Справа № 211/199/21
Провадження № 2/211/1203/21
01 листопада 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Сарат Н.О.,
при секретарі Зоріній С.М.,
у відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідно до кредитного договору б/н від 05.03.2007 ОСОБА_3 надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 позичальник помер. Заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 8841,79 гривень. 14.06.2020 позивач направив претензію кредитора до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори. 02.07.2020 позивач отримав відповідь від Четвертої криворізької державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа після смерті спадкодавця заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриваБанк». Позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять кредитні зобов`язання померлого позичальника, оскільки на час відкриття спадщини відповідачі постійно проживали з спадкодавцем - позичальником і протягом шести місячного строку від дня відкриття спадщини не відмовилися від її прийняття, посилаючись на положення частини третьої статті 1268 ЦК України. Просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 8841,79 грн.
Ухвалою суду від 16 лютого 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання сторони повторно не з`явилися.
Відповідно до клопотання представник позивача просить проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином у порядку, встановленому ст. 128 ЦПК України, не повідомили причини неявки, відзиву не подали.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 05.03.2007 ОСОБА_3 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої виявив бажання отримати кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна» (а.с. 24).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08 липня 2019 Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 769 (а.с. 77).
На підтвердження своїх вимог до матеріалів справи позивач надав виписку з особового рахунку та розрахунок, згідно з яким вбачається, що станом на 05.03.2007 у позичальника перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 8841,79 грн. (а.с. 8-14).
Банк 20.05.2020 звернувся до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори з претензією кредитора, яка була долучена до спадкової справи.
10.09.2020 АТ КБ «ПриватБанк» направив відповідачам, як спадкоємцям позичальника ОСОБА_3 , листи-претензії з вимогою сплатити заборгованість.
Але як вбачається з відповіді на запит про надання відомостей приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Маховська С.Л., повідомила, що 13.07.2019 з заявою по відмову від спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 звернулась дочка спадкодавця - ОСОБА_1 , яка на день подання заяви була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим була заведена спадкова справа № 14/2019. У вищевказаній заяві ОСОБА_1 відмовилась від спадщини на користь дружини спадкодавця - ОСОБА_2 , яка станом на відкриття спадщини була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 76-138).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.
Згідно зст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ч. 2ст. 1282 ЦК України). Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст.ст.1281,1282 ЦК Українизобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.
Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбаченихст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.
Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.
При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи.
За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положенняст. 1282 ЦК Україниспадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки судом беззаперечно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 заявою від 13.07.2019 відмовилась від спадщини після смерті ОСОБА_3 її батька на користь матері ОСОБА_2 , суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом спадкодавця.
На час відкриття спадщини з померлим позичальником була зареєстрована та проживала дружина померлого - ОСОБА_2 .
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги, тому на підставі положення ст. 1278 ЦК України, заяву про відмову від спадщини не подала, на час смерті проживала разом зі спадкодавцем, вважається такою, що її прийняла. Тому, з неї на користь позивача підлягає стягненню боргові зобов`язання спадкодавця в межах вартості успадкованого майна.
Згідно вимог ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Враховуючи зазначене, зі спадкоємця ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором спадкодавця ОСОБА_3 у сумі 8841,79 грн., але в межах вартості успадкованого майна.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК).
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2102,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 59), тому оскільки позов підлягає задоволенню повністю, суд з врахуванням зазначеного вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в заявленому розмірі.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 280-284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд -
позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: Н. О. Сарат