ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. Херсон

справа № 647/1859/21

провадження № 22-ц/819/1769/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Склярської І.В.,
секретарСавицька А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Діоніс», ОСОБА_1 , від імені яких діє ОСОБА_2 , на ухвалу Бериславського районного суду Херсонської області у складі судді МиргородВ.С. від 22 липня 2021 року в справі за позовом Приватного підприємства «Діоніс», ОСОБА_1 , від імені яких діє ОСОБА_2 , до виконуючого обов`язки директора Національного природного парку «Кам`янська Січ» Скорика Сергія Валентиновича, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та збитків у вигляді неотриманого доходу,

встановив:

У липні 2021 року Приватне підприємство «Діоніс», ОСОБА_1 , від імені яких діє ОСОБА_2 , звернулися до суду з позовом до виконуючого обов`язки директора Національного природного парку «Кам`янська Січ» Скорика Сергія Валентиновича, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та збитків у вигляді неотриманого доходу, в якому просили суд стягнути з Державної Казначейської служби України на користь ОСОБА_1 450 000 гривень моральної шкоди, 24 000 гривень витрат за надання правничої допомоги, 6 178 гривень за проведення судово-психологічної експертизи та 61, 80 гривень банківської комісії; на користь Приватного підприємства «Діоніс» 610 000 гривень моральної шкоди, 150 000 гривень збитків у вигляді неотриманого доходу і у зв`язку з цим залучення боргових коштів, 31 000 гривень витрат за надання правничої допомоги, 1 795,05 гривень збитків, завданих вилученням і знищенням риби, 983 гривень за послуги з цінового моніторингу вартості риби та 15 гривень банківської комісії, посилаючись на те, що шкоду завдано незаконними діями в.о. директора Національного природного парку «Кам`янська Січ» Скорик С.В. спільно зі службою охорони.

Ухвалою суду від 22 липня 2021 року у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі пункту першого частини першої статті 186 ЦПК України (заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

В апеляційній скарзі Приватне підприємство «Діоніс», ОСОБА_1 , від імені яких діє ОСОБА_2 , просять ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду щодо юрисдикції даного спору, зважаючи на його предмет та підстави позову, суб`єктний склад сторін, а також характер спірних правовідносин, які виникли з питань відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, не відповідають обставинам справи та зроблені без урахування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 485/1472/17 про те, що розгляд одних і тих же вимог та надання правової оцінки одним і тим же доказам у різних справах різних юрисдикцій протирічить завданню правосуддя щодо вирішення спору, та спонукає сторони до ініціювання значної кількості судових проваджень для захисту певного права.

Також зазначають, що відносини, які склалися між ПП «Діоніс» і НПП «Кам`янська Січ» не підпадають під визначення господарської діяльності, що міститься в частині першій статті 3 Господарського кодексу України, а посадові особи парку діяли як правоохоронні органи, а не як учасники відносин у сфері господарювання.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд виходив з того, що між сторонами виник спір з питань господарської діяльності, який підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне, між собою.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

ЦПК України у статті 19 визначив, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо вирішення таких справ не віднесено до інших видів судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України, відповідно до частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо фінансових інструментів, зокрема щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець;

17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства;

18) справи у спорах щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів власників облігацій, що виникають між адміністратором за випуском облігацій та емітентом облігацій та/або особами, які надають забезпечення за такими облігаціями;

19) справи у спорах щодо оскарження рішення зборів власників облігацій.

Суд першої інстанції вважав, що справа відноситься до юрисдикції господарських судів на підставі пункту 4 частини першої статті 20 ГПК України (справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах).

Мотиви, із яких суд дійшов такого висновку у судовому рішенні не наведені.

З огляду на зміст позовної заяви та доданих до неї документів, позивачі, якими у спірних правовідносинах є юридична особа- Приватне підприємство «Діоніс», та фізична особа- ОСОБА_1 , звернулися до суду, зазначивши метою звернення -порушення їхнього цивільного права при складанні виконуючим обов`язки директора Національного природного парку «Кам`янська Січ» Скориком С.В. як посадовою особою служби державної охорони природно-заповідного фонду України протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який є директором ПП «Діоніс», за частиною першою статті 91 КУпАП із вилученням при цьому належного ПП «Діоніс» майна.

Вказуючи на те, що постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 16.10.2020 року, яка набрала законної сили 15.01.2021 року, адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 91 КУпАП (порушення правил охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду) закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), що, на їх думку свідчить про неправомірність дій відповідача і незаконне складення ним протоколу про адміністративне правопорушення із вилученням майна підприємства та є підставою для відшкодування шкоди, завданої вилученням майна і у зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення в силу статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», позивачі просили суд стягнути з Державної Казначейської служби України на користь ОСОБА_1 - 450 000грн в рахунок відшкодування моральної шкоди і на користь Приватного підприємства «Діоніс»- 610 000грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 150 000грн збитків у вигляді неотриманого доходу.

Відповідальною за шкоду особу позивачі визначили фізичну особу- ОСОБА_3 та державу в особі Державної Казначейської служби України.

Отже, учасниками цієї справи є фізичні особи- ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також юридичні особи- ПП «Діоніс» та Державна Казначейська служба України.

Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 ГПК України.

Враховуючи, що за викладеним у статті 20 ГПК України переліком справ, що відносяться до юрисдикції господарських судів, не віднесені справи за позовами фізичних осіб щодо відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо юрисдикції спору, що виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і державою помилковим.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що пункт 4 частини першої статті 20 ГПК України, яким керувався суд, визначаючи юрисдикцію цієї справи, до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, оскільки ця справа не є справою у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі.

Відповідно до приписів статті 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні положення містить стаття 21 ГПК України.

Отже, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою фізичної та юридичної осіб суду відповідно до положень статей 185-187 ЦПК України належало з`ясувати, чи не порушено позивачами правило об`єднання позовних вимог, в тому числі чи є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу, здійснити аналіз предмета спору, встановити характер спірних правовідносин та визначити суб`єктний склад учасників справи і лише з врахуванням встановленого вирішити питання, чи підлягає позов, пред`явлений ПП «Діоніс» розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідного дослідження при цьому та в межах стадії, на якій перебуває справа, потребує питання про те, чи є відносини, що виникли між сторонами, відносинами, які виникли у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, як це стверджує суд без наведення мотивів своїх висновків, зважаючи на положення ГК України, зокрема статей 1-4, щодо предмета регулювання цим кодексом, поняття господарської діяльності, учасників відносин у сфері господарювання та розмежування відносин у сфері господарювання з іншими видами відносин.

Враховуючи, що наведені процесуальні дії судом не вчинені, його висновки щодо юрисдикції спору, який виник між сторонами, та наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України є передчасними, тому ухвала суду підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі, як це передбачено пунктами 1 та 4 частини першої статті 379 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 379 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Діоніс», ОСОБА_1 , від імені яких діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Бериславського районного суду Херсонської області від 22 липня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді: Л. П. Воронцова

І. В. Склярська

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова