РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Регіональний сервісний центр в м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАТМІР-1», ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, зобов`язання вчинити дії та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Регіональний сервісний центр в м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАТМІР-1» про визнання добросовісним набувачем,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Регіональний сервісний центр в м. Києві, ТОВ «ВАТМІР-1», ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, зобов`язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що у жовтні 2008 року він придбав автомобіль марки «Мітсубісі Лансер», який був 14 жовтня 2008 року поставлений на облік та видано реєстраційний номер - НОМЕР_1 .

У 2015 році він передав зазначений автомобіль своєму знайомому ОСОБА_5 на умовах оренди.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру довіреностей від 20 липня 2015 року ОСОБА_1 нібито уповноважив ОСОБА_2 бути його представником в усіх компетентних органах з питання розпорядження автомобілем марки «Мітсубісі Лансер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Разом з тим, будь-яких довіреностей на ім`я ОСОБА_2 він не надавав, ніколи її не бачив.

01 жовтня 2015 року між ним в особі ОСОБА_2 з однієї сторони та ТОВ «ВАТМІР-1» з другої сторони та ОСОБА_3 укладено договір комісії № 934443 щодо продажу автомобіля марки «Мітсубісі Лансер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до умов цього договору ТОВ «ВАТМІР-1» зобов`язується за дорученням ОСОБА_1 , за комісійну плату вчинити від свого імені правочин щодо реалізації транспортного засобу марки «Мітсубісі Лансер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Підставою для проведення державної реєстрації зазначеного автомобіля на користь ОСОБА_3 стала довідка-рахунок серії НОМЕР_2 від 01 жовтня 2015 року, видана ТОВ «ВАТМІР-1». В той же день ВПЕР-4 УДАІ в м. Києві ОСОБА_3 видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 та державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Він особисто жодної заяви про передачу на комісійну реалізацію транспортного засобу не подавав та не уповноважував будь-кого подавати таку заяву чи укладати від його імені будь-які договори з метою відчуження належного йому автомобіля.

Оспорювана ним довіреність містить РНОКПП, належний іншій особі, а саме ОСОБА_7 . Крім того, з копії паспорту, наданого приватному нотаріусу, виявлено вклеєна фотографія невідомого чоловіка.

На даний час СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування за його заявою, відомості про яку внесено до ЄРДР за № 0008152 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння автомобілем марки «Мітсубісі Лансер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У рамках кримінального провадження була призначена почеркознавча експертиза за оригіналом довіреності від 20 липня 2015 року. Висновком експерта КМНДЕКЦ МВС від 02 серпня 2016 року рукописний запис ОСОБА_1 та підпис у графі нотаріально посвідченої довіреності серія НАО № 810066 виконаний не ним, а іншою особою.

22 січня 2016 року автомобіль зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 1243/16/137 від 21 січня 2016 року, автомобілю марки «Мітсубісі Лансер» присвоєно державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- визнати недійсним договір комісії на продаж транспортного засобу від 01 жовтня 2015 року;

- визнати недійсною довідку-рахунок серії НОМЕР_2 від 01 жовтня 2015 року, видану ТОВ «ВАТМІР-1» з купівлі-продажу транспортного засобу марки «Мітсубісі Лансер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- скасувати державну перереєстрацію права власності на транспортний засіб марки «Мітсубісі Лансер», 2008 року випуску за ОСОБА_3 ;

- поновити реєстрацію права власності на транспортний засіб марки «Мітсубісі Лансер» за ОСОБА_1 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 транспортний засіб марки «Мітсубісі Лансер».

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року до спільного розгляду з первісним позовом прийнята позовна заява третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Регіональний сервісний центр в м. Києві, ТОВ «ВАТМІР-1» про визнання добросовісним набувачем.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року відмовлено у затвердженні мирової угоди.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідачі у судове засідання не з`явились без повідомлення причин, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Треті особи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник ОСОБА_4 направила до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позов третьої особи з самостійними вимогами підтримує в повному обсязі.

Представник ТОВ «ВАТМІР-1» направив до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутність.

Представник Регіонального сервісного центру в м. Києві направила до суду клопотання, в якому просить суд розглядати справу у її відсутність.

У матеріалах справи містяться письмові пояснення представника Регіонального сервісного центру в м. Києві (а.с. 174-176), з яких вбачається, що транспортний засіб 01 жовтня 2015 року було перереєстровано на ОСОБА_3 , реєстраційна операція була проведена на підставі довідки-рахунка серії ААЕ № 934443 від 01 жовтня 2015 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 14 жовтня 2008 року, які не визнані підробленими. Крім того, висновків експертних досліджень чи рішень суддів щодо визнання доказів фіктивності чи підробки документів та проведення операції в цілому чи повідомлень про їх відсутність, які стали підставою для перереєстрації автомобіля на адресу Регіонального сервісного центру в м. Києві не надходило. Всі дії, пов`язані з перереєстрацією автомобіля у ВРЕВ ДАІ № 4 м. Києва були проведені згідно вимог Порядку, затвердженого постановою КМУ від 07 вересня 1998 року № 1388.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що транспортний засіб марки «Мітсубісі Лансер», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належав на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 14 жовтня 2018 року (а.с. 28).

20 липня 2015 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 бути його представником в усіх компетентних органах по питанню розпорядження (продаж, обмін, зняття з обліку) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 14 жовтня 2018 року автомобілем марки «Мітсубісі Лансер», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з чим державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. була посвідчена довіреність від ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 32).

01 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 з однієї сторони та ТОВ «ВАТМІР-1» з другої сторони та ОСОБА_3 був укладений договір комісії № 934443, відповідно до якого ТОВ «ВАТМІР-1» зобов`язується за рахунок ОСОБА_1 здійснити від свого імені та за комісійну плату продаж фізичній чи юридичній особі транспортного засобу марки «Мітсубісі Лансер», що належить ОСОБА_1 (а.с. 33).

Підставою для проведення державної реєстрації автомобіля марки «Мітсубісі Лансер» на користь ОСОБА_3 стала довідка-рахунок серії НОМЕР_2 від 01 жовтня 2015 року, видана ТОВ «ВАТМІР-1» (а.с. 29).

З позову вбачається, що ОСОБА_1 будь-яких довіреностей на ім`я ОСОБА_2 не надавав, ніколи її не бачив. Він особисто жодної заяви про передачу на комісійну реалізацію транспортного засобу не подавав та не уповноважував будь-кого подавати таку заяву чи укладати від його імені будь-які договори з метою відчуження належного йому автомобіля.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У частинах 1-3, 5 статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У провадженні Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться досудове розслідування за заявою ОСОБА_1 , відомості про яку внесено до ЄРДР за № 0008152 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння автомобілем марки «Мітсубісі Лансер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 10).

Постановою старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві від 28 липня 2016 року у рамках зазначеного кримінального провадження була призначена почеркознавча експертиза за оригіналом довіреності від 20 липня 2015 року (а.с. 52).

Висновком експерта КМНДЕКЦ МВС від 02 серпня 2016 року встановлено, що рукописний запис « ОСОБА_1 » та підпис у графі «Підпис» на зворотній сторінці нотаріально посвідченої довіреності, зареєстрованої в реєстрі за № 1-1724 від 20 липня 2015 року, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с. 54-57).

Наведена обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 не міг уповноважити ОСОБА_2 бути його представником в усіх компетентних органах по питанню розпорядження (продаж, обмін, зняття з обліку) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 14 жовтня 2018 року автомобілем марки «Мітсубісі Лансер», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зазначене свідчить про те, що укладення договору комісії № 934443 від 01 жовтня 2015 року та складання довідки-рахунку серії ААЕ № 934443 від 01 жовтня 2015 року було здійснено без відома та дозволу ОСОБА_1 , що є законним власником автомобіля, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки в такому випадку має місце брак волі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору комісії від 01 жовтня 2015 року та довідки-рахунку серії ААЕ № 934443 від 01 жовтня 2015 року, оскільки зазначені документи не відповідають вимогам, що законодавчо встановлені до правочинів.

Позивач також просить скасувати державну перереєстрацію права власності на транспортний засіб марки «Мітсубісі Лансер», 2008 року випуску за ОСОБА_3 та поновити реєстрацію права власності на транспортний засіб марки «Мітсубісі Лансер» за ОСОБА_1 .

Зазначені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду про визнання недійсними договору комісії та довідки-рахунку після набрання законної сили є підставою для скасування та поновлення державної реєстрації права власності на транспортний засіб відповідним державним органом.

Позивач також просить суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 транспортний засіб марки «Мітсубісі Лансер».

У ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 330 ЦК України передбачено якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

З наданих суду документів вбачається, що автомобіль марки «Мітсубісі Лансер», 2008 року випуску, відчужений особою, яка не мала на це право, оскільки ОСОБА_1 не підписував довіреність на уповноваження особи щодо вчинення дій з продажу транспортного засобу.

За таких обставин, суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про витребування спірного транспортного засобу від добросовісного набувача ґрунтується на законі.

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року до спільного розгляду з первісним позовом прийнята позовна заява третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Регіональний сервісний центр в м. Києві, ТОВ «ВАТМІР-1» про визнання добросовісним набувачем.

З позову третьої особи з самостійними вимогами вбачається, що він просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_4 добросовісним набувачем транспортного засобу марки «Мітсубісі Лансер», 2008 року випуску (а.с. 149-150).

Разом з тим, така вимога ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на законі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 16 ЦК України не передбачений такий спосіб захисту порушеного права як визнання особи добросовісним набувачем.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позову про витребування майна відповідач згідно зі статтею 388 ЦК має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому разі пред`явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і, крім того, не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК), оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна.

Таким чином, не може бути задоволена вимога про визнання добросовісним набувачем, оскільки за своєю суттю взагалі не може бути позовною вимогою, а є лише складовою, що підлягає встановленню, при обґрунтуванні іншої позовної вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року в справі № 523/11051/17.

З огляду на наведене, позовна заява третьої особи з самостійними вимогами задоволенню не підлягає.

З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає 1920 гривень судового збору, по 960 гривень з кожного.

Керуючись статтями 16, 203, 215, 321, 330, 328, 388, 655 ЦК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 ), треті особи: Регіональний сервісний центр в м. Києві (м. Київ, вул. Арсенальна, 9/11, ), Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАТМІР-1" (м. Київ, вул. О. Теліги, 3, ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) про визнання правочинів недійсними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати недійсним договір комісії на продаж транспортного засобу від 01 жовтня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАТМІР-1" (м. Київ, вул. О. Теліги, 3, ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Визнати недійсною довідку-рахунок серії НОМЕР_2 від 01 жовтня 2015 року, видану Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАТМІР-1" (м. Київ, вул. О. Теліги, 3, ) з купівлі-продажу транспортного засобу марки «Мітсубісі Лансер».

Витребувати від ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) транспортний засіб марки «Мітсубісі Лансер» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 у власність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 960 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 960 гривень судового збору.

Відмовити в задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 ), треті особи: Регіональний сервісний центр в м. Києві (м. Київ, вул. Арсенальна, 9/11, ), Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАТМІР-1" (м. Київ, вул. О. Теліги, 3, ) про визнання добросовісним набувачем.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2021 року.

Суддя: