Справа № 405/4021/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Шевченко І.М.

з участю секретаря - Фришко А.Ю.

присяжних - Гаврилюк М.Г., Єніч О.С.

заявника - ОСОБА_1

заінтересованої особи - Черкас С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кропивницький психоневрологічний інтернат з геріартричиним відділенням про поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою, в якій просить за наявності достатніх підстав про поліпшення її стану здоров`я винести рішення про поновлення її цивільної дієздатності, яка була визнана недієздатною рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області.

Зазначає, що Компаніївським районним судом Кіровоградської області 26.06.2007 року було розглянуто та винесено рішення по справі № 2о-39/2007, яким її визнано недієздатною. Розгляд справи відбувався без її присутності, підставою для винесення такого судового рішення став акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 25.05.2007 року, яким було встановлено, що на той момент вона потребувала стороннього догляду, так як страждала психічним захворюванням в формі легкої розумової відсталості і за своїм психічним станом не могла розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними і тому потребувала накладання опіки. Опікуном було призначено її маму - ОСОБА_3 , 1965 року народження.

Про свою недієздатність вона дізналась випадково у 2011 році, коли реєструвала народжену нею дитину, у той час проживала з чоловіком ОСОБА_4 у с. Медведівка Чигиринського р-ну Черкаської області

Згодом спілкуючись з рідними їй стало відомо, що до суду із заявою про визнання недієздатною у 2007 році звернулась мама - ОСОБА_3 , причиною її звернення стало те, що в той час у них виникли певні напруженні стосунки, так як вона вимагала певної самостійності у своїх діях, а мама звикла, що вона має лишатись лише домашньою робітницею, будь-яка непокора жорстоко придушувалась мамою. У середині 90-их років мати, будучи в стані сп`яніння, вдарила її головою об вугол будинку, що спровокувало згодом появи пухлини в голові та призвело до поступового погіршення зору.

У 1997 році їй було проведено операцію по видаленню пухлини і вона майже чотири роки була лежачою хворою, в цей період практично припинились всі її соціальні зв`язки з однокласниками, друзями та іншими людьми і ні про яке навчання не могло бути і мови. Після того, як вона відновилась після операції була вимушена лише працювати по господарству, такий спосіб життя стримав її розвиток як особистості, зір надалі погіршувався. З 01.09 2005 року її було визнано інвалідом І групи по зору з дитинства.

Вона з дітьми повернулась з Черкащини на постійне місце проживання до с. Антонівка, Компаніївського району, Кіровоградської області, відносини з мамою не налагодились, часто відбувались конфлікти і в жовтні 2018 року сестра відвезла її до Кіровоградської обласної клінічної психіатричної лікарні.

З лікарні мама її не забрала, зняла з реєстрації за місцем проживання, відмовилась від опікунства. Оскільки вона виявилась без житла, без реєстрації, без опікуна то її 19.02.2019 року відвезли до Кропивницького психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням де вона і перебуває на даний час. Даний заклад на даний момент і виконує функції опікуна та є законним представником.

За період перебування в даному інтернаті вона жодного разу не проходила курс лікування в обласній клінічній психічній лікарні, лікар психіатр інтернату проводячи періодичні огляди відзначає, що за період перебування в інтернаті погіршення її психічного стану не спостерігається, але за своїми суб`єктивними відчуттями може стверджувати, що стан психічного здоров`я суттєво покращився порівняно з тим періодом коли вона проживала біля мами в Компаніївському районі.

Вона неодноразово зверталась до адміністрації інтернату з проханням звернутися до суду щодо поновлення її дієздатності, але отримувала відмову, яка була мотивована тим, що штатний лікар психіатр не вбачає значних поліпшень її психічного стану, тому вона вимушена самостійно звернутися до суду за захистом своїх немайнових прав.

Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити заяву.

В судовому засіданні заявник підтримала заяву, посилаючись на обставини, що в ній викладені та просила скасувати рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області.

Заінтересована особа - представникКропивницького психоневрологічного інтернату з геріартричиним відділенням в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Статтею 42 ЦК України визначено, що за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Порядок поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною (ч.4 ст. 300 ЦПК).

На виконання зазначених законодавчих положень судом була призначена судово-психіатрична експертиза.

Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта № 317 від 27.08.2021 року, на підставі наданих експертам об`єктів дослідження (п.21) з`ясовано, що за період перебування в даному інтернаті жодного разу не проходила курс лікування в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР», лікар психіатр інтернату проводячи періодичні огляди відзначає, що за період перебування в інтернаті погіршення її психічного стану не спостерігається, але за своїми суб`єктивними відчуттями може стверджувати, що стан психічного здоров`я суттєво покращився порівняно з тим періодом коли вона проживала в родині. Психічний стан при проведенні дійсної експертизи: доступна контакту, в основному орієнтована вірно, розуміє мету проведення експертизи, запас знань низький через педагогічну запущеність, емоційно нестійка, легко афектується, плаче через втрату можливості спілкуватись з своїми дітьми, обманів сприйняття, маячних розладів не встановлено, судження примітивні, обмежене коло інтересів, навички самообслуговування частково втрачені через вади зору. На підставі викладеного комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 в даний час страждає на розлад особистості та поведінки органічної етіології (органічний психосиндром) обумовлений ушкодженням головного мозку внаслідок операції з приводу пухлини мозку (згідно МКХ 10 F 07.9). На даний час має місце суттєве поліпшення психічного стану, розуміє значення своїх дій і може керувати ними, що дозволяє поновити її цивільну дієздатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Водночас фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття), має повну цивільну дієздатність, якщо вона не визнана недієздатною або не обмежена в дієздатності. При цьому, зміст повної дієздатності полягає в тому, що фізична особа визнається здатною своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатна своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність за їх невиконання.

Якщо фізична особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, вона може бути судом або обмежена у своїй цивільній дієздатності, або визнана недієздатною. Вирішення цього питання є важливою гарантією захисту прав і законних інтересів фізичних осіб.

Так, за приписами ч. 1 ст. 36, ч. 1 ст. 39 ЦК України, якщо фізична особа страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд може обмежити її цивільну дієздатність, а в разі якщо фізична особа внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними вона може бути визнана судом недієздатною.

Як вбачається з матеріалів справи, під час ухвалення рішення суду про визнання ОСОБА_1 недієздатним остання страждала психічним захворюванням в формі легкої розумової відсталості, за своїм психічним станом не могла розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними, про що свідчить акт № 329 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 25.05.2007 року. Натомість, як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта від 27.08.2021 року, на теперішній час психічний стан ОСОБА_1 покращився, оскільки за своєю суттю, з урахуванням положень ст.36 ЦК України, вона є особою з обмеженою дієздатністю.

Однак, чинним законодавством не передбачено можливість скасування судового рішення про визнання особи недієздатною з одночасним визнанням її обмежено дієздатною або про часткове скасування такого рішення з частковим поновлення цивільної дієздатності.

Подальше перебування ОСОБА_1 у статусі недієздатної особи є суттєвим обмеженням її прав і свобод.

Недоліки чинного процесуального законодавства, в даному випадку, не можуть бути перешкодою для захисту прав і свобод ОСОБА_1 судом як того вимагає Конституція України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга статті 22 Конституції України).

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.

З огляду на вищевикладене, враховуючи факт покращення психічного стану ОСОБА_1 та з метою захисту її прав і свобод, суд вважає за можливе скасувати рішення Компаніївського районного суд Кіровоградської області від 26.06.2007 року, яким ОСОБА_1 визнано недієздатною, та поновити її цивільну дієздатність, задовольнивши заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст. 300 ЦПК України, ст. 39 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кропивницький психоневрологічний інтернат з геріартричиним відділенням про поновлення цивільної дієздатності фізичної особи задовольнити.

Скасувати рішення Команіївського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2007 року про визнання недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та поновити цивільну дієздатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Глодяни Республіки Молдова, що проживає в АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання ОСОБА_1 .

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Кропивницький психоневрологічний інтернат з геріартричиним відділенням, 25004 м. Кропивницький, вул. Чернишевського, 36.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко

Прияжні Мальвіна Григорівна Гаврилюк

Олександр Сергійович Єніч