Справа № 658/2663/21
(провадження № 2/658/1248/21)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря Чепурної-Білоус А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Каховці Херсонської області цивільну справу №658/2663/21 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Волосюк Олександр Олександрович, до Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

В серпні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його племінниця ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке крім іншого, складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20.01.2009 року набула права власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 на даний житловий будинок, проте спадкодавець не зареєструвала відповідне право власності. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до нотаріуса, але отримав відмову через те, що відсутній документ, що посвідчує право власності померлої на житловий будинок. Крім того, неможливо встановити родинний зв`язку між позивачем та померлою племінницею на підставі наявних документів. В зв`язку з чим, позивач просить встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є племінницею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за позивачем право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 25.08.2021 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін.

Ухвалою суду від 14.09.2021 року витребувано з Каховської районної державної нотаріальної контори Херсонської області належним чином завірену копію спадкової справи №22/2020 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

01.10.2021 року на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи №22/2020 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 06.10.2021 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявою від 06.10.2021 року просив розглянути справу за його відсутності, на задоволені позову наполягав.

Представник Любимівської селищної ради в судове засідання не з`явився, заявою від 05.10.2021 року просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтв про народження батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , та відповідно до наданої довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Отже, суд дійшов висновку, що факт родинних відносин між ОСОБА_1 та його померлою племінницею ОСОБА_2 є встановленим під час судового розгляду.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено відповідний актовий запис №77.

Згідно довідки КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради №6314 від 09.07.2008 року нерухоме майно, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Підставою набуття є акт по переселенню від 12.02.1993 року, довідка про виплату вцілому.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20.01.2009 року ОСОБА_2 набула права власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис №316.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.11.2020 року вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 Каховською районною державною нотаріальною конторою Херсонської області було заведено спадкову справу №22/2020. Із заявою про прийняття спадщини звернувся дядько померлої ОСОБА_1 . Інші спадкоємця не зверталися. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на житловий будинок, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи №22/2020 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , дослідженої судом.

Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За нормами ст. 1216 ЦК України, ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Як роз`яснено у п.6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у Постанові від 14.08.2019 р. по справі справі № 523/3522/16-ц.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом.

Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до п. 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та відповідно ст.16 ЦК України суд прийшов до висновку, що саме обраний спосіб захисту свого порушеного права є правильним.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 у передбачений законом спосіб набула право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20.01.2009 року, проте за життя не встигла зареєструвати своє право власності, при цьому державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, відсутність якої не може бути підставою позбавлення спадкоємця права на спадщину, враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у передбачений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг через відсутність правовстановлюючого документа, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 206, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Волосюк Олександр Олександрович, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є племінницею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду.

Суддя В. В. Лященко