Ухвала

27 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 641/4498/20

провадження № 61-12664св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчук М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Державне підприємство обслуговування повітряного руху України «УКРАЕРОРУХ»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Харківського апеляційного суду від 16 червня 2021 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлака І. В., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «УКРАЕРОРУХ» (далі - ДП обслуговування повітряного руху України «УКРАЕРОРУХ») про стягнення належних при звільненні виплат, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що в період часу з 01 грудня 1995 року по 18 травня 2020 року він працював у Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України «УКРАЕРОРУХ», на посаді провідного інженера з радіонавігації та радіолокації. На підставі наказу № 110-о від 13 травня 2020 року він був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на підставі статтi 38 КЗпП України.

Згідно з вимогами КЗпП України відповідач не здійснив повного розрахунку за фактично відпрацьований час з ОСОБА_1 , а саме: не виплатив матеріальну допомогу на підставі п. 6.25.2 колективного договору у розмірі 20 посадових окладів.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 , з урахуванням уточнення позовних вимог, просив

стягнути з відповідача матеріальну допомогу у розмірі 518 900,00 грн;

середній заробіток за час затримки розрахунку з 19 травня 2020 року по день ухвалення рішення в сумі 268 641,23 грн;

моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП обслуговування повітряного руху України «УКРАЕРОРУХ» на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу у сумі 518 900,00 грн.

Стягнуто з ДП обслуговування повітряного руху України «УКРАЕРОРУХ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належних сум за кожен день прострочення починаючи з 19 травня 2020 року по 09 грудня 2020 року включно у сумі 268 641,23 грн.

В інший частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ДП обслуговування повітряного руху України «УКРАЕРОРУХ» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 840,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем порушено вимоги трудового законодавства, зокрема статтi 116 КЗпП України, відповідно до якої виплата всіх сум, належних працівникові, провадиться в день звільнення працівника та статтi 117 КЗпП України.

Додатковим рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2021 року вирішено питання щодо витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «УКРАЕРОРУХ» на користь позивача 78754 (сімдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят чотири) грн. 12 коп. в якості компенсації витрат на правничу допомогу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 червня 2021 року апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «УКРАЕРОРУХ» задоволено частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2020 року в частині стягнення середнього заробітку скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Змінено рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2020 року в частині стягнення судового збору та визначено судовий збір, який підлягає стягненню з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь держави, в розмірі 5 189 грн. 00 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Додаткове рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2021 року - змінено. Зменшено розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на корить позивача, з 78754,12 грн до 25 945,00 грн.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «УКРАЕРОРУХ» в дохід держави суму недоплаченого судового збору у сумі 0,90 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивач звільнений з роботи з 18 травня 2020 року, відтак зміни до колективного договору на спірні правовідносини не мають зворотної дії і на спірні правовідносини не поширюються. Тому висновок суду першої інстанції про те, що зміни до колективного договору на спірні правовідносини не поширюються э правильним. Проте суд апеляційної інстанції не погодився з висновком щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки зазначеної виплати та не погодився з висновком про наявність підстав для такого стягнення. Оскільки згідно з правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №359/3889/18 (провадження №61-6951св19), зазначено, що статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталось внаслідок випадку або непереборної сили. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 243/2071/18 (провадження №61-48088сво18). Суд першої інстанції не надав належної оцінки наданого відповідачем висновку Торгово-промислової палати України про істотну зміну обставин від 29 липня 2020 року, підтверджено настання істотної зміни обставин, які унеможливлюють виконання умов колективного договору між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками, зареєстрованого управлінням соціального захисту населення Бориспільської міської ради 11 лютого 2015 року у період настання карантинних обмежень (з 16 березня 2020 року) та протягом 6 місяців після їх завершення. Крiм того, також враховує вищевказану правову позицію, яка висловлена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 243/2071/18 та Постанову КМУ від 11 березня 2020 року № 211, якою оголошено карантин, а також віднесення карантину до форс-мажорних обставин, та вищевказаний висновок Торгово-промислової палати України від 29 липня 2020 року як належні та допустимі докази на підтвердження відсутності вини відповідача у непроведені своєчасного розрахунку з позивачем при її звільненні, тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відсутні. Отже висновок торгово-промислової палати України № 2051/1.2 від 29 липня 2020 року свідчить про відсутність вини Державного підприємства обслуговування повітряного руху України у затримці проведення повного розрахунку з позивачем та відхиляє наведені з цього приводу заперечення позивача.

У липні 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , в якій просили скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 16 червня 2021 року в частині скасування рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2020 року та відмови у позові про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні та розподілу судових витрат, а також в частині зміни додаткового рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2020 року та ухвалити в цій частині нову постанову, якою рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та розподілу судових витрат, а також додаткове рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції не дослідив зiбранi докази, встановив відсутність вини «УКРАЕРОРУХ» у невиплатi позивачу у встановлений статтею 116 КЗпП України строк матеріальної допомоги на підставі недопустимих доказів: Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, якою оголошено карантин, а також віднесення карантину до форс-мажорних обставин, висновок Торгово-промислової палати України від 29 липня 2020 року. Документ, на який послався апеляційний суд не відповідає встановленій ТПП України форми, а також не внесений до Єдиного реєстру Сертифікатів форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили).

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу з суду першої інстанції; роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу у строк до 03 вересня 2021 року.

В ухвалі зазначено, що наведені підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 759/10613/20, від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19, від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України.

У жовтні 2021 року матеріали цивільної справи № 641/4498/20 надійшли до Верховного Суду та передані судді-доповідачу Дундар І. О.

Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року клопотання ДПОПРУ «УКРАЕРОРУХ» задоволено, продовжено строк на подання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 , справу призначено до судового розгляду.

Водночас ухвалою від 02 вересня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 905/857/19 за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» про стягнення заробітної плати, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 102 723,50 грн, в межах розгляду справи про банкрутство ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу», за касаційною скаргою ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12 квітня 2021 року та рішення Господарського суду Донецької області від 03 грудня 2020 року на підставі частини третьої статті 302, пункту 7 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, а саме для відступу від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 243/2071/18 (провадження № 61-48088сво18), постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2159цс15, від 23 березня 2016 року у справі № 6-364цс16, від 11 травня 2016 року у справі № 6-383цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-948цс16.

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 06 жовтня 2021 року справу № 905/857/19(провадження № 12-56гс21) прийнято та призначено до розгляду на 18 січня 2022 року.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 641/4498/20 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/857/19 (провадження № 12-56гс21)

Керуючись статтями 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 641/4498/20 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/857/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук