Справа № 362/3826/20
Провадження № 2/362/626/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковбеля М.М.,

при секретарі Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові у порядку письмового провадження заяву представника відповідача ТОВ "Мрія Сервіс" про відвід судді Ковбеля М.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг", товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Сервіс", Національне агенство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Держава України в особі Державної казначейської служби України, Держава України в особі Міністерства юстиції України про стягнення завданої майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

Підготовчий розгляд справи призначено на 16.11.2021 року.

29.10.2021 року до суду надійшла заява від представника відповідача ТОВ "Мрія Сервіс" про відвід головуючому судді Ковбелю М.М. в порядку ст. 36 ЦПК України.

Дана заява мотивована тим, що ОСОБА_1 подав до Васильківського міськрайонного суду Київської області декілька позовних заяв за аналогічним предметом та підставами, а також однаковим суб`єктним складом учасників, що й у справі №362/3826/20, що свідчить про зловживання позивачем процесуальними правами, в розумінні п.2 ч.2 ст.44 ЦПК України, зокрема в частині маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями.

Маніпуляція автоматизованим розподілом справ зумовлена очікуванням позивача при авторозподілі справи за новими ініційованими ідентичними позовами на той складу суду (суддю), який очевидно, буде найбільш об`єктивним до нього при вирішенні справи. Таким суддею за останнім відкритим провадженням за позовною заявою ОСОБА_1 , на думку представника відповідача ТОВ "Мрія Сервіс" є суддя Ковбель М.М.

Вважає, що такі обставини викликають об`єктивні сумніви в неупередженості або об`єктивності судді Ковбеля М.М.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після сплину вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строк, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необгрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею, що не можуть свідчити про необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст.36 ЦПК України.

При цьому, на переконання суду, не є підставами для відводу судді обставини, пов`язані із діями сторони позивача щодо відкликання аналогічної позовної заяви у провадженні пінших суддів, які відповідач оцінює як дії позивача щодо вибору судді.

Так, головуючому судді Ковбелю М.М. невідомі причини і підстави, з яких позивач відкликала аналогічну позовну заяву в провадженні під головуванням інших суддів та повторно подав її до суду; про вказані обставини головуючому судді стало відомо лише із заяви про відвід.

Натомість, заявлення представником відповідача заяви про відвід головуючого судді, прямо і безпосередньо свідчить про існування реальних сумнівів у сторони відповідача щодо об`єктивності та неупередженості головуючого судді.

Як наслідок, враховуючи наведені обставини та факт недовіри відповідача до головуючого судді, слід зробити висновок, що розгляд даної цивільної справи та її вирішення по суті головуючим суддею Ковбелем М.М. може викликати у відповідача сумніви в неупередженості або об`єктивності судді у випадку прийняття рішення про задоволення позовних вимог.

Отже, заявлення віповідачем відводу головуючому судді з вказаних підстав, прямо вказує на існування обставин, які викликають у відповідача сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

До того ж, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

У зв`язку із цим, враховуючи практику ЄСПЛ і положення п. 1 ст. 6 конвенції, суд приходить до висновку, що необхідно забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити у відповідача будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності суду.

За таких обставин, з метою виключення (усунення) сумнівів відповідача в об`єктивності та неупередженості судді Ковбеля М.М., вважаю, що заява про відвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40, 258 - 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відвести суддю Васильківського міськрайонного суду Київської області Ковбеля Максима Миколайовича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг", товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Сервіс", Національне агенство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Держава України в особі Державної казначейської служби України, Держава України в особі Міністерства юстиції України про стягнення завданої майнової шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Ковбель