Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Рибалки Ю. В.,

присяжних - Овчаренко В.Л., Яроц А.А.,

при секретарі судового засідання Кужелєвій Ю.В.,

за участю представника заявника - лікаря психіатра Юрченко О.С.,

заінтересованої особи - ОСОБА_1 ,

прокурора Павліченко В.О.,

в присутності особи, стосовно якої вирішується питання

надання психіатричної допомоги, - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за заявою Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Прихіатрія» у місті Києві Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), заінтересована особа: ОСОБА_1 про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду м.Києва надійшла заява психіатричного закладу, в якому ставиться питання про надання дозволу на примусову госпіталізацію до Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Прихіатрія» у місті Києві ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява мотивна тим що, 10.10.2021 р. о 20 год. 10 хв. У супроводі спеціалізованої психіатричної бригади № 10 до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у м. Києві у стані психомоторного збудження доставлена ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Психічний стан змінювався поступово, протягом останніх шести років, періодично погіршувався сон, ставала немотивовано тривожною, почала вести усамітнений спосіб життя, стала замкненою, періодично поводила себе неадекватно, припинила працювати, скаржилась на тривогу, почала носити постійно сонячні окуляри. За допомогою до лікарів не зверталась. Відмічались періодичне погіршення стану у весняно-осінній період, коли загострювалась параноїдна симптоматика. Суттєве погіршення стану почалося у 2019 році, після розриву відносин з хлопцем, різко звузила коло інтересів, відмічались епізоди стійкого безсоння, вираженої дратівливості, неадекватної поведінки. У 2020 році різко розвинувся стан психомоторного збудження, була госпіталізована до психіатричного стаціонару, однак від стаціонарного лікування відмовилась та була виписана. У 2021 році двічі госпіталізувана у психіатричну лікарню, однак виписувана всупереч рекомендаціям лікарів, з діагнозом «неуточнений психоз». Між госпіталізаціями медикаменти не приймає, ПНД не відвідує. 01.09.2021 року нанесла батьку тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості перебуваючи у стані психомоторного збудження. Напередодні госпіталізації три доби не спала, відмовлялась від їжі, почала спати на балконі, вважаючи, що «в кімнаті відчуває енергетичний вплив», висловлювала маячні ідеї переслідування, отруєння. На фоні галюцинаторно-параноїдної симптоматики розвинувся стан психомоторного збудження, у супроводі СПБ госпіталізована до стаціонару. За період перебування у відділенні відмічалась імпульсивна поведінка, вдарила медичну сестру. 11.06.2021 року о 12.00 год. ОСОБА_2 була оглянута ЛКК в складі голови ЛКК Лебедєва Д.С., зав. відділення № 3 Терентьєвої Л.С. , лікаря-психіатра Юрченко О.С. у зв`язку з відмовою від стаціонарного лікування. У зв`язку з відмовою пацієнтки від лікування на добровільних підставах, КНП «Клінічна лікарня «Прихіатрія» у місті Києві звернулось до суду з даною заявою.

В судовому засіданні представник психіатричного закладу - лікар-психіатр Юрченко О.С. підтримала заяву та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що пацієнтка була оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновками яких особа страждає тяжким психічним захворюванням. Також комісією були встановлені всі передбачені законом підстави для примусової госпіталізації, в зв`язку з чим лікарня звернулася до районного суду з відповідною заявою.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_1 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , підтримала заяву та просила надати дозвіл на госпіталізацію її доньки. Мати ОСОБА_2 пояснила, що донька відмовляється від лікування, при цьому вдома відносно батьків проявляє агресію, кидається, часто пропадає, невідомо де знаходиться, батьки неодноразово зверталися до поліції.

Особа, стосовно якою вирішується питання ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала щодо її лікування, вважає себе здоровою. Зазначила, що її матіер говорить не правду, навмисно виставляє її психічно хворою.

Прокурор в судовому засіданні вважала вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, просила задовольнити та ухвалити відповідне рішення.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Конституція України у ст. 49 гарантує право кожного на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Стаття 12 Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права передбачає право кожної людини на найвищий досяжний рівень фізичного і психічного здоров`я.

З огляду на викладене, серед заходів, яких повинна вжити держава для повного здійснення цього права, є створення умов, які б забезпечували всім медичну допомогу і медичний догляд у разі хвороби.

Зважаючи на викладене, з метою максимального повного забезпечення реалізації цього права, суд, вбачає підстави для розгляду даної заяви про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

З матеріалів справи вбачається, що 10.10.2021 р. о 20.10 год. швидкою допомогою в примусовому порядку в супроводі спеціалізованої психіатричної бригади № 10 до КНП «Клінічна лікарня «Прихіатрія» у місті Києві ОСОБА_2 була доставлена, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що через хворобливий стан вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих.

11.06.2021 р. була оглянута ЛКК в складі голови ЛКК Лебедєва Д.С., зав. відділення № 3 Терентьєвої Л.С. , лікаря-психіатра Юрченко О.С., згідно висновку якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає важким психічним розладом у формі: шизофренія, параноїдна форма, період спостереження менше року. Галюцинаторно-параноїдний синдром. F20.00. У зв`язку з відмовою пацієнта на лікування - потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Небезпечна поведінка особи та її небезпека для оточуючих підтверджується наданими суду документами.

На підставі ч.6 ст.284 ЦК України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України „Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Порядок примусової госпіталізації визначено ст.16 цього ж Закону, в якій зазначено, що особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Згідно вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В зв`язку з чим, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності примусової госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу, а зібрані у справі докази вказують на необхідність такої примусової госпіталізації останнього.

Таким чином, враховуючи принципи надання психіатричної допомоги (законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності) та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями, встановленими ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу», заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, доводи підтверджені в судовому засіданні, судом встановлені правові підстави для госпіталізації хворої в примусовому порядку, а відтак заява підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, психіатричний заклад звернувся до суду після огляду хворого у встановлений ч.4 ст.340 ЦПК України строк.

Відповідно до ч.2 ст.342 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На підставі викладеного, ст.ст.14-16 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст.ст.340-342 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Прихіатрія» у місті Києві Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), заінтересована особа: ОСОБА_1 про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку - задовольнити.

Дозволити госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Київ, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю. В. Рибалка
ПрисяжніВ.Л. Овчаренко, А.А. Яроц