Справа № 2-5217/2009
Провадження № 6/161/578/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Денисюка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ТОВ «ФК Форт» Семченкова Н. С. звернулася в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заяву обґрунтовано тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2009 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено у повному обсязі. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Луцьке регіональне управління заборгованість за кредитним договором № 6М/2007/840-МКЛ/723 від 25.12.2007 року в розмірі 346449,41 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.11. 2020 року в цій справі замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Морган Кепітал».

30 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «ФК Форт» укладено Договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав №92-Ф, відповідно до умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 6М/2007/840-МКЛ/723 від 25.12.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК Форт».

З огляду на наведене заявник вважає, що наявні правові підстави для заміни стягувача ТОВ «ФК «Морган Кепітал» його правонаступником ТОВ «ФК Форт».

В обґрунтування вимог про видачу дубліката виконавчого документа заявник зазначає, що відповідно до відомостей, наявних в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, виконавче провадження №32957526 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 було завершене в Другому ВДВС у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Наразі оригінал виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 на примусовому виконанні не перебуває. Актом ПАТ КБ «Надра» підтверджується втрата оригіналу виконавчого листа. Таким чином, ТОВ «ФК «Морган Кепітал» не могло передати ТОВ «ФК Форт» оригінал виконавчого документа. Тож, місцезнаходження оригіналу виконавчого документа невідоме, адже такий виконавчий лист не перебуває в розпорядженні кредитора.

В обґрунтування вимог про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник зазначає, що причиною пропуску процесуального строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в цій справі є перебування первинного кредитора ПАТ КБ «Надра» в процедурі ліквідації, започаткування процедури тимчасової адміністрації. На переконання заявника, вказані причини виключають вину ТОВ «ФК Форт» в пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому є підстави для визнання причини пропуску такого строку поважною та його поновлення.

Таким чином, на підставі ст.ст. 510, 512, 514 ЦК України, ст.ст. 18, 433, 442 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» ТОВ «ФК Форт» просить замінити стягувача ТОВ «ФК «Морган Кепітал» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт», видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В судове засідання представник заявника ТОВ «ФК Форт» не з`явився, попередньо заявивши про розгляд справи без його участі.

Інші учасники справи, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились. У відповідності до положень ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення заяви.

У зв`язку неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Суд встановив, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2009 року у справі № 2-5217/2009 позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено у повному обсязі. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Луцьке регіональне управління заборгованість за кредитним договором № 6М/2007/840-МКЛ/723 від 25.12.2007 року в розмірі 346449,41 грн. та судові витрати по справі, а саме: 1700 грн судового збору та 250 гривень витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1950 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п.9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно з частиною першою статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2020 року замінено первісного стягувача, публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Луцьке РУ на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» ( ) у справі 2-5217/2009 за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Луцьке РУ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Також встановлено, що 30 грудня 2020 року між ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТзОВ «ФК Форт» укладено Договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав №92-Ф, відповідно до умов якого право вимоги та майнові права, які належать первинному кредитору ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» на підставі Договору № GL2N014341ПВ260 про відступлення права вимоги, переходять до нового кредитора ТзОВ «ФК Форт».

Таким чином, ТзОВ «ФК Форт» є правонаступником права вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями по кредитному договору № 6М/2007/840-МКЛ/723 від 25.12.2007 року

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою згідно ч.1 ст.512 ЦК України, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно ч.1 ст.514 ЦК України.

Відповідно п. 1,2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно змісту ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов`язків, що особисто не пов`язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні.

Отже, законодавством чітко визначено, що заінтересована сторона має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у разі заміни кредитора у зобов`язанні правонаступником, а суд замінює сторону виконавчого провадження правонаступником.

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява в частині вимог про заміну стягувача його правонаступником підлягає до задоволення.

Разом з тим суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви в частині вимог про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку їх пред`явлення до виконання з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Крім того, законодавець визначив, що необхідною передумовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду з відповідною заявою в межах стоку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частин 1,2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку. Поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП вбачається, що на виконанні Другого відділу ДВС м. Луцьк перебувало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості, дата відкриття виконавчого провадження 25 травня 2012 року, стан виконавчого провадження завершено. Однак, такі результати пошуку не можуть достовірно підтвердити, що вказане виконавче провадження стосувалось примусового виконання саме рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2009, ухваленого в справі №2-5217/2009.

З представлених заявником доказів суд позбавлений можливості встановити чи не було виконано рішення суду (повністю або частково), на підставі якого було видано виконавчі документи.

Разом з тим, результати пошуку виконавчих проваджень в АСВП не може бути достатнім доказом на підтвердження втрати оригіналу виконавчого документу. Акт Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» про втрату виконавчих листів також не може бути належним доказом в цій справі, оскільки датований 14 травня 2020 року та не містить жодного обґрунтування щодо часу, обставин втрати виконавчих листів.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, стягувач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилався, як на обґрунтування своїх вимог.

Посилання заявника, як на підставу поважності причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, на те, що первинний стягувач ПАТ КБ «Надра» перебував на стадії ліквідації, на думку суду, не заслуговує на увагу, оскільки заявником не надано належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б завадили стягувачу ПАТ КБ «Надра» вчасно пред`явити виконавчий лист до виконання. Суд також враховує, що заявник не конкретизує коли саме виконавчий документ перебував на примусовому виконанні в органах ДВС, з яких підстав таке виконавче провадження було завершено, хоча вказані обставини можуть впливати на обчислення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на те, що рішення суду в цій справі ухвалено 25 листопада 2009 року, то фактичні обставини свідчать про пасивну позицію як ПАТ «КБ «Надра» (як первісного стягувача), так і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», які протягом тривалого часу байдуже ставилися до своїх процесуальних прав і обов`язків як стягувачів, несумлінно користувалися усіма наданими правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, не вживали заходів щодо виконання рішення суду.

Заявляючи вимогу про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, ТзОВ «ФК Форт» не зазначає коли саме такий строк для стягувача розпочався та закінчився, що унеможливлює подальше дослідження судом поважності впливу певних причин та обставин на пропуск цього строку.

Разом з тим, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Факт заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні має виключно матеріальну природу правонаступництва, однак сам по собі у процесуальному відношенні не може доводити поважності причин пропуску визначеного законом строку, у тому числі щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з правових позицій Європейського Суду з прав людини, що викладені у пункті 570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (заява № 14902/04) та у пункті 51 рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (заяви № 22083/93, 22095/93), котрі дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

З наведених мотивів суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви в частині вимог про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відтак, враховуючи недоведеність поважності причин пропуску ТзОВ «ФК Форт» строків на пред`явлення виконавчих документів до виконання, вимога про видачу дублікатів виконавчих документів до задоволення також не підлягає, адже необхідною передумовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду з відповідною заявою в межах стоку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 433, 442 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити частково.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» у справі 2-5217/2009 щодо стягнення з ОСОБА_1 в користь відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» заборгованості за кредитним договором № 6М/2007/840-МКЛ/723 від 25.12.2007 року.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення ( виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 22 жовтня 2021 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк