Провадження № 2/686/4842/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зміну дати та формулювання причини звільнення і стягнення вихідної допомоги,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу №05/06-2021-к від 30 червня 2021 року в частині дати та формулювання причини звільнення з посади продавця продовольчих товарів; зміну дати та формулювання причини звільнення, вважати звільненою з посади продавця продовольчих товарів 18 травня 2021 року за власним бажанням у зв`язку з порушенням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю відповідно до вимог ст. 39 ч. 1 КЗпП України та стягнення вихідної допомоги в розмірі 18000 грн. 18 коп., посилаючись на те, що відповідачем постійно порушувалось законодавство про працю: не було в повному обсязі роз`яснено їй права та обов`язки, не проінформовано під розписку про умови праці, не ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку та записами в особистій справі, графік роботи не відповідав попередній домовленості. Погрожуючи звільненням за прогул, відповідач змушував її працювати у вихідні дні, в тому числі державні та інші свята. Часто доводилось працювати без вихідних більше тижня. Зарплата виплачувалась рідше двох разів на місяць. Відповідачем не було складено та доведено до її відома під розписку графік відпусток на 2021 рік.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на відсутність доказів про порушення ОСОБА_4 вимог законодавства про працю. Крім того, зазначає, що позивач з попередньої роботи звільнилась аналогічним чином, намагаючись отримати у незаконний спосіб вихідну допомогу.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 36 ч. 1 п. 2 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Судом встановлено, що наказом ФОП ОСОБА_4 №05/06-2021-к від 30 червня 2021 року продавця продовольчих товарів ОСОБА_3 звільнено на підставі ст. 36 ч. 1 п. 2 КЗпП України з 30 червня 2021 року у зв`язку із закінченням строку дії строкового трудового договору.

Відповідно до вимог ст. 39 КЗпП України строковий трудовий договір (пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу. Спори про дострокове розірвання трудового договору вирішуються в загальному порядку, встановленому для розгляду трудових спорів.

Відповідно до вимог ст. 38 ч. ч. 1 та 3 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Судом встановлено, що позивач 6 травня 2021 року звернулась до ФОП ОСОБА_4 з вимогою звільнити її з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 ч. 3 КЗпП України з 18 травня 2021 року у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог законодавства про працю. 11 травня 2021 року ФОП ОСОБА_4 надіслав позивачу лист про відмову у її звільненні, посилаючись на відсутність порушень вимог законодавства про працю з його боку.

Управлінням держпраці у Хмельницькій області в період з 18 червня 2021 року по 22 червня 2021 року за зверненням ОСОБА_3 проводилась перевірка щодо додержання ФОП ОСОБА_4 вимог законодавства у сфері охорони праці, за наслідками якої виявлено не дотримання останнім вимог щодо ознайомлення працівника під розписку з кожним записом, що заноситься до трудової книжки, з умовами праці, з правилами внутрішнього трудового розпорядку; порушення права працівника щодо звільнення за власним бажанням, відсутній графік відпусток, порушено терміни виплати заробітної плати та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 6 липня2021 року за вказані порущення трудового законодавства ОСОБА_4 притягненодо адмінстративної відповідальності за ст. 41 ч. 1 КупАП. Однак, постановою Хмельницького апеляційного суду від 3 вересня 2021 року вказану постанову скасовано, а справу повернуто до Управління держпраці у Хмельницькій області для проведення додаткової перевірки та належного оформлення матеріалів адміністративної справи.

Таким чином, на момент розгляду даного позову ФОП ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення ним вимог законодавства у сфері охорони праці у встановленому законом порядку притягнуто не було.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 36 ч. 1 п. 2, 38 ч. ч. 1 та 3, 39 КЗпП України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу №05/06-2021-к від 30 червня 2021 року в частині дати та формулювання причини звільнення з посади продавця продовольчих товарів; зміну дати та формулювання причини звільнення, вважати звільненою з посади продавця продовольчих товарів 18 травня 2021 року за власним бажанням у зв`язку з порушенням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю відповідно до вимог ст. 39 ч. 1 КЗпП України та стягнення вихідної допомоги в розмірі 18000 грн. 18 коп. відмовити.

Повне судове рішення складено 5 жовтня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

04.10.2021