С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
Справа № 760/4764/20
Провадження №2/760/3114/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

27 жовтня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання договору недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

ІІ. Описова частина

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та заявив наступні вимоги:

1) Визнати незаконною бездіяльність Відповідача в здійсненні розгляду/перевірки Скарг Позивача від 20.09.2019 та 27.11.2019 з виконанням вимог Позивача проведення службового розслідування щодо недоліків/помилок Висновку експерта КНДІСЕ ОСОБА_2 №22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019 з наданням Позивачу можливості бути присутнім при розгляді його Скарг для пояснення його аргументів нікчемності Висновку №22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019 та ознайомлення Позивача з матеріалами розгляду його Скарг від 20.09.2019 та 27.11.2019.

2) Визнати незаконною бездіяльність Відповідача щодо неналежного виконання керівником Установи Відповідача заходів контролю за дотриманням законів та інших нормативно-правових актів щодо викладених в Скаргах Заявника дев`яти недоліків Висновку Експертизи від 20.08.2019 №22298/19-52/22393/19-52 відповідно норм положення п. 1.10 Інструкції Мін`юсту від 08.10.1998 № 53/5 та п. 4.2, 5.3 Статуту КНДІСЕ.

3) Визнати незаконною бездіяльність Відповідача щодо неналежного виконання керівником КНДІСЕ вимог норм положень п. 4.1, 4.4, Інструкції Мін`юсту від 08.10.1998 №53/5 та п. 4.2, 5.3 Статуту КНДІСЕ щодо опрацювання Постанови від 24.07.2019 по справі №759/15908/18 судді Святошинського суду м. Києва Скоріна Д.І. щодо проведення Експертизи, перед її дорученням Експерту для виконання.

4) Визнати незаконною бездіяльність Відповідача щодо неналежного виконання керівником КНДІСЕ вимог норм положень п. 4.13 Інструкції Мін`юсту від 08.10.1998 № 53/5 та п. 4.2, 5.3 Статуту КНДІСЕ щодо опрацювання/перевірки Скарг Позивача (від 20.09.2019; 27.11.2019) щодо дев`яти недоліків/помилок Висновку Експерта КНДІСЕ ОСОБА_2 №22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019.

5) Зобов`язати Відповідача опрацювати належним чином Скарги Позивача від 20.09.2019 та 27.11.2019 щодо дев`яти недоліків Висновку Експертизи № 22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019, надавши оцінку кожному з викладених Скаржником дев`яти недоліків, керуючись вимогами норм ст. 3, 7, 12, 14 Закону № 4038-ХІІ; нормами положень п. 2 ч. 1 Розділу III та ч. 1,3 Розділу VII Положення № 301/5 від 03.03.2015; нормами положень п. 1.10, 2.3, 2.4, 3.3, 4.1, 4.4, 4.13 Інструкції Мін`юсту від 08.10.1998 №53/5 та з наданням пояснень розбіжності Висновку (1) № 22298/19- 52/22393/19-52 від 20.08.2019 з Висновком (2) №32991/19-52 від 23.12.2019 згідно з нормами п. 4.15 Інструкції Мін`юсту від 08.10.1998 №53/5.

6) Визнати незаконною бездіяльність Відповідача щодо неналежного виконання керівником КНДІСЕ вимог норм положень ч. 1,3 Розділу VII Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів які діють у науково-дослідних установах судових експертиз Міністерства юстиції України (ЕКК) затвердженого наказом Мін`юсту від 03.03.2015 № 301/5, щодо передачі матеріалів щодо протиправних дій Експерта КНДІСЕ ОСОБА_2 в проведенні Експертизи № 22298/19-52/22393/19-52 для розгляду та надання відповідної оцінки Експертно-кваліфікаційною комісією.

7) Визнати Договір про проведення Експертного Дослідження № 32991/19-52, складений Відповідачем на Замовлення Позивача від 2.12.2019 таким, що не був укладеним Сторонами, а отже недійсним.

8) Стягнути з Відповідача на користь Позивача передоплату Позивача в сумі 942 грн. (Рахунок № 4687 від 9.12.2019) за неукладений Договір між Позивачем та Відповідачем на проведення експертного дослідження № 32991/19-52.

9) Стягнути з Відповідача на користь Позивача матеріальні збитки в сумі 942 грн. (Рахунок № 4687 від 9.12.2019), пов`язані з проведенням Повторної Експертизи № 32991/19-52.

10) Стягнути з Відповідача на його користь компенсацію заподіяної моральної шкоди в розмірі 1 гривень.

Ухвалою від 03.03.2020 Позивачу наданий строк на усунення виявлених недоліків позовної заяви.

30 березня 2020 року Позивач подав заяву про усунення недоліків, визначених ухвалою від 03.03.2020, у якій вимоги, викладені у пункті 7, змінив на: «Визнати недійсним Договір № (без номера, дата) про проведення Експертного дослідження №32991/19-52, складений Відповідачем на Замовлення від 02.12.2019).

Обгрунтовуючи свій позов Позивач зазначає наступне.

Постановою Святошинського суду м. Києва від 24.07.2019 по справі № 759/15908/18 суддею Скоріним Д.І. Відповідачу було доручено проведення транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу ДТП, яке сталося на прибудинковій території будинку 19а, вул. Петрицького в м. Києві 26.09.2018, учасниками якої судом було визначено водія автомобіля БМВ ХЗ № НОМЕР_1 ОСОБА_3 та велосипедиста ОСОБА_1 .

За результатом виконання експертизи Відповідач передав суду Висновок судової транспортно-трасологічної та автотехнічної Експертизи № 22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019.

Постановою Святошинського суду м. Києва від 24.07.2019 по справі № 759/15908/18 суддею Скоріним Д.І. Відповідачу було доручено проведення транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу ДТП, яке сталося на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 26.09.2018, учасниками якої судом було визначено водія автомобіля БМВ ХЗ № НОМЕР_1 ОСОБА_3 та велосипедиста ОСОБА_1 .

За результатом виконання експертизи Відповідач передав суду Висновок судової транспортно-трасологічної та автотехнічної Експертизи № 22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019 (Висновок-1).

Позивач вказує, що він не погодився з Висновком-1 через наявність у ньому численних недоліків і звернувся зі скаргами до Відповідача від 20.09.2019 та 27.11.2019 щодо нікчемності Висновку-1 та з вимогами провести перевірку та надати оцінку кожному з визначених Позивачем дев`яти недоліків Висновку-1.

Позивач зазначає, що Відповідач фактично відмовився розглядати скарги Позивача належним чином, лише зазначивши в його відповідях № 11/01-12/7 63 від 14.10.2019; №К-53-7-с від 8.11.2019, що Експертом КНДІСЕ ОСОБА_2 не було порушено норм Законодавства при складанні Висновку-1, та додавши, що для більш детального проведення перевірки недоліків Висновку-1 необхідно проведення повторної експертизи.

На підставі вказаного необгрунтованого, на думку Позивача, Висновку-1 Святошинським районним судом м. Києва 11 вересня 2019 року було винесено постанову, якою його визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді.

Після цього, Позивач звернувся до Відповідача з Замовленням від 02.12.2019 про проведення Експертного Дослідження тої ж ДТП, яка сталася 26.09.2018, сплативши Відповідачу 942 грн в якості передплати для укладання Договору про проведення експертного дослідження до його фактичного укладання

24.12.2019 Позивач приїхав до установи Відповідача для проведення переговорів щодо уточнень істотних умов Договору на проведення експертного дослідження ДТП від 26.09.2018 на підставі його Замовлення від 02.12.2019 та подальшого укладання/підпису Договору. Візит Позивача до Установи Відповідача було погоджено напередодні 23.12.2019 з керівником КНДІСЕ Голіковою Т.Д. Але 24.12.2019 Позивача було інформовано Відповідачем, що на його Замовлення від 02.12.2019 Експертом КНДІСЕ ОСОБА_2 , вже було складено Висновок експертного дослідження за результатами проведення автотехнічного дослідження №32991/19-52 від 23.12.2019 (Висновок-2) без відповідного/належного укладання Договору між Сторонами.

При цьому, як зазначає Позивач, Висновок-2 був діаметрально протилежним викладеним положенням попереднього Висновку-1 цього ж експерта щодо наявності технічної можливості іншого учасника ДТП - водія автомобіля БМВ Х3, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вчасно зупинити Автомобіль для уникнення зіткнення з велосипедом Позивача.

Виходячи з Висновку-2, як зазначає Позивач, винною у дорожньо-транспортній пригоді була водій ОСОБА_4 , яка мала можливість уникнути зіткнення.

Після цього, Позивач звернувся до Відповідача з Замовленням від 02.12.2019 про проведення Експертного Дослідження тої ж ДТП, яка сталася 26.09.2018, сплативши Відповідачу 942 грн в якості передплати для укладання Договору про проведення експертного дослідження до його фактичного укладання

24.12.2019 Позивач приїхав до установи Відповідача для проведення переговорів щодо уточнень істотних умов Договору на проведення експертного дослідження ДТП від 26.09.2018 на підставі його Замовлення від 02.12.2019 та подальшого укладання/підпису Договору. Візит Позивача до Установи Відповідача було погоджено напередодні 23.12.2019 з керівником КНДІСЕ Голіковою Т.Д . Але 24.12.2019 Позивача було інформовано Відповідачем, що на його Замовлення від 02.12.2019 Експертом КНДІСЕ ОСОБА_2 , вже було складено Висновок експертного дослідження за результатами проведення автотехнічного дослідження №32991/19-52 від 23.12.2019 (Висновок-2) без відповідного/належного укладання Договору між Сторонами.

При цьому, як зазначає Позивач, Висновок-2 був діаметрально протилежним викладеним положенням попереднього Висновку-1 цього ж експерта щодо наявності технічної можливості іншого учасника ДТП - водія автомобіля БМВ Х3, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вчасно зупинити Автомобіль для уникнення зіткнення з велосипедом Позивача.

Виходячи з Висновку-2, як зазначає Позивач, винною у дорожньо-транспортній пригоді була водій ОСОБА_4 , яка мала можливість уникнути зіткнення.

Свої вимоги Позивач обгрунтовує тим, що він Позивач звертався до Відповідача зі Скаргами від 20.09.2019 та від 27.11.2019 з викладенням дев`яти недоліків Висновку-1 експерта КНДІСЕ ОСОБА_2, проте Відповідач належним чином на них не відреагував, надав Позивачу суперечливі відповіді № 11/01-12/763 від 14.10.2019; № К-53-7-С від 08.11.2019 з яких вбачається, що без належно проведеної перевірки керівник КНДІСЕ вирішив, що Експертом КНДІСЕ ОСОБА_2 не було вчинено жодних порушень Законодавства при оформленні Висновку-1, всупереч викладеним Позивачем в його Скаргах дев`яти недолікам цього Висновку-1. Хоча в той же час, з цих же відповідей КНДІСЕ можна дійти висновку, що Відповідачем не було здійснено детального аналізу та перевірки дев`яти недоліків Висновку-1, оскільки для цього потрібне проведення повторної експертизи.

Вважаючи, що його скарги не були належним чином опрацьовані, Позивач просить визнати бездіяльність Відповідача протиправною, а також зобов`язати його опрацювати належним чином Скарги Позивача від 20.09.2019 та 27.11.2019 щодо дев`яти недоліків Висновку Експертизи № 22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019, надавши оцінку кожному з викладених Скаржником дев`яти недоліків, керуючись вимогами норм ст. 3, 7, 12, 14 Закону № 4038-ХІІ.

Крім того, вважаючи договір про проведення експертизи від 02.12.2019 недійсним, Позивач просить стягнути з Відповідача сплачену ним суму за її проведення в розмірі 942 гривень, або відшкодувати вказану суму в якості компенсації заподіяних матеріальних збитків.

Позивач також просить стягнути з Відповідача заподіяну його протиправними діями моральну шкоду, яку він оцінює сумою в розмірі 1 гривні.

11 серпня 2020 року до суду надійшов відзив Відповідача на позовну заяву, в якому він заперечував проти заявлених до нього вимог, наполягаючи на тому, що Висновок-1 був складений відповідно до вимог чинного законодавства, про що зазначив у судовому рішенні Київський апеляційний суд. Що стосується Висновку-2, то він був проведений тим же експертом проте за інших вихідних даних, ніж ті, як були покладені в основу Висновку-1, і саме цим пояснюється різниця у висновках. Підстав для визнання недійсним договору на проведення експертизи немає, оскільки Позивач фактично погодився з його умовами, фактично оплативши вартість експертизи. І враховуючи, що послуги з проведення експертизи були виконані, Висновок-2 був складений, підстав для повернення Позивачу коштів немає.

21 серпня 2020 року до суду надійшла відповідь Позивача на відзив, в якій він зазначив підстави, з яких він вважає позицію Відповідача необгрунтованою.

Від сторін і в подальшому надходили додаткові пояснення по суті справи, які в цілому підтверджували їх позиції щодо заявлених вимог.

Позивач неодноразово звертався до суду із заявою про розгляд справи в порядку загального провадження з викликом сторін у судове засідання, про виклик у судове засідання в якості свідка експерта КНДІСЕ ОСОБА_2 , проте у задоволенні таких клопотань йому було відмовлено.

ІІІ. Мотивувальна частина

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всебічно з`ясувавши обставини, на які Позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06 вересня 2018 року.

В межах вказаної справи за клопотанням ОСОБА_1 була призначена автотехнічна експертиза, згідно з висновком якої за № 22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019 (експерт КНДІЕ ОСОБА_2 - Висновок-1), у даній дорожній обстановці причиною виникнення даної ДТП є дії велосипедиста ОСОБА_1 , які не відповідають вимогам п.п. 10.2, 10.1, 2.3.Б ПДР.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11.09.2019 ОСОБА_1 було визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням Позивач звернувся з апеляційною скаргою, проте Київський апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, виніс постанову від 22.11.2019 залишив постанову суду першої інстанції без змін.

Одночасно з поданням апеляційної скарги на постанову суду від 11.09.2019 Позивач звернувся зі скаргами до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз із скаргами від 20.09.2019 та 27.11.2019 щодо нікчемності Висновку-1 від 20.08.2019 та з вимогами провести перевірку та надати оцінку кожному з визначених Позивачем дев`яти недоліків Висновку-1.

На скаргу від 20.09.2019 керівником КНДІСЕ направлено Позивачу відповідь від 03.102.2019 за №07/01-13/123-еп, в якій, враховуючи, що експертиза була призначена до КНДІСЕ суддею Святошинського районного суду м. Києва, йому запропоновано звернутися до зазначеного суду з клопотанням про виклик експерта ОСОБА_2 для надання пояснень стосовно висновку експертизи.

У відповідь на скаргу від 27.11.2019 Відповідачем направлено Позивачу листа від 02.12.22019 за №К-74-7-с, яким роз`яснено, що висновок судової експертизи № 22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019, проведений на підставі ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва був складений у повній відповідності до чинного законодавства, що підтверджується постановою Київського апеляційного суду від 22.11.2019 у справі №759/15908/18.

В даному випадку суд звертає увагу на те, що автотехнічна експертиза № 22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019 проводилася на підставі ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва, тобто Позивач не був її замовником. Як суд першої інстанції, так і суд другої (апеляційної) інстанції дали оцінку складеному експертом ОСОБА_2 висновку, визнавши його таким, що відповідає матеріалам справи про адміністративне правопорушення та чинному законодавству, яке регулює порядок проведення експертизи.

Право Позивача на участь у дослідженні висновків експертизи, призначених судом, уточненні його змісту, реалізується шляхом надання йому процесуальної можливості клопотати перед судом про виклик та допит судового експерта у судовому засіданні з приводу наявних зауважень. Таке право з тих чи інших причин не було реалізоване Позивачем в межах відповідної справи, де такий експертний висновок має статус доказу, в той час як позапроцесуальний порядок роз`яснення висновку судової експертизи, складеного на підставі ухвали суду про її призначення, не входить до компетенції керівника експертної установи, в якій експерт здійснює свою діяльність, а крім того, створює загрозу порушення гарантіям незалежності судового експерта.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судову експертизу» незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються:

-визначеним законом порядком призначення судового експерта;

-забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в проведення судової експертизи;

-існуванням установ судових експертиз, незалежних від органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та суду;

-створенням необхідних умов для діяльності судового експерта, його матеріальним і соціальним забезпеченням;

-кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків;

-можливістю призначення повторної судової експертизи;

-присутністю учасників процесу в передбачених законом випадках під час проведення судової експертизи.

Саме такий зміст відповідей міститься у листах Відповідача, направлених на адресу ОСОБА_1 у відповідях на його скарги від 20.09.2019 та 27.11.2019, і посилання Позивача на неналежну перевірку керівником установи доводів, викладених у скаргах, суд відкидає.

Матеріалами справи також підтверджується, що після винесення Київським апеляційним судом постанови від 22.11.2019 ОСОБА_1 самостійно звернувся до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз із замовленням про проведення нової експертизи за обставинами дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06.09.2018.

При цьому, як вбачається з тексту Замовлення на проведення експертизи, ОСОБА_1 визначено в якості одного з пунктів вихідних даних зазначено, що «величина швидкості руху BMW Х3, д/н НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_4 , в момент виявлення водієм ОСОБА_4 перешкоди на шляху автомобіля BMW Х3, д/н НОМЕР_1 , - велосипеду "Volta Атлант", яким керував велосипедист ОСОБА_1 , становила (VА) = приблизно 10 км/г». Крім того, в якості додатків до Замовлення Позивачем було надано лише деякі документи зі справи про адміністративне правопорушення №759/15908/18, матеріали якої досліджувалися експертом під час складання Висновку-1.

Більше того, під час складання Висновку-1 експертом ОСОБА_2 в якості вихідних даних була застосована інша величина швидкості руху автомобіля BMW Х3, д/н НОМЕР_1 , - 20 км/год. І рішеннями судів як першої інстанції, так і апеляційної інстанції, з огляду на всі матеріали справи в їх сукупності, використання саме таких вихідних даних при наданні експертного висновку від 20.08.2019 було визнано обгрунтованим.

Таким чином, висновок експертизи, складений за замовленням Позивача від 02.12.2019, за № 32991/1-52 від 23.12.2020 об`єктивно грунтується на інших вихідних даних, на інших матеріалах, а тому порівнювати його результати з Висновком-1 немає доцільності.

За вказаних обставин суд не має підстав погоджуватися з тим, що Відповідач неналежним чином поставився до вивчення поданих ОСОБА_1 скарг на Висновок експерта № 22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019, оскільки в цілому зміст наданих йому відповідей відповідає повноваженням керівника експертної установи та правам Позивача на отримання належної, якісної інформації.

Посилання Позивача на недійсність укладеного договору про проведення експертизи на підставі замовлення від 02.12.2019 суд також не може взяти до уваги. Так, у відповідь на вказане замовлення експертизи Відповідачем було надіслано ОСОБА_1 екземпляр Договору та рахунок на його оплату №4687 від 09.12.2019 на суму в розмірі 942 гривні.

Зазначений рахунок був добровільно оплачений Позивачем, що свідчить про його згоду з умовами договору (вчинені конклюдентні дії).

Підстав, визначених статтею 203 Цивільного кодексу України для визнання укладеного між сторонами договору недійсним немає.

Так само, судом не встановлено підстав для відшкодування ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 942 гривень (зазначена сума сплачена ним в порядку виконання зобов`язань за укладеним договором) та моральної шкоди в розмірі 1 гривні (відсутні будь-які докази понесення ОСОБА_1 такої шкоди з огляду на відсутність протиправних дій щодо нього зі сторони Відповідача).

Враховуючи, що ухвалою суду від 31.03.2020 Позивачу було відстрочено сплату судового збору до дня ухвалення рішення, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за 8 немайнових вимог (6726,40 гривень = 8 х 840,80) та 840,40 гривень за майнові вимоги, а всього - 7567,20 гривень

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову відмовити

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 7567,20 гривень.

3.Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: Київський науково-дослідний інститут судових експертиз, адреса: м. Київ, вул. Смоленська, 6, код: 02883096.

Суддя: