СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-др/759/84/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Ковалевської Е.А.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва в залі судового засідання №32, представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про судові витрати у справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Святошинського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козар Ольги Петрівни у виконавчому провадженні № 64564517, стягувач ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду з даною скаргою, в якій просив суд визнати дії державного виконавця протиправними в частині щодо не направлення копії постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язати виконавця направити копію постанови про закінчення виконавчого провадження за місцем роботи боржника та зобов`язати перерахувати кошти, які було виконавцем безпідставно отримані.

23.09.2012 р. у справі постановлено ухвалу суду про часткове задоволення скарги.

30.09.2021 року до суду надійшла заява від представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про судові витрати у справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Святошинського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козар Ольги Петрівни у виконавчому провадженні № 64564517, стягувач ОСОБА_2 . В якій просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 3750,00 грн.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, причини неявки не відомі, клопотань про відкладення до суду не надходило.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення заяви виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;

Відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

В обгрунтування понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи в розмірі 3750,00 грн., представник скаржника надав до суду Договір № До 10/11-20/1 про надання правової допомоги від 10.11.2020 року, акт прийняття-передачі наданих послуг від 23.09. 2021 р.

Про неспівмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг чи значенням справи для сторін, інші учасники справи не заявляли.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц роз`яснено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (п. 44 постанови).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 20 серпня 2020 року в справі № 910/3437/19).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Наведена правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі 305/1042/16-ц та інших.

Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність та/або нерозумність та/або нереальність розрахунку витрат, або про неналежність послуг адвоката до цієї справи, Святошинський відділ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надано.

Враховуючи, що скаргу задоволено частково, з ВДВС потрібно стягнути судові витрати у вигляді витрат, пов`язаних з розглядом справи, на саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3750,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 452 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про судові витрати у справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Святошинського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козар Ольги Петрівни у виконавчому провадженні № 64564517, стягувач ОСОБА_2 , - задовольнити.

Стягнути з Святошинського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн. 00 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Бабич Н.Д.