ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 952/877/20 Головуючий суддя І інстанції Яценко Є. І.
Провадження № 22-ц/818/1503/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають з договорів споживчого кредиту
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретарів судового засідання Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 в особі представника Прасолова Ігоря Вадимовича про призначення судової експертизи у цивільній справі за апеляційної скаргою ОСОБА_1 в особі представника Прасолова Ігоря Вадимовича на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 18 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді Яценка Є.І., по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.04.2017 в розмірі 105023,89 грн та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 18 листопада 2020 року задоволено позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк», м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, індекс 01001, (рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299, ), заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.04.2017, а саме: 98030,29 грн - заборгованість за кредитом; 6993,60 грн - заборгованість за простроченими відсотками, та судовий збір в розмірі 2 102,00 грн, а всього стягнути 107125, 89 грн ( сто сім тисяч сто двадцять п`ять грн. 89 коп.).

Не погоджуючись з рішенням районного суду, адвокат Прасолов І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, поданої через суд першої інстанції 18.12.2020, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Вважає, що оскаржене рішення було прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без повного та всебічного з`ясування обставин справи.

Послався на те, що судовий розгляд справи відбувся за відсутності відповідача, який не був належним чином повідомлений про цю справу. Відповідач заперечив факт укладення договору кредиту б/н від 03.04.2017 з АТ КБ «ПриватБанк», оскільки він цього не пам`ятає. Крім того, вважає, що у даній справі суд помилково не врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, згідно з якою суд не мав права задовольняти позовні вимоги ПриватБанку про стягнення процентів, адже позичальник не підписав жодного документу, який би обумовлював порядок та умови нарахування і сплати таких платежів.

09 березня 2021представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Прасолов І.В. подав до суду уточнену апеляційну скаргу, в якій він доповнив свої доводи та підстави для скасування згаданого рішення суду першої інстанції, а саме: вказав на те, що наявні у справі довідки про видачу кредитних карток, а.с. 78, у достатній мірі не свідчать про те, що вони були видані за кредитним договором б/н від 03.04.2017; надана позивачем виписка по особовому рахунку не містить обов`язкових реквізитів для такого документу про номер особового рахунку, за ким була надана і тому не можна вважати, що вона стосується кредитного договору б/н від 03.04.2017, а.с. 12-20; розрахунок тіла кредиту у розмірі 98030,29 грн. не узгоджується із довідкою про зміну умов кредитування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 про максимально встановлений кредитний ліміт у розмірі 25000 грн, а.с. 27; розрахунки позивача є помилковими, оскільки позивач включив до тіла кредиту списання за кредитною карткою № НОМЕР_3 щомісячних платежів за послугами «Миттєва розстрочка» та «Оплата частинами» за покупку в Фокстрот, тобто включив до тіла кредиту кошти, які фактично відповідачем не отримувалися; позивач не довів надання згоди з боку відповідача на нарахування будь-яких процентів згідно отриманих грошових коштів, і тому в цій частині розрахунки позивача є явно необґрунтованими. Вказав, що для отримання більш повної інформації з цього приводу відповідач звернувся до банку з відповідним запитом 24.02.2021, відповіді на який не отримав (а.с. 142-143).

На адресу Харківського апеляційного суду 30.03.2021 від адвоката Прасолова І.В., надійшло клопотання про призначення експертизи документів фінансово-кредитних операцій (а.с. 163-165). На розгляд експертам він просить поставити наступні питання:

1.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_1 , (зі сплати процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед АТ КБ «ПриватБанк» умовам укладеного між зазначеними сторонами кредитного договору б/н від 03.04.2017 та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

2.Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором б/н від 03.04.2017 вимогам Положення про кредитування АТ КБ «ПриватБанк»?

На обґрунтування послався на те, що у відповідача викликає сумнів правильність розрахунків, які були надані позивачем на обґрунтування позову. Тому з метою встановлення дійсного розміру заборгованості за кредитним договором б/н від 03.04.2017 необхідно призначити експертизу документів фінансово-кредитних операцій, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Для проведення експертизи вважає за необхідне надати експерту вихідні дані, які він також просив суд апеляційної інстанції витребувати у позивача.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 Кодексу має використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства, визначеного ст. 2 ЦПК України.

Згідно статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду першої інстанції. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

У статті ст. 84 ЦПК України передбачений порядок витребування доказів передбачений, який визначає, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом у строк зазначений у статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У даному випадку належним чином представлений адвокатом відповідач, з урахуванням відсутності відповідача при розгляді справи судом першої інстанції у спрощеному провадженні, мав процесуальну можливість діячи як самостійно, такі і за допомогою адвоката як отримати від ПриватБанку відповідну інформацію, так і провести судову експертизу відповідно до норми ст. 106 ЦПК України, за його замовленням. Суду апеляційної інстанції не було надано відомостей про те, що він не зміг самостійно надати ці докази під час апеляційного розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи, в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

З огляду на те, що доповнення до апеляційної скарги були надані апелянтом зі значним спливом строку на апеляційне оскарження, він також не подав до суду апеляційної інстанції докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи, суд апеляційної інстанції відповідно до вказаних норм ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦПК України їх не враховує.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що апелянт діє в особі кваліфікованого представника - адвоката, сторони відповідача мала процесуальну можливість як ознайомитись з матеріалами справи, так і вчасно викласти усі доводи для апеляційного оскарження або принаймні надіслати копію уточненої скарги відповідачу, тому визначений законом порядок подання додаткової скарги не покладає на відповідача надмірний процесуальний тягар, що відповідає принципу пропорційності, ст. 11 ЦПК України.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Клопотання відповідача про призначення судової експертизи було викладено відповідно до доводів додаткової апеляційної скарги - поза темпоральних меж для вчинення для таких процесуальних дій, визначених згаданої нормою ст. 364 ЦПК України. Таку процесуальну поведінку з урахуванням можливості у відповідача самостійно отримати ці докази, колегія суддів розцінює таку, що спрямована на штучне затягування розгляду справи поза межі розумних строків її розгляду та свідчить про зловживання процесуальним правом.

З цих підстав колегія суддів не вбачає законної можливості задовольнити клопотання про призначення судової експертизи.

Керуючись ст. ст. 103, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня моменту її підписання суддями і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2021 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.