КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Кириченко В.І.
Єдиний унікальний номер справи № 368/550/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк» на заочне рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 09 березня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У травні 2020 року АТ «Альфа-Банк» звернулося до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилалося на те, що АТ «Альфа-Банк`та Костюк В.В. уклали Угоду про надання особистого кредиту № 501037285.

Відповідно до умов вказаного Договору, Позивач (за Договором - Кредитор) зобов`язується надати Відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 96000 грн. Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Позивач зазначив, що свої зобов`язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 96000 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку.

Станом на 20 березня 2020 року, розмір неустойки становить: штраф - 6000,00 грн.

У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 20 березня 2020 року, має прострочену заборгованість за угодою про надання особистого кредиту № 501037285 у розмірі - 147 316,6 грн, а саме: строкова заборгованість - 63 377,92 грн; прострочена заборгованість - 24 980,54 грн; строкова заборгованість по нарахованих % та комісіях - 3410,15 грн; прострочена заборгованість по нарахованих % та комісіях - 49547,99 грн; штрафи 6000,00 грн.

Відповідно до умов Договору, у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення Кредиту за Договором.

На виконання умов Договору, Відповідачу була направлена Вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви, Вимога не виконана.

На підставі викладеного АТ «Альфа-Банк» просило стягнути із ОСОБА_1 вказану заборгованість на свою користь.

Заочним рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 09 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач АТ «Альфа-Банк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 09 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У апеляційній скарзі вказує, що факт укладення між сторонами кредитного договору є доведеним, договір відповідає вимогам закону. Також зазначає, що суд не врахував того, що розмір заборгованості, який просить стягнути банк, повністю підтверджений належними доказами.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 147 316,60 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що 20 червня 2018 року ОСОБА_1 шляхом підпису відповідної оферти зробила пропозицію ПАТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання особистого кредиту № 501037285 від 20 червня 2018 року готівкою в сумі 96 000 грн на строк 48 місяців з датою повернення 20 червня 2022 року на рахунок № НОМЕР_1 з фіксованою процентною ставкою 16,99 % річних , з комісійною винагородою для банку за обслуговування кредиту 2,25 % від суми кредиту без ПДВ. Кредит просила надати для власних потреб шляхом переказу коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «Альфа-Банк».

В додатку №1 який є невід`ємною частиною угоди пропонувала визначити детальний розпис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки, графік платежів кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за угодою. Строк для акцепту 30 робочих днів з моменти отримання оферти. Угода набуває чинності з моменту підписання акценту та надання кредиту відповідно до умов.

ПАТ «Альфа-Банк» 20 червня 2018 року шляхом підписання відповідног акцепту прийняло пропозицію укласти Угоду про надання особистого кредиту № 501037285 від 20 червня 2018 року готівкою в сумі 96 000 грн на строк 48 місяців з датою повернення 20 червня 2022 року на рахунок № НОМЕР_1 з фіксованою процентною ставкою 16,99 % річних , з комісійною винагородою для банку за обслуговування кредиту 2,25 % від суми кредиту без ПДВ . Кредит надається для власних потреб шляхом переказу коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «Альфа-Банк».

В додатку №1 який є невід`ємною частиною угоди визначається детальний розпис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки, графік платежів кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за угодою. Угода набуває чинності з моменту підписання акценту та надання кредиту відповідно до умов.

Також представник ПАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_1 підписали додаток №1 до Угоди про надання особистого кредиту № 501037285 від 20.06.2018 року про графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.641 ч.1 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Статтею 642 ч.1 ЦК України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

За правилом ст.643 ч.1 ЦК України, якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

За змістом ст.1046 ч.1 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.549 ч.1 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як визначено у ст.550 ч.1 ч.1 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим,що позивач не надав доказів і не довів, що передав позивачу готівку в сумі 96 000 грн шляхом переказу коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «Альфа-Банк», а тому у відповідача ОСОБА_1 відсутній обов`язок сплатити позивачу заборгованість по довідці - розрахунку заборгованості від 20 березня 2020 року у розмірі - 147316,6 грн, а саме: строкової заборгованості - 63377,92 грн; простроченої заборгованості - 24980,54 грн; строкової заборгованості по нарахованих % та комісіях - 3410,15 грн; простроченої заборгованості по нарахованих % та комісіях - 49547,99 грн; штрафу 6000,00 грн.

Такий висновок суду є правильним.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що під час розгляду справи у суді першої інстанції представник позивача надіслав до суду копію оферти ОСОБА_1 без дати на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200 000 грн з процентною ставкою за користування коштами 26 % , акцепу вказаної пропозиції без дати, акцепту на укладення договору про використання підпису та відбитку печатки при укладенні договору добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток від 20 червня 2018 року, договору добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток від 20 червня 2018 року, паспорту споживчого кредиту.

Суд першої інстанції правильно зауважив, що вказані документи які не є належними доказами у межах розгляду даної справи, оскільки, відповідно до положень ст. 49 ч.3 ЦПК України, позивач не заявляв про зміну предмета або підстав позову.

Жодних доказів на підтвердження отримання відповідачкою ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 96 000 грн, відповідно до кредитного договору №501037285, готівкою через касу банку чи шляхом переказу на банківський рахунок, відкритий на ім`я відповідачки, позивач суду не надав.

Відсутні у матеріалах справи і виписки щодо руху коштів по рахунках ОСОБА_1 , які б дозволили зробити висновок про отримання позичальником коштів, відповідно до умов договору, здійснення нею платежів на погашення кредиту.

Тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до обґрунтування відповідності умов кредитного договору, що укладався між сторонами вимогам Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про споживче кредитування», однак, суд відмовив у задоволенні позову не у зв`язку з невідповідністю умов договору вимогам закону, а у зв`язку із недоведеністю отримання позичальником кредитних коштів на виконання умов такого договору, тому такі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 09 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: С.М. Верланов

С.І. Савченко