Провадження № 2/235/1910/21
Справа № 235/6039/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 жовтня 2021 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №7 м. Покровська в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айконс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айконс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. 30.07.2021 відкрито виконавче провадження ВП 66329456 про стягнення з позивачки на користь ТОЗ «ФК «Айконс» заборгованості в розмірі 14320 грн. З незрозумілих підстав спочатку приватним виконавцем було зазначено стягувача ТОВ «ФК Онлайн фінанс», і тільки 17.08.2021 було винесено постанову про зміну даних, з зазначенням дійсного стягувача. Також позивач зазначає, що провадження відкрите на чуже прізвище, її дійсне прізвище - ОСОБА_1 , що підтверджується копією паспорту та копією свідоцтва про шлюб. Провадження було відкрите на підставі виконавчого напису № 60277, вчиненого 11.06.2021 року приватним нотаріусом Грисюк Оленою Василівною.

Позивач вважає, що виконавчий напис № 60277 від 11.06.2021 р. вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, не підлягає виконанню.

У відповідь на письмову заяву позивача, приватний виконавець Олійник надіслав сканкопію виконавчого напису та частину кредитного договору, який став підставою для вчинення напису. Частина договору включає в себе першу і останню сторінки. Як стверджує стягувач, 24.08.2020 року між ТОВ "Лінеруа Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 990223. Надалі правонаступником всіх прав та обов`язків згідно Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1-26/04/2021 від 26.04.2021 року стало ТОВ «ФК Сіті фінанс груп». Надалі на підставі того ж самого договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1-26/04/2021 від 26.04.2021 правонаступником стало ТОВ «ФК Айконс».

Жодних додаткових угод/договорів Позивач не підписувала - ані з кредитодавцем, ані з відповідачем.

Постановою Пленуму ВСУ від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з нього приводу.

Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Позивач вказує, що вона жодного разу не отримувала від стягувача вимог про сплату боргу. Більше того, стягувач не проінформував боржника про заміну кредитора в результаті багаторазових переуступок прав вимоги.

Неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги стягувача.

Крім того, виконавчий напис свідчить, що боржником являється ОСОБА_1 .

В той же час, на дату укладання договору № 990223 (24.08.2020), а взагалі з 02.11.2013 року, прізвище позивача - ОСОБА_1 . Саме це прізвище вказане на останній сторінці договору № 990223 від 24.08.2020 р. Також зауважує, що вона ніколи не носила прізвище " ОСОБА_1 ". До укладання шлюбу її дівоче прізвище було " ОСОБА_1 ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Таким чином, виконавчий напис вчинено на прізвище ОСОБА_1 , яке позивачці ніколи не належало. Але нотаріус не звернула увагу на невідповідність заборгованості умовам договору, і чомусь вирішила що заборгованість безспірна. Така невідповідність у прізвищі боржника вказує на те, що нотаріус взагалі не читала кредитний договір та не порівнювала його з вимогами стягувача в заяві про вчинення виконавчого напису, для встановлення безспірності вимоги.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі - постанова Верховного Суду від 29.01.2019 в справі № 910/13233/17.

Але немає жодних письмових документів, які б вказували на погодження позичальника з сумою, вказаною у виконавчому написі.

Отже, виконавчий напис був вчинений нотаріусом за відсутності всіх необхідних документів, передбачених як ЗУ «Про нотаріат» так й постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99р., зокрема за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та доказів направлення боржнику повідомлення про наявність заборгованості.

Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №60277, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айконс» заборгованості в розмірі 14320,00 гривень, стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

До судового засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Айконс» до судового засідання не з`явився, відзиву, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав.

Третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна до судового засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович до судового засідання не з`явився. На виконання ухвали суду від 30 серпня 2021 року про забезпечення позову надіслав суду постанову від 11.09.2021 про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №66329456 шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 11.06.2021 №60277 щодо стягнення з ОСОБА_1 на ТОВ «ФК «Айконс» заборгованості (а.с.42,43).

Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

Частина 4 цієї статті передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням викладеного, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. відкрито виконавче провадження №66329456 з примусового виконання виконавчого напису №30277, виданого 11.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 14320,00 гривень (а.с.19-20).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійник О.В. від 17.08.2021 внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме в резолютивній частині ВП №66329456 зазначено про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Айконс» заборгованості в розмірі 14320,00 гривень (а.с.21-22).

Виконавчий напис, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинено приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 11 червня 2021 року, зареєстровано в реєстрі за № 60277. У виконавчому написі зазначено, що нотаріус на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, вчинив виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором 990223 від 24 серпня 2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1-26/04/2021 від 26 квітня 2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Сіті Фінанс Груп», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1-26/04/2021 від 26 квітня 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс». Згідно вказаного виконавчого напису: Строк платежу за кредитним договором 990223 від 24 серпня 2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 24 серпня 2020 року по 25 травня 2021 року. Сума заборгованості складає 13120,00 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4000,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 6840,00 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2280,00 гривень. За вчинення виконавчого напису стягнуто зі стягувача 1200,00 гривень, які підлягають стягнення з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 14320,00 гривень (а.с.24).

Договір №990223 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 24.08.2020 укладено між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.28-29).

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрували шлюб 02 листопада 2013 року. Після державної реєстрації шлюбу дівоче прізвище позивачки - ОСОБА_1 було змінено на ОСОБА_1 (а.с.30).

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 цього закону встановлює умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності виконавчий напис видається у межах цього строку.

Стаття 89 закону передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувана; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачується стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріусу.

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 цього Переліку передбачено, що кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У виконавчому написі вказано, що заборгованість стягується за період з 24 серпня 2020 року по 25 травня 2021 року з боржника ОСОБА_1 . Розрахунок заборгованості за кредитним договором суду не надано. Позивач заперечує безспірність нарахованої суми заборгованості, таким чином, при зверненні фінансової установи до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у ОСОБА_1 була можливість оспорювати наданий банком розрахунок боргу та взагалі пред`явлення до неї вимоги про стягнення заборгованості, у зв`язку з тим, що прізвища ОСОБА_1 у неї ніколи не було. Нотаріус при посвідченні виконавчого напису на це не звернув уваги.

Як роз`яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Проте, стягувачем не надано жодних документів, які визначені законодавством, в підтвердження наявності заборгованості, періоду її виникнення, розрахунку заборгованості тощо.

Вказані обставини не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості позичальника безспірним, а виконавчий напис винесеним відповідно до чинного законодавства України.

Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

Нормами чинного законодавства України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виконавчий напис № 60277, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 11 червня 2021 року, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 908,00 гривень за позовні вимоги та 454,00 гривень за заяву про забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1362,00 гривень.

Керуючись ст.18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айконс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчим напис №60277, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айконс» заборгованості в розмірі 14320,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айконс» () на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із сплаченого ним при зверненні до суду судового збору в розмірі 1362 (одна тисяча три ста шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду або через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айконс», , адреса: м. Київ, вул. Зарічна, буд.1Б, оф.236.

Третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 48-Г.

Повний текст рішення виготовлено 26 жовтня 2021 року.

Суддя С.М.Хмельова