Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 жовтня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за правилами окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подібнянська сільська рада Маньківського району Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2021 року на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подібнянська сільська рада Маньківського району Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконавчим комітетом Подібнянською сільською радою Маньківського району Черкаської області. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 зробила два заповіти на її ім`я, одним остання заповідала їй житловий будинок АДРЕСА_1 , а другим земельну частку ( пай ), площею 1,9589 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у селі Подібна Маньківського району Черкаської області. З метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , вона звернулася до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Завюрюхи О.В. та 29.12.2020 року отримала Свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок. 11 вересня 2021 року нотаріус винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, так як у заповіті, посвідченого виконавчим комітетом Подібнянською сільською радою Маньківського району Черкаської області від 10.12.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 25 від імені спадкоємця допущено помилку. Заповіт складено на ім`я племінниці ОСОБА_1 , а вона не була племінницею спадкодавця. Вони дійсно далекі родичі, все життя підтримували родинні стосунки, але в заповіті помилково зазначено, що вона є племінницею. Внаслідок такої помилки, виникла певна невідповідність, що в свою чергу є перешкодою у прийнятті у власність спадкового майна. Просила суд встановити факт, що заповіт, складений ОСОБА_2 10 грудня 2019 року та посвідчений виконавчим комітетом Подібнянською сільською радою Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за № 25, містить відомості про неї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 1-3 ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 року, головуючим суддею визначеного Орєхова О.І. ( а. с. 16 ) та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 22 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подібнянська сільська рада Маньківського району Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Призначено судовий розгляд на 28 жовтня 2021 року ( а. с. 21 ).

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву, яка отримана судом 28.10.2021 року за вх. № 50234, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Заінтересована особа Подібнянська сільська рада Маньківського району Черкаської області в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення, з якого вбачається, що заінтересована особа уповноважена її особа отримала судову повістку 06.10.2021 року про слухання справи, яке відбудеться в Білоцерківському міськрайонному суді 28.10.2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Отже, заінтересована особа належним чином та завчасно була повідомлена про дату, час та місце слухання справи.

Заяв та клопотань від заінтересованої особи на адресу суду не надходило.

Неявка учасника справи, який належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання і від якого не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, не перешкоджає його розгляду.

Тому, суд приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, у відповідності до вищезазначеної норми, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого поряду їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконавчим комітетом Подібнянською сільською радою Маньківського району Черкаської області ( а. с. 5 ).

Згідно наявного в матеріалах справи заповіту від 10.12.2019 року, ОСОБА_2 на випадок її смерті зробила таке розпорядження: належну їй земельну ділянку ( пай ), площею 1,9589 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у селі Подібна Маньківського району Черкаської області заповідала племінниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а. с. 7 ).

З наявного в матеріалах справи Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 711442 вбачається, що воно видано на ім`я ОСОБА_3 , земельна ділянка площею 1,9589 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у селі Подібна Маньківського району Черкаської області ( а. с. 9 ).

На зазначеному Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 711442 міститься відмітка 17 серпня 2010 року зареєстровано за № 2330 Маньківською державною конторою, видане свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 .

29 грудня 2020 року ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , яке залишилося після смерті ОСОБА_2 та яке заповідала остання заявнику ( а. с. 10 ).

11 вересня 2021 року постановою приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Завірюхи О.В. заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,9589 га, місцезнаходження якої: адмінмежі Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з помилкою, допущеною в заповіті ( а. с. 6 ).

Помилкою в заповіті приватний нотаріус зазначає те, що в заповіті, який посвідчений на ім`я ОСОБА_1 , в останньому помилково вказано «племінниці».

Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник просить встановити факт належності правовстановлюючого документу їй, оскільки зазначена обставина у постанові приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії перешкоджає заявнику можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом стосовно земельної ділянки, яку їй заповідала ОСОБА_2 та відповідно вільно розпоряджатися своєю власністю у зв`язку чим, остання вимушений звернутися до суду.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявниці є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що їй ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить заповіт від ОСОБА_2 , складений на ім`я заявника, посвідчений виконавчим комітетом Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 10.12.2019 року за реєстровим № 25.

Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику ОСОБА_1 оформити право на спадкування, яку вона не може отримати у зв`язку з помилкою, яка виникла при написанні у заповіті в якому зазначено заявника, як племінниця.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, а чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Проаналізувавши матеріали справи та наявні у ній документи, суд приходить до висновку, що дійсно при складанні заповіту помилково було зазначено родинні зв`язки між померлою та заявником.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 10, 13, 89, ст. 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 293, 294, 315, 316, 263-265, 273, 353-355 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, суд,

У Х В А Л И В :

Заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подібнянська сільська рада Маньківського району Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Встановити факт, що заповіт, складений ОСОБА_2 10 грудня 2019 року та посвідчений виконавчим комітетом Подібнянською сільською радою Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за № 25, містить відомості саме про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати віднести за рахунок заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , ІНП: НОМЕР_2 );

Заінтересована особа: Подібнянська сільська рада Маньківського району Черкаської області( адреса місцезнаходження: 20143, Черкаська область, Маньківський район, с. Подібна, вул. Урицького, буд. 7, ).

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2021 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов