Справа № 936/910/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 листопада 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Бисаги Т.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року у складі судді Софілканич О.А., у справі за позовом Кредитної спілки "Святий Мартин" в особі Воловецької філії Кредитної спілки «Святий Мартин» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року Кредитна спілка "Святий Мартин" в особі Воловецької філії Кредитної спілки «Святий Мартин» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 18 липня 2018 року між ОСОБА_3 та КС «Святий Мартин» в особі Воловецької філії КС «Святий Мартин» було укладено кредитний договір № ВЛ/46-18, згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 10 500 (десять тисяч п`ятсот) гривень та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах та в строки зазначені в кредитному договорі. Крім того, 18.07.2018 р. між КС «Святий Мартин» в особі Воловецької філії КС «Святий Мартин» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № ВЛ/46-18, за яким поручитель зобов`язався у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань перед КС «Святий Мартин» в особі Воловецької філії КС «Святий Мартин» сплачувати на вимогу позивача платежі по кредиту та нараховані відсотки в строк та розмірах передбачених Кредитним договором. Однак, взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту відповідачі не виконали, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 26.10.2020 року становить 9 672,59 грн., з яких 6 838,47 грн. залишок заборгованості за кредитом, 2 500,07 грн. несплачені відсотки за користування кредитом, 177,80 грн. інфляційні втрати та 156,25 грн. 3 % річних

За вказаних обставин, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 9 672,59 грн. та судовий збір в сумі 2102 грн.

Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року позов Кредитної спілки "Святий Мартин" в особі Воловецької філії Кредитної спілки «Святий Мартин» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Святий Мартин» в особі Воловецької філії Кредитної спілки «Святий Мартин» заборгованість за кредитом в розмірі 9672 (девять тисяч шістсот сімдесят дві) гривні 59 копійок, а також судовий збір у сумі 2102 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки заявлена сума заборгованості нарахована позивачем є необґрунтованою і не доведеною. Кошти за кредитним договором сплачувались. Дане рішення суду не містить розрахунків, з яких суд виходив при задоволенні позову. Крім того, апелянт вказує на те, що справу розглянуто без її участі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 26 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 в порядку спрощеного позовного без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання та витребувано від Кредитної спілки "Святий Мартин" в особі Воловецької філії Кредитної спілки «Святий Мартин» належним чином засвідчену читабельну копію кредитного договору №ВЛ/46-18 від 18.07.2018 року, укладеного між Кредитною спілкою " ОСОБА_4 " та ОСОБА_3 , графік платежів, розгорнутий розрахунок заборгованості та інші документи, які були долучені до позовної заяви на обгрунтування позову.

Ухвалу для виконання в частині витребування документів було направлено Кредитній спілці "Святий Мартин" в особі Воловецької філії Кредитної спілки «Святий Мартин» листами від 26 березня 2021 року, 26 квітня 2021 року та 31 травня 2021 року.

Однак, ухвала суду від 26 березня 2021 року тривалий час залишалась без виконання, внаслідок чого апеляційний суд був позбавлений можливості відправити правосуддя та ухвалити у справі судове рішення.

У зв`язку з наведеним, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15 липня 2021 року застосовано до керівника Кредитної спілки "Святий Мартин" в особі Воловецької філії Кредитної спілки «Святий Мартин» заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу.

До Закарпатського апеляційного суду було надіслано витребувані судом документи та клопотання від голови правління Кредитної спілки "Святий Мартин" про скасування ухвали Закарпатського апеляційного суду від 13 липня 2021 року про застосування заходів процесуального примусу у вигляді накладення штрафу з підстав ч. 6 ст. 148 ЦПК України.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання голови правління Кредитної спілки "Святий Мартин" про скасування ухвали Закарпатського апеляційного суду від 13 липня 2021 року про застосування заходів процесуального примусу у вигляді накладення штрафу.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі не виконують належним чином свої зобов`язання за укладеними договорами, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості за договором та задоволення позову.

З даними висновками погоджується і апеляційний суд, оскільки такі відподають фактичним обставинам справи та вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ч.1 ст. 611 ЦК України)

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1054 ЦК України та ч.2. ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом встановлено, що 18.07.2018 року між КС «Святий Мартин» в особі Воловецької філії КС «Святий Мартин» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № ВЛ/46-18, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 10 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 3.1. кредитного договору № ВЛ/46-18), на строк 18 місяців, а відповідач зобов`язався використовувати кредит за цільовим призначенням і повернути такий у встановлений договором строк.

Згідно п.1.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 10500,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах визначених договором.

Відповідно до п. 2.3 Договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 цього договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 18.07.2018 року між КС «Святий Мартин» в особі Воловецької філії КС «Святий Мартин» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № ВЛ/46-18, відповідно до умов якого, поручитель зобов`язалася відповідати перед КС «Святий Мартин» виконати за ОСОБА_3 у повному обсязі грошові зобов`язання по кредитному договору за умови невиконання або неналежного виконання ним самостійно своїх зобов`язань за кредитним договором.

Матеріалами справи доведено, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання по щомісячній сплаті кредиту у ОСОБА_3 виникла заборгованість за кредитним договором №ВЛ/46-18, яка станом на 26.10.2020 року становить 9 672,59 грн., з яких 6 838,47 грн. залишок заборгованості за кредитом, 2500,07 грн. несплачені відсотки за користування кредитом, 177,80 грн. інфляційні втрати та 156,25 грн. 3 % річних, що підтверджується карточкою позики № ВЛ/46-18.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.4.1 договору поруки ВЛ/46-18 поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості підтверджує неналежне виконання позичальником ОСОБА_3 своїх зобов`язань за договором та наявність заборгованості за кредитним договором №ВЛ-46-18 від 18.07.2018 року, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (карточці позики №ВЛ-46-18).

Поручителем ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором поруки № ВЛ/46-18 також не виконано, зокрема, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_3 боргових зобов`язань перед КС «Святий Мартин» в особі Воловецької філії КС «Святий Мартин» грошові кошти у необхідному розмірі не вносились.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 526, 1054, 553, 554 ЦК України, відповідачі зобов`язання за вказаним договором не виконали.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що заявлена сума заборгованості нарахована позивачем є необґрунтованою і не доведеною, оскільки як зазначалось вище, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором (карточці позики №ВЛ/46-18) підтверджує наявність заборгованості за кредитним договором №ВЛ-46-18 у заявленому в позові розмірі. Правильність розрахунку апелянтом не спростовано.

Апеляційним судом досліджено, як розрахунок та виписку позивача, так і надані апелянтом квитанції, з яких вбачається, що вказані квитанції включені в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ВЛ/46-18. При цьому судом не беруться до уваги, додані апелянтом квитанції, які сплачені позичальником ОСОБА_3 за кредитним договором №ВЛ/67-17, оскільки такі не мають жодного значення до даної справи, в якій заявлено позов про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_1 за кредитним договором №ВЛ/46-18.

Стосовно доводів апеляції, що справу розглянуто без участі апелянта, то такі також не заслуговують на увагу, оскільки ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 08 грудня 2020 року, відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не можуть бути взяті до уваги.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про обгрунтованість заявленого позову та наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором №ВЛ/46-18.

Разом з тим, судом першої інстанції неправильно, з порушенням вимог ст. 141 ЦПК України, та роз`яснень, викладених у п. 35 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішено питання про стягнення судових витрат, не врахувавши, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, а тому рішення суду в цій частині підлягає зміні зі стягненням судового збору у рівних частинах з обох відповідачів.

Керуючись ст.ст.141, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року в частині солідарного стягнення судового збору змінити, стягнувши його з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Святий Мартин» в особі Воловецької філії Кредитної спілки «Святий Мартин» в розмірі по 1051 грн. з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 01 листопада 2021 року.

Головуючий:

Судді: