Справа № 149/2254/19
Провадження №2/149/6/21
Номер рядка звіту 11
"25" жовтня 2021 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Робак М. В. ,
при секретарі Поліщук Л.А.
за участі представника позивача - адвоката Зайця Б.В.
представника відповідача - адвоката Поворознюка Б.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа - Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання права власності на самочинно збудоване майно
29.08.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа - Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання права власності на самочинно збудоване майно .
В ході розгляду справи від позивача 11 жовтня 2021 року на алресу суду надійшла заява про залишення позову без розгляду, оскільки орган місцевого самоврядування визнав позивача співвласником будинковолодіння та узаконив за ним 1/2 частку житлового будинку, тобто будинок не є самочинним.
23.10.2021 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи акту (розрахунку) наданих послуг по договору про надання правової допомоги по даній справі. Також просить стягнути з позивача понесені ним витрати на оплату правничої професійної допомоги в розмірі 5000 грн.
25.10.2021 на адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Зайця Б.В. про залишення позовної заяви без розгляду та відмови відповідачу у стягненні з позивача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки на даний час підстави для визнання права власності на самочинно збудоване майно відпали так як рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 24.05.2021 року скасовано рішення Хмільницької міської ради від 2005 року у відповідності до якого позивачем було оформлено право власності на земельну ділянку під спірним нерухомим майном. Оскільки позивач ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, яка перебувала у власності позивача , а в подальшому за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 про скасування рішення Хмільницької міської ради Хмільницьким міськрайонним судом скасовано реєстрацію ОСОБА_1 права власності на неї, тому підстава визначена ст. 376 ЦК України для задоволення позову ОСОБА_1 відпала, що змушує позивача подати заяву про залишення позову без розгляду. Вказане також свідчить, що позовні вимоги ОСОБА_1 подавались на підставі ст. 376 ЦК України та не є необгрунтованими чи не добросовісними.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Заєць Б.В. свою заяву підтримує та зазначає, що оскільки земельна ділянка на якій розташоване спірне нерухоме майно вибула із власності позивача, тому підстави для визнання права власності на самочинне майно відпали, що є перешкодою для застосування ст. 376 ЦК України. Також вказав, що дії позивача при зверненні до суду з позовом не були необгрунтованими, оскільки будучи власником земельної ділянки позивач мав право звернутись до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво.
Представник відповідача - адвокат Поворознюк Б.М. не заперечує щодо залишення позову без розгляду, оскільки це є правом сторони. Однак просить стягнути з позивача 5000 грн, які сплачено відповідачем за надання правової допомоги по даній справі. Обгрунтовує свою позицію тим, що позивач подаючи вказаний позов діяв недобросовісно, оскільки таким чином намагався заволодіти майном, яке йому не належить. Так, при розгляді цивільної справи №149/2170/19 за позовом ОСОБА_2 до Хмільницької міської ради та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Хмільницької міської ради було встановлено, що ОСОБА_1 технічну документацію на земельну ділянку на якій розташоване самовільно збудоване майно виготовив без відома брата, в актах погодження меж останній свій підпис не ставив та на вказаній земельній ділянці розташований гараж, який будувався саме останнім. Оформивши таємно від брата землю ОСОБА_1 таким чином намагався в подальшому заволодіти гаражем, подавши відповідний позов.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Оскільки розгляд справи по суті в порядку передбаченому ст. 173 ЦПК України не розпочато, позивач та його представник подали клопотання про залишення позову без розгляду, посилаючись на різні підстави, тому суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду
Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України, згідно якої особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно п. 5 ч. 1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету (ч.3 ст.257 ЦПК України).
Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Отже, зі змісту ч.5 ст.142 ЦПК України вбачається, що відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, не у всіх випадках залишення позову без розгляду, а лише якщо воно відбулось внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Отже, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.
Згідно роз`яснень викладених у пункті 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.
Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Разом з тим, стороною відповідача в заяві про компенсацію витрат та в судовому засіданні не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору
З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статті 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18.
Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на вищевикладене, доводи заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, дії позивача щодо подання позову про визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідали вимогам статті 376 ЦК України, тому суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої ст.142 ЦПК України та відмовляє відповідачу в задоволені вказаної заяви.
Керуючись ст. ст.81, 141, 142,257,353 ЦПК України,суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа - Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання права власності на самочинно збудоване майно - залишити без розгляду.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Відмовити відповідачу ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про стягнення з позивача ОСОБА_1 витрат на оплату правничої професійної допомоги в розмірі 5000 грн.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Дата складення повного тексту рішення - 29.10.2021
Суддя Робак М. В.