Справа № 932/8676/20
Провадження № 2/201/2736/2021
УХВАЛА

28 жовтня 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту.

06 жовтня 2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позову та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

27 жовтня 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представників сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд розглядає дане питання відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином заява позивача про залишення позову без розгляду, яка подана до початку розгляду справи по суті, підлягає задоволенню.

Щодо прохання представника відповідача про розподіл судових витрат необхідно зазначити наступне.

Як вбачається із поданого відзиву, представником відповідача зазначено, що згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку відповідач, у зв`язку із розглядом справи очікує понести судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн, які сплачені представнику відповідача адвокату Клименко І.І. відповідно до договору № 59 про надання правової допомоги від 10 вересня 2021 року.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката відповідачем надано суду: договір № 59 про надання правової допомоги від 10 вересня 2021 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2132 та копію ордеру № 1091159

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (Заява №33949/02) відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Всупереч цьому, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень.

Зважаючи на це, судом не встановлено обставин для стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень та у зв`язку з цим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 137,141, 142, 257 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат (відшкодування витрат на правничу допомогу) відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.С. Федоріщев