Справа № 628/3601/21
Провадження № 2/628/1153/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Демченко І.М.

за участю секретаря Романової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Куп`янську в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, посилаючись на те, що вона разом з доньками ОСОБА_3 , неповнолітньою ОСОБА_4 та онукою проживають у квартирі АДРЕСА_1 , де на реєстраційному обліку перебуває її колишній чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на те, що відповідач після розірвання шлюбу у 2000 році у квартирі не проживає, просить суд визнати його таким, що втратив право користування квартирою, оскільки його реєстрація у квартирі створює перешкоди у вільному володінні та користуванні нерухомістю.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Пухтаєвич О.О. надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 на адресу суду засобами поштового зв`язку надіслав заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 .

Третя особа ОСОБА_3 також надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує та підтверджує, що її батько не проживає разом з ними.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.

Довідкою органу реєстрації виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області за № 15-21/10535 від 13.08.2021 підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_2 , значаться зареєстрованими позивач ОСОБА_1 , її донька ОСОБА_3 (третя особа у справі), її неповнолітня донька, тобто онука позивачки- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітня донька ОСОБА_4 , 2003 року народження, та колишній чоловік позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 01.11.2001 встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 01.11.2001 (а.с.6).

При розгляді цієї справи суд враховує правову позицію об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 № 200/17337/17 (61-865сво21), відповідно до якої особа, яка на законних підставах вселилися в жиле приміщення як член сім`ї наймача та зареєстрована у ньому, набула рівного права із наймачем на користування жилим приміщенням, несе тягар його утримання, така особа має право на звернення до суду захистом своїх прав, зокрема і з позовом про визнання іншої особи (зокрема й наймача) такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до статті 9 Житлового кодексу України визначено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Статтею 71 Житлового кодексу України встановлено загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Також жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, зокрема, у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи.

Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Актом від 19.08.2021 підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач ОСОБА_2 не проживає з 30 березня 2000 року (а.с.10).

Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо), що відповідає вищевказаному правовому висновку Верховного Суду.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 тривалий час, тобто понад 20 років не несе тягар утримання майна, має інше фактичне місце проживання, суд дійшов висновку, що визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення позову.

За положеннями частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 2, 23, 76-81, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що на підставі пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» в редакції Закону України № 731-IX від 18.06.2020 під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи може продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий : І.М.Демченко