Справа № 509/4169/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

17 серпня 2021 року, представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Чумаченко С.О. звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій, з метою впорядкування питання набуття заявницею прав як дружини ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , просив суд, встановити юридичний факт проживання заявниці ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , в період з 02.11.2018 р. по 13.12.2019 р., мотивуючи це тим, що відносини між ними почалися у 2010 р. у м. Херсоні, де вони познайомилися з ОСОБА_4 , а у 2012 р. спільно переїхали проживати до батьків (заінтересованих осіб) останнього у АДРЕСА_1 , де вони спільно проживали до лютого 2018 р., коли ОСОБА_4 отримав пропозицію працевлаштування в Одеській області, куди вони разом з ним переїхали до смт. Авангард, Одеського району Одеської області, де спільно, без реєстрації шлюбу проживали однією сім`єю з 02.11.2018 р. в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 за договором оренди квартири від 02.11.2018 р.

В подальшому, 14.12.2019 р. між заявницею та ОСОБА_4 був офіційно укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.12.2019 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.10.2020 р. та нотаріусом була заведена спадкова справа, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62391025 від 09.11.2020 р. та визначено коло спадкоємців : дружина ОСОБА_1 та батьки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , що вбачається з нотаріальної відомості про склад спадкоємців № 229/02-14 від 22.06.2021 р.

В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується особистими розписками, причини неявки суду не повідомили, надавши до суду свою спільну письмову заяву, в якій повністю підтримали доводи заяви, яку просили задовольнити та слухати справу за їх відсутності (а.с. 75).

Заінтересовані особи в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, за останньою, відомою судові та заявниці адресою свого місця проживання, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями та повідомленнями кур`єрської доставки судових повісток, які повернулися до суду з відмітками про вручення судових повісток з викликами до суду з підписами, а також клопотанням представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Лебєдєвої Т.О. за ордером та договором про надання правової допомоги про відкладення судового засідання, призначеного вперше на 16.09.2021 р., причини своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності, відзиву або письмових пояснень суду не надали (а.с. 61-66,68,69,72-74).

Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку в підготовчому судовому засіданні, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ст.ст. 191,281 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (крім зазначених у ч. 2 цієї статті), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 316 ЦПК України вказано, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

1)який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2)причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3)докази, що підтверджують факт.

Згідно із статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України,шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 року №5-рп/99, в якому зазначив, що обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (п. 6 рішення).

Верховний Суд в своїй Постанові від 15.08.2019р. по справі № 588/350/15 вказує, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Тобто для визнання факту проживання осіб однією сім`єю потрібна наявність всіх притаманних подружжю ознак.

Крім цього, в Постанові від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19) Верховнии? Суд у складі Третьоі? судовоі? палати Касаціи?ного цивільного суду дійшов висновку, що Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при і?х оцінці. У зв`язку з чим, показання свідків та спільні фотографії - не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

У Постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання - є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. При чому, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Відповідно до ст. 3 СК України - сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів позову, що відносини між заявницею та ОСОБА_4 почалися у 2010 р. у м. Херсоні, де вони познайомилися, а у 2012 р. спільно переїхали проживати до батьків (заінтересованих осіб) останнього у АДРЕСА_1 , де вони спільно проживали до лютого 2018 р., коли ОСОБА_4 отримав пропозицію працевлаштування в Одеській області, куди вони разом з ним переїхали до смт. Авангард, Одеського району Одеської області, де спільно, без реєстрації шлюбу проживали однією сім`єю з 02.11.2018 р. в орендованій квартирі за адресою : АДРЕСА_2 за договором оренди квартири від 02.11.2018 р. (а.с. 24-27).

В подальшому, 14.12.2019 р. між заявницею та ОСОБА_4 був офіційно укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.12.2019 р. (а.с. 17).

Подружжя продовжувало проживати у цій квартирі і після реєстрації шлюбу.

Матеріалами справи підтверджується, що після переїзду до Одеської області та укладення договору оренди квартири, пара розуміла, що подальша побудова родини викликає необхідність придбання власного житла, враховуючи, що заявниця та її чоловік мали певні накопичення за час попереднього спільного проживання, тому 02.01.2019 р. за спільним рішенням заявниці та ОСОБА_4 уклав з Обслуговуючим кооперативом «Арт Вілль» Персональний меморандум асоційованого члена кооперативу №АВ-08-07/00007 (а.с. 28-44).

Відповідно до п.п. 3.1. та 5.1. Меморандуму, асоційований член зобов`язується сплатити пай в розмірі, визначеному меморандумом у повному обсязі, який, в свою чергу, підлягає поверненню кооперативом після завершення будівництва об`єкта будівництва і введення його в експлуатацію у вигляді майнового права, в порядку, визначеному меморандумом.

Пайовий внесок, на момент укладення меморандуму, дорівнює 1051662,34 грн., що за домовленістю сторін еквівалентно 37884,09 дол. США, розрахованого по курсу продажу долару США, встановленого на Міжбанківському валютному ринку України, станом на останній день торгів, що передує дню укладення меморандуму та становить 27,760 грн.

Під час виплати внеску, деякі платежі від імені ОСОБА_4 здійснювала заявниця:

-квитанція №5933059 від 03.01.2019 р. на суму 145000 грн.

-квитанція 0.0..1 від 03.01.2019 р. на суму 290000 грн. (а.с. 39,42).

Таким чином, на думку суду, подібні обставин свідчать про інвестування в придбання квартири спільно зароблених грошей заявниці та ОСОБА_4 , спільне вирішення питання придбання цінного майна з розрахунком на майбутнє.

Згідно Декларації №0001-А832-Н400 від 08.02.2019 р. про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, надавачем первинної медичної допомоги заявниці ОСОБА_1 є КНП «Авангардівська амбулаторія загальної практики - сімейної медицини» Авангардівської селищної ради, а довіреною особою пацієнта в Декларації про вибір лікаря для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом вказано ОСОБА_4 (а.с. 43).

Про наявність виключних довірливих сімейних відносин також свідчить безперешкодне передання матір`ю заявниці - ОСОБА_5 грошових коштів у в сумі 19000 дол. США у позику ОСОБА_4 (а.с. 44).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.10.2020 р. та нотаріусом була заведена спадкова справа, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62391025 від 09.11.2020 р. та визначено коло спадкоємців : дружина ОСОБА_1 та батьки (заінтересовані особи) ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , що вбачається з нотаріальної відомості про склад спадкоємців № 229/02-14 від 22.06.2021 р. (а.с. 18-20).

Після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , заявниця продовжує проживати у вищевказаній квартирі за договором оренди від 16.10.2020 р. (а.с. 21-23).

Таким чином, суд вважає встановленим фактом наявність відносин заявниці та ОСОБА_4 тотожних подружнім в період з 02.11.2018 р. по 13.12.2019 р.

Суд вважає, що вищенаведені обставини свідчать і про спільне проживання, і про спільний бюджет, наявність витрат, придбання майна для спільного користування тощо. Після чого, стосунки заявниці та ОСОБА_4 логічно трансформувалися в офіційно укладений шлюб.

Таким чином, суд дійшов висновку, що існують законні підстави вважати, що з 02.11.2018 р. заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однієї сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу.

Керуючись ст.ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,95,133,141,174,213,228,229,241-246,258,259,263-268,272,273,280-283,293,315,319 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити ;

2.Встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (ІПН : НОМЕР_3 ) з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , в період з 02.11.2018 р. по 13.12.2019 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 27.10.2021 р.

Суддя Гандзій Д.М.