Ухвала

01 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 755/14205/20-ц

провадження № 61-16037ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Київської місцевої прокуратури № 5, слідчого відділу Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС-СІТРОЕН-ЦЕНТР» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Київської місцевої прокуратури №5, слідчого відділу Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про відшкодування 287 516,01 грн майнової шкоди.

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що органи досудового розслідування поза межами розумного строку не завершили належним чином розслідування у кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04 вересня 2019 року № 0001250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 375 КК України, та кримінального провадження від 13 січня 2017 року №0000279 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 192 КК України.

Внаслідок бездіяльності органами досудового розслідування позивачу завдано майнову шкоду, відшкодування якої передбачено статтею 1177 ЦК України.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року,у задоволені позову відмовлено.

ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року у вищевказаній справі.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270,00 грн.

Ціна позову у даній справі становить 287 516,01 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб(2 270 грн * 250 = 567 500 грн).

Отже, зазначена справа не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Київської місцевої прокуратури № 5, слідчого відділу Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС-СІТРОЕН-ЦЕНТР» про відшкодування шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:Є. В. Коротенко
А. Ю. Зайцев
М. Ю. Тітов