Справа №751/6768/21
Провадження №2/751/1565/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі: головуючого - судді - Павлова В.Г.,

секретаря - Овдій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , орган, що бере участь у справі Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про позбавлення батьківських прав

за участі сторін:
представник позивача: - ОСОБА_3

відповідач - ОСОБА_4

представник відповідача - Кручек О.О.,

представник Управління (служби)

у справах дітей Чернігівської міської ради - Ципуринда О.М.,

ВСТАНОВИВ:
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
1.1. До Новозаводського районного суду м. Чернігова звернулася позивач ОСОБА_1 з цивільним позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона з 04.09.1985 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 16.01.2014 року на підставі рішення Деснянського районного суду міста Чернігова. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5 , яка після припинення фактичних шлюбних відносин з січня 2014 року проживає разом з позивачем.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.03.2014 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ј всіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також даним рішенням було встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що він визнав в судовому засіданні при розгляді справи.

Фактично з часу припинення фактичних шлюбних відносин, вихованням, розвитком, матеріальним утриманням малолітньої доньки Кристини, якій на той час виповнилося 2 роки, займається виключно позивач. Відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню Кристини, не цікавився життям таінтересами дитини, не спілкувався з нею, не відвідувавїї за місцем фактичного проживання, а також за місцем навчання.

1.2. Відповідач надав відзив на позов в якому категорично заперечує щодо задоволення позовних вимог. Узагальнений зміст заперечення зводиться до того, що після розлучення саме позивач перешкоджав зустрічатися з дитиною, а в подальшому він як військовослужбовець періодично перебував в зоні АТО.

1.3. Представник Служби у справах дітей Чернігівської міської ради (далі - Служби) вимоги позивача вважав обґрунтованими.

ІІ. Заяви ( клопотання) та пояснення учасників справи.
2.1 Представник позивача в судовому засіданні повідомила, що зі слів її довірителя відповідач після розлучення до моменту розгляду справи лише декілька разів зустрічався з неповнолітньою донькою. Останній до досягнення дитиною 10 річного віку повністю дистанціювався від неї та не приймає жодної участі в житті дитини, фактично відповідач є сторонньою особою. Біологічний батько не знав та не відвідував дитини ані в дошкільному навчальному закладі, ані в школі. Нещодавно відповідач ініціював позов про зменшення аліментів.
2.2 Відповідач визнав, що після розлучення з позивачем по справі він не належно виконував обов`язки батька. Його поведінка була обумовлена сукупністю різних обставин, зокрема: наявністю міжособистісного конфлікту з позивачем, яка створювала перешкоди в спілкуванні з дитиною, особливостями проходження військової служби та періодичним перебування в зоні АТО. Відповідач, на неодноразові запитання головуючого по справі, ствердно запевняв, що він усвідомив та переоцінив свої погляди по відношенню до власних обов`язків, як батька, до малолітньої дитини. В подальшому зобов`язувався вживати заходи по відновленню взаємовідносин з донькою.
2.3 Представник Служби повідомив, що поведінка відповідача є свідченням очевидного нехтування батьківськими обов`язками. Достатньо тривалий час відповідач не спілкувався з дитиною і відновлення між ними стосунків є доволі складним процесом.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
3.1 Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.09.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
3.2 Ухвалою суду від 21.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
4.1 В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.01.2014 року розірвано /а.с.6/.

4.2 Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 виданого 05.04.2012 оку відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с.5/.

В даний час дитина ОСОБА_5 проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні.

4.3 Згідно рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.03.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років /а.с.7-8/.

4.4 Згідно довідки Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 18 Чернігівської міської ради Чернігівської області Заєць О.М. виховує доньку ОСОБА_5 , яка навчається в 4-Б класі Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 18. Батько ОСОБА_4 не відвідує школу, не спілкується з вчителями, не цікавиться навчальними справами дитини /а.с.10/.

4.5 Згідно інформації КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради від 03.09.2021 року № 01-14/1040 дитина ОСОБА_5 перебуває під наглядом КНП «Сімейна поліклініка» ЧМР, за інформацією лікаря, з яким підписана декларація про медичне обслуговування, опікується станом здоров`я дитини та супроводжує в поліклініку мати, ОСОБА_1 , рекомендації лікарів виконує(а.с.12).

4.6 Згідно інформації Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 02.09.2021 року згідно листа Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області від 31.08.2021 року сума заборгованості по аліментам станом на 19.08.2021 року складає 20580,35 грн. /а.с.14/.

4.7 Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_4 є учасником бойових дій.

4.8 Довідкою командира військової частини НОМЕР_3 підтверджується періодична участь /з 2015 по 2016 роки/ ОСОБА_4 в АТО на території Донецької та Луганської областей.

4.9 Згідно довідки МСЕК ОСОБА_4 набув 3 групу інвалідності. Захворювання пов`язані із захистом Батьківщини /а.с.49/.

4.10 Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20.10.2021 року за №634 рекомендовано позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню його малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.52-54/.

V. Оцінка Суду.
5.1 Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

За частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

5.2 Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

5.3 Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

5.4 Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

5.5 У статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

5.6 Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися.

Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

5.7 Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

5.8 Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, позивач ОСОБА_1 посилалась, на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не приймає участі у житті дитини, не забезпечує необхідного утримання дитини.

5.9 Статтею 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

5.10 Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19, від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19.

5.11 У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 643/7876/18 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5.12 Європейський суд з прав людини СПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

5.13 Суд приходить до висновку, що позивачкою не надано належних доказів, які б достовірно та беззаперечно підтверджували свідоме нехтування ОСОБА_2 своїми обов`язками щодо участі в утриманні та вихованні його доньки і наміри подальшого умисного ухилення від їх виконання.

Більш того, суд не знаходить жодних аргументів саме на користь позбавлення батьківських прав відповідача, які б відповідали найкращим інтересам дитини, з урахуванням встановлених фактичних взаємовідносин між сторонами по справі. Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення батька по відношенню до дитини батьківських прав.

5.14 Несплата аліментів батьком (наявність заборгованості) не є доказом ухилення від участі у вихованні дитини і безумовною підставою для позбавлення батьківських прав на підставі ст.164 СК України (ВССУ від 01 листопада 2017р. у справі № 299/3019/16-ц).

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

5.15 Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , оскільки у висновку відсутні відомості, що він був складений за участю батька дитини, а також він не містить даних, які об`єктивно характеризують відповідача як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, органом опіки та піклування не надано оцінки можливим причинам ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

5.16 Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд, з метою недопущення розриву сімейних зв`язків та урахуванням якнайкращих інтересів дитини,вважає, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались в конкретній справі, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю.

5.17 Враховуючи поведінку відповідача ОСОБА_2 щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, його слід попередити, що у разі неналежної поведінки він буде позбавлений батьківських прав.

Окрім того, суд вважає за необхідне покласти на орган опіки та піклування Чернігівської міської ради Чернігівської області обов`язок контролю стосовно виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків стосовно доньки ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.4,10,12,13,76,141,263-266, ст.ст.150,164-166 СК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , орган, що бере участь у справі Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та зміни ставлення до виховання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на орган опіки та піклування Чернігівської міської ради обов`язок контролю стосовно виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків стосовно доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Орган, що бере участь у справі Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (юридична адреса: 14000, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 19, )

Суддя: В.Г.Павлов