Справа № 2-ві/593/1/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"01" листопада 2021 р. Бережанський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Бережани заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Німко Н.П. в порядку, встановленому ч. 3 ст. 40 ЦПК України, від розгляду цивільної справи № 593/618/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТзОВ " ФК Інвент", третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С. про визнання іпотечного договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулась в Бережанський районний суд Тернопільської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 , ТзОВ " ФК Інвент", третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С. про визнання іпотечного договору недійсним.

24 травня 2021 року протоколом автоматизованого розподілу вищевказану позовну заяву із долученими до неї документами передано на розгляд головуючій судді Німко Н.П. та 25 травня 2021 року за вказаними позовними вимогами було відкрито провадження у справі № 593/618/21.

4 жовтня 2021 року позивачка ОСОБА_1 , маючи сумніви в неупередженості та об"єктивності головуючої судді Німко Н.П., подала суду заяву про відвід головуючої судді від розгляду вищевказаної цивільної справи.

В поданій заяві позивачка посилалася на те, що 22 вересня 2021року з метою з`ясування фактичних обставин справи її представником адвокатом Бурком О.В. було подано до суду клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи. Необхідність призначення вказаної експертизи було мотивовано тим, що вона не визнавала факту підписання нею письмової згоди на укладання її чоловіком ОСОБА_2 іпотечного договору (оскільки не пригадувала таких обставин), про існування такої згоди їй стало відомо лише із матеріалів відзиву на позов, однак головуюча суддя Німко Н.П. 22 вересня 2021 року відмовила у задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що її представником у відповідь на пряме запитання суду «чи оскаржуєте ви дії приватного нотаріуса» було зазначено, що позовні вимоги, викладені у позовній заяві, як вбачається з тексту прохальної частини позовної заяви, не містять вимог про оскарження дій приватного нотаріуса.

Відтак, посилаючись на те, що її представником у відповіді на відзив начебто не зазначалось про те, що вона оскаржує дії нотаріуса, головуюча суддя відмовила в задоволенні клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи, оскільки, на думку суду, факт належності підпису на документі особі, котра оспорює вчинення нею вказаного підпису, не входить до предмету доказування у даній справі.

Такі дії головуючої судді Німко Н.П. позивачка ОСОБА_1 вважає нічим іншим, ніж упередженістю суду на користь відповідача та третьої особи, перешкоджанням їй у доступі до правосуддя, позбавлення можливості спростування доводів відповідача та з`ясування фактичних обставин справи, що мають істотне значення для її правильного вирішення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, котре мало на меті встановити істотну обставину, що мала ключове значення для справи з огляду на заявлені вимоги (відсутність згоди позивача на укладення іншою особою договору про розпорядження спільною сумісною власністю), головуюча суддя у своїй ухвалі послалася на положення ч.2 ст.13 ЦПК України, у якому зазначено, що збирання доказів не входить до обов`язків суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім цього, головуюча суддя Німко Н.П. після проголошення вступної та резолютивної частини ухвали про відмову у задоволенні клопотання про почеркознавчу експертизу, не проінформувала учасників судового розгляду про мотиви вказаної ухвали і відразу винесла ухвалу про закриття підготовчого провадження, маючи на меті процесуально унеможливити повторне подання клопотання про призначення у даній справі судово-почеркознавчої експертизи.

А так як відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України зміна предмету позову можлива лише до закінчення підготовчого судового засідання, то такі дії головуючої, на думку позивачки, унеможливили ефективний судовий захист, і в цих діях вбачається упередженість суду на користь відповідача ТзОВ «ФК «Інвент», що дає очевидні підстави стверджувати про те, що справу не може бути розглянуто даним складом суду об`єктивно та неупереджено.

За відсутності чітких законодавчих вимог до змісту позовних вимог у цивільному процесі, за відсутності законодавчо встановленої презумпції правомірності нотаріального посвідчення правочину, головуюча свавільно порушила її право, як учасника судового розгляду на фактичне з`ясування обставин, позбавила можливості спростувати твердження відповідача та перешкодила у реалізації її процесуальних прав, одночасно не довівши до відома учасників процесу зміст мотивувальної частини ухвали про відмову у проведенні судово-почеркознавчої експертизи, закрила підготовче провадження у справі для створення процесуальної перешкоди для повторного подання клопотання про призначення у справі судово- почеркознавчої експертизи, чим порушила принцип поваги до честі і гідності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом (п.2 ч.2 ст.2 ЦПК України), принцип змагальності сторін (п.4 ч.2 ст.2 ЦПК України), пропорційності судового розгляду (п.п.5,6 ч.2 ст.2 ЦПК України) та право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист основоположних свобод, тим самим створивши передумови для відмови в позові, оскільки змінити предмет та/чи підстави позову можливо лише на стадії підготовчого провадження, а можливості спростувати приналежність підпису на спірному документі без проведення судово-почеркознавчої експертизи неможливо.

Позивачка, посилаючись на ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, просила її заяву про відвід задоволити, щоб уникнути упередженості головуючої Німко Н.П. при розгляді справи № 593/618/21.

22 жовтня 2021 року суддею Німко Н.П. було розглянуто вищевказану заяву про відвід та постановлено ухвалу, якою було визнано заявлений ОСОБА_1 відвід головуючій судді Німко Н.П. необґрунтованим, а заяву ОСОБА_1 про відвід у відповідності до ч. 1 ст. 33 ЦПК України передано до канцелярії Бережанського районного суду для проведення авторозподілу з метою розгляду вказаної заяви в порядку, встановленому ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до положень ч.3 ст. 40 ЦПК України протоколом авторозподілу для вирішення питання відводу вказану заяву про відвід разом із матеріалами цивільної справи передано судді Данилів О.М..

Для вирішення відводу сторони в судове засідання не викликалися, оскільки відповідно до положень ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід головуючій судді Німко Н.П. та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає із слідуючих підстав.

Відповідно до положень ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно положень ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 , викладених останньою у заяві про відвід, видно, що позивачка подала заяву про відвід у зв"язку з тим, що головуючою суддею в судовому засіданні, що мало місце 22 вересня 2021 року, були винесені ухвали, якими відмовлено у призначенні судової почеркознавчої експертизи, завершено проведення підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Саме через винесення вказаних процесуальних документів позивачка має сумніви в об`єктивності та неупередженості судді та вбачає упереджене її ставлення до себе, як сторони по справі.

Суд, ознайомившись із заявою про відвід судді Німко Н.П., прийшов до висновку про безпідставність заявленого позивачкою відводу, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, а інших, обґрунтованих та визначених законом підстав для відводу судді Німко Н.П. від розгляду даної цивільної справи, позивачкою не вказано.

Доводи ОСОБА_1 , викладені в заяві про відвід, за змістом якої вона має сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, не відповідають дійсності, є надуманими і нічим не підтверджені, і не свідчать про наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості, об`єктивності судді та унеможливлювали б ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого відводу, а тому заява ОСОБА_1 про відвід задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 33, 36, 37, 39, 40, 258, 260, 261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її заяви про відвід головуючій судді Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Наталії Петрівні у розгляді цивільної справи № 593/618/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТзОВ " ФК Інвент", третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С. про визнання іпотечного договору недійсним за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.