УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/14331/21

Провадження № 2-н/638/3578/21

27.10.2021 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В. М., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу щодо вимог про стягнення з боржника ОСОБА_1 суми заборгованості за електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» в особі представника Єна В.В. 08.09.2021 року поштовим засобом зв`язку звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу щодо вимог про стягнення з боржника ОСОБА_1 суми заборгованості за електричну енергію.

Дослідивши додані до заяви про видачу судового наказу документи, суд приходить до наступного висновку.

В заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з боржника заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.12.2020 року по 31.08.2021 року у розмірі 8673, 96 грн., та судові витрати, які складаються з суми судового збору у розмірі 227,00 грн. та суми у розмірі 89,62 грн., сплаченої за отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого у встановленому поряду місця проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.п.3, 4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з: витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 4 ч.3 ст.163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно п.6 ч.1 ст.168 ЦПК України у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Відповідно до п.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд не може визнати достатнім доказом договір №2001/1-2021 від 20.01.2021 року, укладений між КП «Харківський Дата Центр» та ПАТ «Харківенергозбут».

Заявник обґрунтовує даним договором витрати на отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого у встановленому поряду місця проживання фізичної особи боржника у розмірі 89, 62 грн., які він включає до судових витрат.

Предметом вказаного договору є надання послуг з віддаленого доступу до веб-сайту Порталу електронних сервісів м. Харкова.

Заявником не подано належних та достатніх доказів виконання зазначеного вище договору саме в частині надання (отримання) інформації стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання боржника ОСОБА_1 .

Згідно п.1 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що згідно ч.ч. 5-7 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи з запитом щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана суду протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення. Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Таким чином, довідка про місце реєстрації боржника витребовується судом у будь-якому разі після отримання заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене та розглядаючи питання про видачу судового наказу на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що заявником не доведено необхідність отримання ним відповідної довідки самостійно та, відповідно, не доведено, що ці витрати пов`язані з розглядом справи.

За таких обставин підстави для стягнення з боржника судових витрат на отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого у встановленому поряду місця проживання фізичної особи боржника у розмірі 89,62 грн., відсутні.

З урахуванням вищезазначеного, на підставі ч. 3 ст. 165 ЦПК України суд вважає за необхідне прийняти рішення про відмову у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення витрат на отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання фізичної особи боржника у розмірі 89,62 грн. та розглядає окремо вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Керуючись ст.161,165,259,260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з ОСОБА_1 витрат на отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого у встановленому поряду місця проживання фізичної особи боржника у розмірі 89,62 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: