Справа № 944/5513/21
Провадження №2/944/1445/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Мельик Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Яворові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Яворівської міської ради Львівської області, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на земельну частку (паю). На час смерті баби з нею проживав її син ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину. У вересні 2021 року ОСОБА_2 розповів, що в будинку, де проживала його мати, а також де проживає він на даний час, знайшов заповіт, відповідно до якого 22 березня 2007 року ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай). Із вказаним заповітом він звернувся до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Бунтусової О.В., яка роз`яснила, що він пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини та було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_3 він не звертався до нотаріуса із заявою про оформлення спадкових прав через необізнаність про наявність заповіту, складеного на його ім`я.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, його представник адвокат Степаняк І.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 02.11.2021, є дата складення повного судового рішення 03.11.2021.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Як встановив суд, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 17 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції у Львівській області.

Позивач ОСОБА_1 є внуком спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємцем за заповітом до її майна - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №068000, що підтверджується копією заповіту від 22 березня 2007 року, посвідченого секретарем виконкому Верблянської сільської ради Яворівського району Львівської області та зареєстрованого за № 25.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Отже, як встановлено судом, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем та заяву про прийняття спадщини в строк, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України, не подав.

Як описано вище, строк для прийняття спадщини позивачем пропущений через те, що він не був необізнаний про складений спадкодавцем ОСОБА_3 заповіт, тому не звертався до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок №296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку №296/5).

Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку №296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17.

З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі №484/3221/17 (провадження №61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі №263/1221/17 (провадження №61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц (провадження №61-5609св19).

Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду, є достатньою підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви ОСОБА_1 сплатив судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 908, 00 гривень, що підтверджується квитанцією від 05 жовтня 2021 року № 0.0..1.

Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, тому відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Зважаючи на наведене з ОСОБА_2 слід стягнути 454, 00 гривень на користь ОСОБА_1 , що становить 50 відсотків сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18,76, 81, 89, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2021 року.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.Б. Поворозник