представник позивача ОСОБА_2 не вказав конкретно, на яке рухоме і нерухоме майно відповідача просить накласти арешт, а також вартості вказаного майна, що унеможливлює визначення співмірності позовних вимог із заходами забезпечення позову.

Застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відтак, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду і заходи повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання заявника на те, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити і унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист і поновлення оспорюваних прав та інтересів, а також прав та інтересів дитини, за захистом яких він звернувся до суду, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи, щоу заяві про забезпечення позову не вказано, на яке рухоме і нерухоме майно відповідача слід накласти арешт, та вартості вказаного майна, що унеможливлює визначення співмірності позовних вимог із заходами забезпечення позову, а також те, що представником позивача не надано будь-яких доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про стягнення боргу за договором позики, яке у разі задоволення позову буде мати місце з моменту набрання рішенням суду законної сили, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом п`яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя підпис М.М. Ушаков