Справа № 562/3176/20
провадження №4-с/562/11/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2021 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

учасники справи: представник скаржника-адвокат Януль В.С.,

стягувач ОСОБА_1 ,

представник стягувача-адвокат Якобчук В.П.,

державний виконавець Карпинська А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду скарзі ОСОБА_2 просить визнати незаконними дії державного виконавця відділу ДВС у м.Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Карпинської А.Ю. щодо прийняття виконавчого листа №562/3176/20, виданого Здолбунівським районним судом Рівненської області 20 вересня 2021 року, до примусового виконання, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови стягнення виконавчого збору в розмірі 4082 грн., постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №6694023 щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа, який повернути стягувачу без виконання.

Скарга мотивована тим, що підстав для примусового виконання рішення суду щодо виділення металевих кіосків у власність ОСОБА_1 немає та виконання рішення суду в цій частині не передбачає застосування заходів його примусового виконання, оскільки три з чотирьох контейнерів перебували у користуванні стягувача, а щодо четвертого рішення нею виконано добровільно.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав повністю та з аналогічних мотивів.

Стягувач та його представник заперечує щодо задоволення скарги, мотивуючи тим, що незаконність дій державного виконавця боржником не доведено, постанова про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Карпинською А.Ю. винесена за заявою ОСОБА_1 на підставі виданого йому судом виконавчого листа, який таким, що не підлягає виконанню, в установленому законом порядку не визнаний, а із заявою про добровільне виконання рішення суду ОСОБА_2 зверталася після відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець Карпинська А.Ю. просить у задоволені скарги відмовити за безпідставністю, оскільки діяла на підставах, у межах повноважень та у спосіб,визначений законом.

Заслухавши пояснення учасників розгляду скарги, з`ясувавши обставини справи та вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Установлено, що 20 вересня 2021 року на виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 квітня 2021 року, судом видано виконавчий лист №562/3176/20, за яким вирішено провести поділ майна подружжя, виділивши у власність ОСОБА_1 4 (чотири) металеві кіоски (контейнери), розміщені згідно з укладеними з приватним підприємством "Торговий центр-Д" договорами: №3562 від.01.06.2016 р., площею 5 кв.м., розташований ряд 1, місце 1, вартістю 7040,00 грн.; №4308 від.01.09.2020 р., площею 8 кв.м., розташований ряд 26, місце 1, вартістю 11260,00 грн.; №4309 від.01.09.2020 р., площею 8 кв.м., розташований ряд 26, місце 2 вартістю 11260,00 грн.; №4310 від.01.09.2020 р., площею 8 кв.м., розташований ряд 26, місце 3, вартістю 11260,00 грн., всього на суму 40820,00 грн.

27 вересня 2021 року вказаний вище виконавчий документ представником стягувача пред`явлено до примусового виконання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положень ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

28 вересня 2021 року головним державним виконавцем відділу ДВС у м.Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Карпинською А.Ю., розглянувши заяву стягувача про примусове виконання на підставі виконавчого листа №562/3176/20, виданого Здолбунівським районним судом Рівненської області 20 вересня 2021 року, винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження№66949023, зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та стягнуто з боржника виконавчий у розмірі 4082 грн.

Також 28 вересня 2021 року головним державним виконавцем Карпинською А.Ю. відповідно до положень ст.ст. 3, 27, 40, 42 Закону України «Про виконавче провадження», п.2 розділу VI «Інструкції з організації примусового виконання рішень» винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору збір у розмірі 4082 грн., що становить 10% вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

29 вересня 2021 року державним виконавцем у присутності стягувача, боржника та понятих складено акт про виділення на користь ОСОБА_1 чотирьох металевих кіосків (контейнерів), визначених рішенням суду, а з пропозицією добровільно виконати рішення суду звернулася лише 05 жовтня 2021 року.

Доказів визнання виконавчого листа №562/3176/20, виданого Здолбунівським районним судом Рівненської області 20 вересня 2021 року, таким, що не підлягає виконанню, суду не надано.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку, що дії головного державного виконавця Карпинської А.Ю. щодо прийняття виконавчого листа до примусового виконання, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження№66949023 та інших постанов вчинені відповідно до вимог закону та в межах її повноважень, підстави скасування постанови про відкриття виконавчого провадження скаржником не доведені, а тому в задоволені скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 01 листопада 2021 року.

Суддя: