Справа № 658/2542/21
(провадження № 2/658/1203/21)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Лященко В.В.,

за участю: секретаря Яковлєвої А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Четкарьова Ю.О.,

представника відповідача адвоката Яковенка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Каховці Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє Четкарьов Юрій Олексійович , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.04.2021 року близько 07-10 годин біля двору житлового будинку АДРЕСА_1 , позивача покусала собака, яка належить родині ОСОБА_3 . Постановою Каховського міськрайонного суду від 31.05.2021 року відповідача ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.154 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Від даної події ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани правої гомілки та рани в області правого передпліччя. Лікувалася стаціонарно та амбулаторно тривалий час з квітня по липень 2021 року. Також, укусом собаки пошкоджено одяг позивача. Крім того, ОСОБА_5 тривалий час відчувала фізичну та душевну біль, постійно відчуває страх від тварин (найбільше від собак), порушився звичайний душевний стан. У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування шкоди за придбання ліків 3426,83 грн., за пошкодження одягу 2 850 грн., моральної шкоди 50 000 грн., витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4 000 грн., а всього 60 276, 73 грн.

Ухвалою суду від 06.08.2021 року зазначений позов було залишено без руху через порушення вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України та надано можливість усунути його недоліки.

16.08.2021 року позивачем усунуто недоліки зазначені судом.

Ухвалою суду від 17.08.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з викладених у позові підстав, просили їх задовольнити. В судовому засіданні ОСОБА_1 в обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди додатково пояснила, що внаслідок укусів собаки відповідача вона зазнала тілесних ушкоджень, фізичного та душевного болю, негативних емоцій, безсоння та порушення звичного способу життя. Просила суд задовольнити її позовні вимоги повністю.

Представник відповідача адвокат Яковенко С.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що зі сторони ОСОБА_3 умисних дій не було, навпаки після того, як ОСОБА_1 покусала собака чоловік відповідача відвіз її до лікарні, для надання допомоги. Стосовно розміру витрат на ліки позов не визнають, бо витрати на їх придбання не підтверджені призначеннями лікаря. Крім того, після проходження лікування ОСОБА_3 пропонувала відшкодувати витрати на лікування в добровільному порядку, проте позивач відмовилася. Стосовно витрат на пошкодження речей, то визнає тільки пошкодження куртки жіночої та лосин загальною вартістю 750 грн. Також, визнає витрати на надання правничої допомоги у розмірі 2 900 грн. Відносно стягнення моральної шкоди то розмір є необґрунтованим, завищеним та не підтвердженим доказами.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку, встановивши наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 31.05.2021 року ОСОБА_3 01.04.2021 року о 07 годині 10 хвилин в АДРЕСА_1 , являючись власником дворової собаки на прізвисько « Лорд », порушила правила тримання собаки, що призвело до того, що тварина заподіяла шкоду здоров`ю ОСОБА_1 у вигляді вкушеної рани правої гомілки та вкушеної рани в області правого передпліччя. ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 51 гривень з конфіскацією тварини. Стягнуто судовий збір.

В порядку ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1394470 ОСОБА_1 госпіталізована з 01.04.2021 року по 05.04.2021 року з діагнозом вкушена рана правого передпліччя та правої гомілки нанесена собакою.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 180 ЦК України, тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із частиною четвертою статті 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Звертаючись до суду з позовом позивач, обґрунтовуючи вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, зазначала про те, що нею було витрачено на лікування внаслідок укусу собаки - 3 426, 83 грн, пошкоджено одяг загальною вартістю 2 850, 00 грн.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди роз`яснено, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині витрат на лікування є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрат на лікування в розмірі 3 332, 40 грн., що підтверджується фіскальними чеками та товарними чеками наданими позивачем, які свідчать про факт придбання медичних засобів, які було призначено лікарем саме для лікування від укусу собаки та їх наслідків.

Стосовно пошкодженого одягу та взуття, в який позивачка була одягнута в момент нападу собаки, судом встановлено наступне.

При огляді фотокарток із зображенням чорної куртки (спецодяг) в межах передпліччя, наявні пошкодження у виді рваних дір.

Під час огляду фотокартки із зображенням одного получоботу чорного кольору із пошкодженнями, суд не може встановити причетність даних пошкоджень до нападу собаки.

На підтвердження пошкодженого светру не надано будь-яких доказів.

Виходячи із наданої ОСОБА_1 довідки Підприємства споживчої кооперації «Каховський ринок» середня вартість станом на 01.04.2021 року становить куртки жіночої (спецодяг) вартість 500 грн., полуботинок - 1 500 грн., светра - 600 грн, лосин - 250 грн.

Інших доказів на предмет пошкодження та вартості светру та полуботинок, суду не надано, окрім того клопотань про призначення судово-товарознавчої експертизи на предмет визначення вартості даного одягу на час його придбання, на час його пошкодження та чи є такий придатний до використання, чи підлягає ремонту, сторонами не заявлялося.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо відшкодування витрат на пошкоджений одяг підлягають частковому задоволенню, а саме позивачем у справі доведено належними та допустимими доказами розмір заподіяної їй матеріальної шкоди шляхом пошкодження куртки жіночою (спецодяг) вартістю 500 грн. та лосини вартістю 250 грн. на загальну суму 750 гривень.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди завданої внаслідок нападу собаки на позивача, то суд прийшов до наступного висновку.

За змістом статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 3 та 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо, та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач зазнала душевних страждань через раптовий напад та укуси собаки, що належить відповідачу, оскільки в результаті нападу собаки отримала тілесні ушкодження, що відобразилось на її психічному стані, так як вона відчула сильні моральні страждання, фізичний біль та емоційний стрес, змушена була проходити лікування, тобто зазнала порушень у звичайному способі життя та незручностей, з цим пов`язаних, внаслідок чого має право на відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), суд враховує тривалість та характер моральних та фізичних страждань, яких зазнала ОСОБА_1 , їх інтенсивність та довготривалість, стан її здоров`я, настанням у зв`язку з цим для неї негативних наслідків, що відобразилось на її психічному здоров`ї, змін у її житті, появі певних страхів. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи також особу відповідача, а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 2 000 гривень.

Крім того, за ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України на сторони по справі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, покладається судовий збір. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (4%) в сумі 36,32 грн., та на користь держави судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (65%) в сумі 590, 20 грн.

Щодо заяви про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 4 000, 00 грн., суд приходить до висновку про їх часткове задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору, кожна сторона подає до суду попередній орієнтований розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу було надано Договір про надання професійної правової допомоги від 09.04.2021, акт наданих адвокатських послуг від 15.09.2021 року, квитанції до прибуткового касового ордеру від 21.08.2021 року та від 09.04.2021 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що вказані витрати понесені позивачем у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

Враховуючи викладене, витрати на правову допомогу підлягають стягненню у розмірі 2 900,00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 082 (чотири тисячі вісімдесят дві) гривні 40 копійок, 2 000 (дві тисячі) гривень на відшкодування моральної шкоди, 2 900 (дві тисячі дев`ятсот) гривень витрат на правничу допомогу, 36 (тридцять шість) гривень 32 копійок в рахунок відшкодування судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 590 (п`ятсот дев`яносто) гривень 20 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01.11.2021 року.

Суддя В. В. Лященко