Номер провадження 2/754/4776/21
Справа №754/7903/21
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.

секретаря судового засідання: Куценко Ю.В.,

у відсутності сторін

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Глухенко Віктор Миколайович Голова ОСББ «ЖБК Молодіжний 11», про усунення перешкод у користуванні приміщенням спільної сумісної власності багатоквартирного будинку,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1 з вищевказаним позовом та просила суд зобов`язати відповідача ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , кв. усунути перешкоди в приміщенні спільної сумісної власності багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , 5 поверх , 1 під`їзду, шляхом знесення самочинно збудованих дверей у приміщенні сміттєпроводу. В обґрунтування вказаних вимог зазначила про те, що відповідач 24.03.2021 року шляхом самозахоплення облаштувала дверний блок в коридорі спільної сумісної власності (за адресою: АДРЕСА_1 , 5 поверх , 1 під`їзду територія сміттєпроводу). Вказані двері є самовільним переобладнанням, які збудовані без жодних дозвільних документів та дотримання встановленого законом порядку.

Ухвалою суду від 27.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Деснянсьбкого районного суду м. Києва від 12.08.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, до участі в розгляді справи залучено третіх осіб на стороні позивача - ОСОБА_4 та

ОСОБА_5 судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву, відповідно до змісту якої вбачається, що просить позов задовольнити, не заперечує проти розгляду справи у її відсутність.

Відповідач в судові засідання не з`являлась, причини неявки суду не повідомляла, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином, шляхом направлення процесуальних документів за вказаною позивачем адресою, яка є місцем її реєстрації, при цьому поштова кореспонденція була повернута без вручення з поштовою відміткою за закінченням терміну зберігання.

Треті особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо адреси сторони судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно ч. 10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Положеннями частини 4 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи викладені вище обставини та думку представника позивача, Деснянським районним судом м. Києва 05.10.2021 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29).

Згідно із ч.1 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частинами 1, 3 ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Позивач - ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Відповідач - ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА.

Відповідно до акту обстеження Голови ОСББ від 05.04.2021 року останнім встановлено, що відповідач ОСОБА_2 порушила закон, самовільно встановивши дверний блок у місці спільної сумісної власності (приміщення сміттєпроводу). Голова та комісія рахує, що ОСОБА_2 зобов`язана демонтувати дверний блок.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 316 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частинами 1 та 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав неможе порушувати права інших співвласників (пункт 1 частини першої та частини другої статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З матеріалів справи убачається, що відповідач одноособово розпорядилась спільним сумісним майном багатоквартирного будинку, збудувавши на території загального призначення зачинений дверний блок, порушивши норми Закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та права позивача як співвласника будинку. Відповідне самовільне будівництво з боку відповідача створює перешкоди позивачу для користування приміщенням загального користування за адресою: АДРЕСА_1 , 5 поверх , 1 під`їзд , територія сміттєпроводу, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 16, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 369, 382 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Глухенко Віктор Миколайович Голова ОСББ «ЖБК Молодіжний 11», про усунення перешкод у користуванні приміщенням спільної сумісної власності багатоквартирного будинки - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в приміщенні спільної сумісної власності багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , 5 поверх , 1 під`їзду, шляхом знесення самочинно збудованих дверей у приміщенні сміттєпроводу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя: Н.Г.Таран