Справа № 349/12/20
Провадження № 2/349/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 жовтня 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу №349/12/20 за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Дністер» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди,

учасники судового провадження:

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача адвокат Микитчин П.С.

встановив:

ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Дністер», інтереси якого представляє ТОВ «Юридично-консалтингова компанія «Дністер», звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 869437,56 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що 30 травня 2016 року між ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Дністер» та ОСОБА_3 було укладено договір страхування наземного транспортуза №075-3202/136-16. Відповідно умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

29 грудня 2016 року в м.Стрий Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода між транспортним засобом марки Mercedes-Benz номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортним засобом марки ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 . Під час дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль марки Mercedes-Benz був пошкоджений. Зіткнення відбулося внаслідок порушення ОСОБА_1 п.16.11 Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 вересня 2017 року в справі №349/1356/17. Відповідно до звіту №04/01/17 від 18 січня 2017 року вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля в результаті його пошкодження становить 959 709,66 грн.

На виконання умов договору про страхування наземного транспорту №075-3202/136-16, позивач в період з 03 лютого по 07 лютого 2017 року частинами перерахував на рахунок страхувальника ОСОБА_3 страхове відшкодування загальний розмір якого становить 959 709,66 грн. Також з метою врегулювання страхового випадку страховиком понесено додаткові витрати в розмірі 5976 грн. за огляд застрахованого автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди та 1000 грн за оплату експертизи.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта», поліс № АК/1668019.

ПАТ НАСК «Оранта» сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн., однак залишилась невідшкодована сума в розмірі 859 709,66 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , а також стягнути додаткові витрати на врегулювання страхового випадку та витрати на оплату юридичних послуг, всього стягнути з відповідача ОСОБА_1 869437,56 грн. матеріальної шкоди та 13047,56 грн. судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позов у якому зазначив, що позовних вимог не визнає зовсім, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо його винуватості у вчиненні ДТП. Постановою Рогатинського районного суду від 14 вересня 2017 року провадежння у справі було закрито на підставі ст.38 КУпАП без встановлення вини ОСОБА_1 . Інформація щодо огляду транспортного засобу є сумнівною, оскільки відповідач не був запрошений для участі у огляді. З цих підстав у позові просив відмовити повністю.

Ухвалою від 14 січня 2020 рокупозовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

03 лютого 2020 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні .

15 жовтня 2020 року ухвалою суду за клопотанням сторони відповідача витребувано додаткові докази по справі.

Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року за клопотанням сторони відповідача в справі призначено судову автотехнічну експертизу. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою судді від14 травня 2021 року провадження у справі поновлено.

За клопотаннями представника позивача, відповідача та його представника суд на підставі ст.223 ЦПК України відкладав розгляд справи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Микитчин П.С. у судовому засіданні позов визнали частково, оскільки вважали винуватим у ДТП і іншого учасника події. Крім того, просили зменшити страхове відшкодування на 50%, оскільки у відповідача відсутнє будь-яке рухоме чи не рухоме майно, розмір пенсії, отримуваної відповідачем становить 2766 грн. Також просили застосувати строк позовної давності у справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідча, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

30 травня 2016 року між ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Дністер» та ОСОБА_3 було укладено договір про страхування наземного транспорту №075-3202/136-16, за яким позивач застрахував майнові інтереси ОСОБА_3 , пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу легкового автомобіля марки Mercedes-Benz номерний знак НОМЕР_1 .

29 грудня 2016 року приблизно о 09 год 00 хв. на 613 км+100 м автодороги «Київ-Чоп» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки Mercedes-Benz номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки ВАЗ2106 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 вересня 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Судове рішення набрало законної сили 26 вересня 2017 року. Як вбачається із змісту даної постанови суд прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Дана обставина згідно вимог частини 6 статті 82 ЦПК України є обов`язковою для врахування під час розгляду даної справи.

Відповідачем не надано доказів щодо вини іншого учасника ДТП.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 29 грудня 2016 року звернувся до позивача ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Дністер» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

25 січня 2017 року позивачем складено страховий акт №32-191-16-01/17 відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 959 709,66 грн. Додаткові витрати: 5976,00 грн. дефектування автомобіля на СТО ТзОВ «Західно-Український Автомобільний Дім», 1000,00 грн. оцінка збитку ТзОВ «Дністер і компанія».

На підставі страхового акта №32-191-16-01/17 від 25 січня 2017 року ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Дністер» здійснило відшкодування ОСОБА_3 завданої шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 959709,66 грн., що підтверджується платіжними дорученням №21 від 03 лютого 2017 року, №25 від 06 лютого 2017 року, №27 від 07 лютого 2017 року, виданими відділенням вул. Ряшівська,9 ПАТ «Кредобанк» у м.Львів (код банку 325365).

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду №458478 від 20 січня 2017 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного марки ВАЗ2106 номерний знак НОМЕР_2 застрахована у ПАТ НАСК «Оранта», поліс № АК/1668019.

19 грудня 2017 року ПАТ НАСК «Оранта» відшкодувало ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Дністер» 100 000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком .

Згідно статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».

Отже, відносини між ПАТ «Акціонерна страхова компанія "Дністер" та ОСОБА_1 у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ОСОБА_3 в порядку суброгації.

Згідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Щодо заяви про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року N 4 у п. 27 роз`яснено "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону N 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

При суброгації перебіг строку позовної давності, починається від дня настання страхового випадку, оскільки при переході права вимоги, до страховика переходять усі права, які мав страхувальник, зокрема це стосується і права на подання позову, в т. ч. щодо часу виникнення права на позов, - з моменту ДТП в результаті якого заподіяно шкоду.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Постановою Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", роз`яснено «встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього».

Судом встановлено, що страхова подія відбулась 29 грудня 2016 року, позовну заяву до суду направлено позивачем в межах строку позовної давності, що підтверджується поштовим конвертом, а тому строк протягом якого позивач мав право звернутися до суду з позовом не закінчився.

Відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоду завдано вчиненням злочину.

Згідно довідки про доходи в №0991 8293 9720 3918 від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Галицькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком. Загальна сума пенсії за період з квітня 2021 року по вересень 2021 року становить 16 596, 42 грн. Щомісячний розмір пенсії становить 2766,07, що на 472 гривні перевищує прожитковий мінімум.

У п. 7 Постанови № 4 від 01 березня 2013 року Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що правила частини четвертої статті 1193 ЦК України про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, застосовуються у виняткових випадках, якщо відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище.

Дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що стягнення з ОСОБА_1 який є пенсіонером, отримує пенсію, суми страхового відшкодування в повному розмірі поставить його у тяжке матеріальне становище.

Врахувавши матеріальне становище відповідача , суд на підставі ч. 4 ст.1193 ЦК України приходить до висновку про зменшення загального розміру відшкодування шкоди на 200 000,00 грн .

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги позивача задоволено на 77 %. Із платіжного доручення вбачається, що позивачем оплачено судовий збір в розмірі 13 041,56 грн.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 10 042 грн. судового збору.

З відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

26 грудня 2019 року позивач уклав договір з ТзОВ "Юридично-консалтингова компанія "дністер" «Про надання юридичних послуг». У відповідності до укладеного договору позивач здійснив передоплату в розмірі 100% згідно кошторису, що становить 2751, 90 грн.

Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання адвокатом процесуальних документів в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 2751,90 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи. У додатку №1 до договору 7/2019 від 26 грудня 2019року міститься детальний опис робіт. Доводів щодо неспівмірності витрат на правову допомогу відзив на позовну заяву не містить.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені понесені судові витрати, а саме по сплаті судового збору в сумі 10 042 грн.; витрати по сплаті за проведення звіту про оцінку майна визначення ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу згідно рахунку-фактури №04/01/17 від 18 січня 2017 року в сумі 1000 грн; витрати за огляд застрахованого автомобіля після ДТП ТзОВ "Західно-український автомобільний Дім" в сумі 5976,00 грн. згідно платіжного доручення №98 від 24 січня 2017 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Дністер» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 263,264, 265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Дністер» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Дністер» 669 437,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Дністер» судовий збір в розмірі 10042 грн.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: публічне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Дністер», , місцезнаходження: м.Львів вул. Городоцька,174, МФО 325365.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 . Повне судове рішення складено 29 жовтня 2021 року.

Суддя О.О.Гаврилюк