Провадження №: 2-др/755/83/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні за вимогою іншого співвласника, -

у с т а н о в и в:

23.06.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні за вимогою іншого співвласника.

Ухвалою суду від 02.07.2021 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Рішенням суду від 15.10.2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні за вимогою іншого співвласника.

29.10.2021 року до суд надійшла заява представника відповідача про ухвалення у справі додаткового рішення, у якій представник просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Вимоги заяви мотивовано тим, що з метою отримання правової допомоги у справі відповідачем було укладено договір про надання правничої допомоги №45/21 від 26.07.2021 року з АБ «Наталія Михальчук та Партнери». Відповідно до Акту наданих правових послуг від 21.10.2021 року на виконання договору про надання правової допомоги, клієнту надано правову допомогу на загальну суму 6500,00 грн. При цьому, відповідно до п. 3 Акту наданих правових послуг, до клієнта застосована знижка у розмірі 2000,00 грн. Таким чином, загальний розмір винагороди за надання правової допомоги клієнту у справі про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника у Дніпровському районному суді м. Києва за фактично надані послуги, з урахуванням знижки, складає 4500,00 грн.

Суд, вивчивши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі та додатки до неї, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що відповідна заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

За змістом ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, до відзиву на позовну заяву сторона відповідача додавала попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат стосовно отримання професійної правничої допомоги на суму 3500,00 грн.

Також у вказаному розрахунку зазначено, що усі докази стосовно розміру витрат, які відповідачка сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Станом на час ухвалення у справі рішення в матеріалах справи містився ордер адвоката Михальчук Н.П. на представлення інтересів ОСОБА_2 в Дніпровському районному суді м. Києва та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Будь-яких інших документів (договорів, рахунків тощо) стосовно представлення інтересів відповідача та розміру плати за надання правничої допомоги до ухвалення у справі рішення, матеріали справи не містили.

Поряд із цим, разом із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, представник відповідача надав суду копію договору про надання правової допомоги №45/21 від 26.07.2021 року, акт наданих правових послуг від 21.10.2021 року до договору про надання правової допомоги №45/21 від 26.07.2021 року, копію розрахунку вартості адвокатської допомоги, що є додатком №1 до договору про надання правової допомоги №45/21 від 26.07.2021 року та копію згоди клієнта на обробку персональних даних, що є додатком №2 до договору про надання правової допомоги №45/21 від 26.07.2021 року.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічний висновок викладено в постанові ВП ВС від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

При цьому, до заяви про ухвалення додаткового рішення не долучено будь-якого підтвердження надсилання (надання) копій доказів щодо понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу іншим учасникам справи, а саме - позивачу.

За таких умов, при вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі суд у відповідності до положень ч. 9 ст. 83 ЦПК України не має права брати до уваги докази, які долучені до вказаної заяви, що зумовлює необхідність відмови у задоволенні заяви щодо стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.

У даному випадку суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення має бути саме відмовлено, а не залишено заяву без розгляду, як це передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки залишення заяви без розгляду передбачено у випадку неподання доказів, натомість стороною відповідача докази фактично подані, однак при здійсненні такої процесуальної дії порушено встановлений законом порядок подання доказів щодо надання суду підтвердження про направлення копії доказів іншим учасникам справи.

Таким чином, суд не бере до уваги подані стороною відповідача докази та відповідно відмовляє у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 83, 133, 137, 141, 246, 259-261, 270, 353-355 ЦК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні за вимогою іншого співвласника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 01.11.2021 року.

Суддя -