Справа № 296/3116/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" жовтня 2021 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м.Житомира в складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши у цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів, -
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою та, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 116020,50 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_2 є батьком трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на даний час проживають разом з ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 16 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти для утримання неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 16.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Однак відповідач, починаючи з лютого 2015 року не здійснює виплату аліментів у встановленому рішенням суду розмірі, внаслідок чого виникла пеня на заборгованість по аліментам в сумі 116020,50 грн, яку позивачка просить стягнути в судовому порядку.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира відкрито спрощене позовне провадження у справі із повідомленням сторін.
Від представника позивача адвоката Чайковської Р.А. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Також в поданій заяві представник позивачки вказала, що не заперечує щодо розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення.
Відповідач за вказаною у довідці від 13.04.2021 відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області адресою та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України повідомлявся про розгляд справи, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяви чи клопотання щодо розгляду справи на адресу суду від нього не надходили.
Враховуючи вищевказане, з урахуванням положень ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 08 грудня 2014 року у справі №296/7421/14-ц.
Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 16 квітня 2015 року у цивільній справі №296/1627/15-ц на користь ОСОБА_1 присуджено аліменти з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі по 500 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 16.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20.01.2021 №19.22/32/2021/10/4862, виданого Корольовським відділом державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) по виконавчому провадженню №51445589 за виконавчим листом №296/1627/15-ц, виданим Корольовським районним судом м.Житомира 16 квітня 2015 року, вбачається, що за ОСОБА_2 станом на 01.01.2021 рахується заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.02.2015 по 31.12.2020 на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в загальному розмірі 116020,50 грн. Вказаний вище розрахунок відповідачем по справі ОСОБА_2 не оскаржувався.

У відповідності з проведеними розрахунками позивача загальна сума неустойки (пені) склала 116020,50 грн, починаючи з березня 2015 року.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 звернулась до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із роз`ясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Наведена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц, яка враховується судом в силу положення ч.4 ст.263 ЦПК України.

Суд зазначає, що пеня на заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 за період, починаючи з березня 2015 року по грудень 2020 року включно, значно перевищує суму заборгованості останнього зі сплати аліментів за вказаний вище період, визначену розрахунком №19.22/32/2021/10/4862 в сумі 116020,50 грн.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.196 СК України, пеня на заборгованість по аліментам не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи наведене, суд погоджується із обгрунтованістю розрахованої позивачем сумою пені на заборгованість, визначену розрахунком №19.22/32/2021/10/4862, яка складає 116020,50 грн за період, починаючи з березня 2015 року по грудень 2020 року включно, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам за вказаний період.

Відтак, позов ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.224-226, 228,233, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 116 020, 50 грн (сто шістнадцять тисяч двадцять гривень 50 коп.).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 23.10.2021.

Cуддя М. В. Петровська