РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

в складі:

судді Безрук Т.В.

за участю секретаря судового засідання Чемезовій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волноваха цивільну справу №221/3558/21 за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності,

встановив:

Позивач звернувся у суд до відповідача із вказаним позовом, та свої доводи мотивує тим, що в 15.07.2015 року він придбав у ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку під даним домоволодінням.

На підтвердження правочину ОСОБА_3 надав розписку, у якій підтвердив отримання ним грошей від ОСОБА_1 в рахунок укладення договору-купівлі продажу. Сторони домовились, що до 20.09.2015 року нотаріально оформлять договір купівлі-продажу будинку, але ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, тому вони не встигли оформити договір купівлі - продажу будинку та земельної ділянки в нотаріальному порядку. Спадкоємцем першої черги є відповідач - донька померлого ОСОБА_2 , яка нотаріально спадщину не оформила та свідоцтво про право власності не оформила та не бажає цього робити.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу є укладеним та відбулося повне його виконання, але нотаріальне посвідчення договору на теперішній час неможливе, на підставі ст. ст. 220, 334, 638 ЦК України просив визнати дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1 житловою площею 17,7 м3 та земельної ділянки під даним домоволодінням.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформувала, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступного.

Судом встановлено, що 15.07.2015 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 житловою площею 17,7 м3 та земельної ділянки під даним домоволодінням.

На підтвердження правочину ОСОБА_3 надав розписку, у якій підтвердив отримання ним грошей від ОСОБА_1 в рахунок укладення договору-купівлі продажу. Сторони домовились, що до 20.09.2015 року нотаріально оформлять договір купівлі-продажу будинку. Позивач отримав від ОСОБА_3 ключі від будинку та став користуватися земельною ділянкою.

Право власності ОСОБА_3 на житловий будинок договором купівлі продажу від 11.12.1974 року, згідно до якого ОСОБА_3 придбав будинок АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 . Договір зареєстрований в книзі нотаріальних дій за №112

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , не оформивши попередньо укладений договір купівлі-продажу з ОСОБА_1 .

Спадкоємцем першої черги є відповідач - донька померлого ОСОБА_2 , яка нотаріально спадщину не оформила та свідоцтво про право власності не оформила, що підтверджено копією спадкової справи, з якої вбачається, що ОСОБА_2 своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємиці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відмовились на її користь від своєї частки спадщини.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилася щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно ч.2 ст.219 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Згідно розписки від 15.07.2015 року ОСОБА_3 отримав від позивача 45000,00грн. за продаж будинку.

Будинком фактично володіє позивач, користується ним, гроші у повній сумі за вказану нерухомість передані ОСОБА_3 .

Викладені докази приводять суд до впевненості, що між позивачем та ОСОБА_3 , спадкоємцем якого є відповідач ОСОБА_2 , відбулася угода купівлі-продажу житлового будинку, у зв`язку зі смертю власника нотаріально посвідчити договір неможливо, і договір повинен бути визнаний дійсним, а за позивачем право власності на вказану нерухомість.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які впливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 220, 334, 392, 638 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 19, 48, 81, 89, 263,264,265,268,280-282 ЦПК України,

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності, задовольнити.

Визнати дійсною угоду купівлі-продажу за розпискою, об`єкту нерухомості, що складається з житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , право власності на об`єкт нерухомості - житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду..

Суддя Т.В. Безрук