Ухвала

01 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 754/13554/18

провадження № 61-11309св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13 листопада

2020 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено частково.

Позовні вимоги про визнання недійсним договору позики, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я. Л. 29 квітня

2010 року та зареєстрованого у реєстрі за № 1086, залишено без задоволення.

Визнано виконавчий напис, вчинений 09 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т. В., та зареєстрований у реєстрі за № 1421, таким, що не підлягає виконанню. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення представник заявника зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, від 06 травня

2020 року у справі № 320/7932/16-ц (пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України).

У серпні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 16 червня

2021 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмови у визнанні договору позики недійсним та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у цій частині.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення представник заявника зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У серпні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за касаційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному

веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович