У х в а л а

29 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 461/2310/20

провадження № 61-12363ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування сертифіката, скасування державної реєстрації права власності,

В с т а н о в и в:

21 липня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 травня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 травня 2021 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2021 року справу призначено судді-доповідачеві Ждановій В. С.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. від 29 липня 2021 року касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 травня 2021 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 27 серпня 2021 року, але який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали ОСОБА_1 , у встановлений судом строк, надіслала матеріали на усунення недоліків.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2021 року справу призначено судді-доповідачеві Ігнатенку В. М., судді, які входять до складу колегії: Карпенко С. О., Стрільчук В. А.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження і ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення цього строку, зазначаючи про отримання нею копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 22 червня 2021 року.

На підтвердження дати отримання вказаного рішення суду апеляційної інстанції надано, зокрема, копію конверта із штрихкодовим ідентифікатором 332 (відправник - Львівський апеляційний суд, отримувач ОСОБА_1 ), з якого вбачається, що відповідне судове рішення отримано заявником 22 червня 2021 року.

Наведені підстави та обставини вказують на відсутність зловживань ОСОБА_1 їїпроцесуальними правами та, відповідно, свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 27 травня 2021 року заявник вказує застосування судами першої та апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 461/12051/15-ц, від 18 липня 2018 року у справі № 916/2069/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 904/1040/18, від 11 лютого 2019 року у справі № 757/48652/15-ц, від 15 травня 2019 року у справі № 906/1169/17, від 06 серпня 2019 року у справі № 914/843/17, від 08 квітня 2020 року у справі № 915/1096/18, від 15 вересня 2020 року у справі № 904/5047/18, від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18, від 25 листопада 2020 року у справі № 461/9578/15-ц, від 16 грудня 2020 року у справі № 914/554/19. А також, заявник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у правовідносинах щодо поширення (обов`язковості) для нового власника квартири дозволу, який надано попереднім власником квартири, щодо вчинення дій зі спільним майном багатоквартирного будинку.

Крім того, вказує, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме, не повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи ні позивача, ні його представника.

Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається імовірність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України,Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 27 травня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 травня 2021 року.

Витребувати із Галицького районного суду м. Львова цивільну справу № 461/2310/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування сертифіката, скасування державної реєстрації права власності.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 листопада 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук