Справа №428/4362/21
Провадження №2/428/1130/2021
27 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Кордюкової Ж.І.,
за участю секретаря Голуб Т.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Какулії О.Є. ,
представника третьої особи Семиряжко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання, -
Адвокат Какулія Отарі Євгенович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з відповідачем, який було розірвано згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.05.2014 року по справі №428/292/14-ц. В шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матір`ю.
На даний час між сторонами існує спір стосовно місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , який виник на тлі вимоги позивача до відповідача про сплату коштів на утримання сина. Відповідач періодично надсилав гроші на утримання сина, проте робить це нерегулярно. Згодом відповідач взагалі перестав надавати кошти на утримання дитини.
На початку 2021 року відповідач, який мешкає на території Російської Федерації, намагався отримати від позивача дозвіл на перетин сином державного кордону України, проте позивач відмовила через карантинні обмеження та, враховуючи те, що між нею та сином виник особливий зв`язок. Відповідач розцінив цю відмову як перешкоду у спілкуванні з дитиною та повідомив, що він докладе зусиль, щоб син проживав разом з ним. Позивач вважає, що дитина повинна мешкати разом з нею, а така позиція відповідача пов`язана з небажанням відповідача виконувати її вимоги по сплаті аліментів.
Визначення місця проживання дитини дасть можливість позивачу стягнути аліменти на утримання дитини, отримати додаткові кошти на утримання дитини, встановити порядок побачень з дитиною, надасть можливість виїзду дитини за кордон.
Просив суд:
визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його матір`ю;
стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у твердій грошовій сумі 2000,00 грн., але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини у віці з 6 до 18 років, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини.
24.05.2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
14.06.2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.
16.09.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
27.10.2021 року судом постановлено ухвалу про закриття провадженя в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його матір`ю.
Позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги. Пояснила, що вважає, що дитина повинна мешкати разом з нею. Відповідач мешкає в Російській Федерації, він не бере участі у вихованні дитини, через що у них виникали конфлікти. Шлюб між ними був розірваний в 2013 році. Вона не може вивезти дитину за кордон на відпочинок. Їй потрібно визначити місце проживання дитини разом з нею, щоб без дозволу батька вирішувати питання, пов`язані з життям сина. Вона домовлялась з відповідачем, що він буде добровільно сплачувати гроші на утримання сина, проте він робить це нерегулярно та не завжди надає обумовлену суму.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Какулія О. Є. підтримав заявлений позов.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Представник третьої особи Семиряжко А.С. не заперечувала проти задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів. Щодо решти позовних вимог зазначила, що фактично спору з визначенням щодо місця проживання дитини не має, дитина спілкується з батьком засобами телефонного зв`язку.
Неповнолітній ОСОБА_4 суду пояснив, що йому виповнилось 9 років, він навчається у школі №17 у 4 класі. Він разом з мамою і сестрою Настею живе в АДРЕСА_1 . Його батька звуть ОСОБА_3 , він живе у Росії. Він спілкується з батьком по телефону приблизно раз на місяць. Він хоче жити з мамою. Батько пропонував приїхати в гості, коли йому виповниться 19-20 років. Приїхати до нього і жити разом батько не пропонував.
Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 15.05.2012 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 15.05.2012 року.
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 26.07.2012 року.
Згідно з актом обстеження умов проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 11.06.2021 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що за цією адресою проживають ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , 2003 року народження, та їх мати ОСОБА_1 . Дитина має необхідні умови та достатній рівень матеріального забезпечення для проживання та розвитку, стосунки в родині добрі, існує взаєморозуміння.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до частини першої, другої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Таким чином, відповідач ОСОБА_3 має конституційний обов`язок утримувати свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття.
Суд, враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні, вважає можливим визначити аліменти на утримання ОСОБА_4 , які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 2000 грн., як просить позивач, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 18.05.2021 року. На думку суду, вищевказаний розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
При цьому суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги в частині визначення того, що розмір аліментів не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки аліменти, які стягуються у твердій грошовій сумі, підлягають індексації відповідно до закону, що передбачено ч.2 ст.184 СК України.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн., оскільки позивач ОСОБА_1 звільнена від його сплати відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280 - 284, 287 - 289, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 18.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу аліментів за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 01.11.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Какулія Отарі Євгенович, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, буд. 21, офіс 2.

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, буд. 32.

Представник третьої особи: Семиряжко Альона Сергіївна, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, буд. 32-а.

Суддя Ж. І. Кордюкова