ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 листопада 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/1846/21

Головуючий у першій інстанції - Меженнікова С. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1489/21

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Бобрової І.О.,

суддів -Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

сторони справи:

позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

місце ухвалення судом першої інстанції заочного рішення - м. Чернігів,

дата складання судом першої інстанції повного тексту заочного рішення 26.08.2021,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року АТ «Акцент-Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 04.01.2020 в розмірі 18389,18 грн та 2270 грн судових витрат.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що ОСОБА_1 04.01.2020 приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» (скорочена назва «А-Банк») з метою укладення кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до вищевказаних Умов відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

При підписанні анкети-заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в А-Банку, Тарифами, викладеними на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, про що свідчить підпис у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачці, про що свідчить її підпис у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої вказаний договір є договором приєднання.

Свої зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому умовами договору, проте вона належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, не надавала своєчасно банку грошові кошти на погашення використаного кредиту, відсотків та інших витрат, встановлених договором, у зв`язку з чим станом на 14.07.2021 у неї утворилась заборгованість в загальній сумі 18389,18 грн, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 12307,10 грн та 6082,08 грн - заборгованість за відсотками.

ОСОБА_1 на час звернення з позовом продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, не погашає заборгованість, чим порушує законні права та інтереси АТ «А-Банк».

Заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» суму заборгованості за кредитним договором від 04.01.2020 в розмірі 12307,10 грн та 1519,31 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості по відсоткам за користування кредитом мотивоване тим, що матеріали справи не місять підтверджень ознайомлення відповідачки з конкретними, запропонованими їй Умовами та правилами надання банківських послуг в А-Банку, на які банк посилався як на підставу своїх вимог, витяг з Умов та правил та Тарифи ОСОБА_1 не підписані, а підписана анкета-заява від 04.01.2020 не містить домовленості сторін про встановлені відсотки. Вказане відповідає правовій позиції ВПВС, що викладена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

При цьому, оскільки фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачкою не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов до висновку про стягнення з ОСОБА_1 фактично отриманої суми грошових коштів у розмірі 12307,10 грн.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками, АТ «А-Банк», посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, задовольнивши позов АТ «А-Банк» до ОСОБА_1 в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачку.

Щодо відсутності підпису ОСОБА_1 на Тарифах і Умовах скаржник зазначає, що підписавши анкету-заяву відповідачка підтвердила ознайомлення з Умовами та правилами і зобов`язалась регулярно знайомитись з їх змінами на офіційному сайті банку. Наголошує, що підписаний договір є договором оферти, користування відповідачкою кредитними коштами підтверджує її ознайомлення та згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг в А-Банку.

Крім того, банк зазначає, що відповідачка підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому обумовлені всі умови кредитування. Посилається на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19.

На думку скаржника, посилання суду на висновки ВП ВС у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 є помилковими, суд мав звернути увагу на іншу судову практику, а саме: постанову Верховного Суду від 02.12.2020 по справі № 284/157/20, де по справі було встановлено підписання боржником Паспорта споживчого кредиту.

Сумніви суду відносно розрахунку заборгованості банк вважає необґрунтованими, у зв`язку з чим на підтвердження правильності розрахунку скаржником надано банківську виписку щодо руху коштів по рахунку ОСОБА_1 ..

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу АТ «А-Банк» відповідачка ОСОБА_1 не скористалась.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог АТ «А-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 12307,10 грн заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, тому, відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2021 року в частині, що оскаржується, вимогам ст.263 ЦПК України не відповідає.

Судом встановлено, що 04.01.2020 ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. В даній заяві відповідачкою заповнено розділи щодо її паспортних та контактних даних, місця проживання та місця роботи, сімейного стану та соціального статусу (а.с. 7).

У тексті вказаної заяви зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Відповідачка ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank/com/ua. А також підтвердила, що ознайомлена і згодна з умовами та правилами надання послуги накопичення «скарбничка» і згодна оформити дану послугу. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування нею отримані.

В матеріалах справи також міститься копія Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с. 7зв.-8) підписаний відповідачкою 04.01.2020 о 14:04:02 год. простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 6783 з номера телефону НОМЕР_1 , в якому, серед іншого, визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, за трьома типами кредитного продукту: картка «Універсальна», картка «Універсальна Gold», картка «Зелена».

Відповідно до вказаного паспорта, тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту - до 50000 грн для картки «Універсальна», до 100000 грн для картки «Універсальна Gold», до 200000 грн для картки «Зелена»; строк кредитування - 240 місяців, мета отримання кредиту - на споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку, строк надання кредиту - протягом одного дня; процентна ставка, відсотків річних - базова процентна ставка для картки «Універсальна» - 3,9 % в місяць (46,8% річних), «Універсальна Gold» та «Зелена» - 3,7% в місяць (44,4% річних); тип процентної ставки - фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит); процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту - для картки «Універсальна» - 7,4% у місяць - збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості), для картки «Універсальна Gold» та для картки «Зелена» - 7,4% у місяць - збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості).

Також у паспорті встановлено збільшений строк позовної давності тривалістю 5 років, наведено загальні витрати за кредитом, розраховано загальні витрати за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), вказана реальна річна процентна ставка, відсотків річних.

Згідно з наведеними у паспорті застереженнями: наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним потягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі; реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит; використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Своїм підписом у паспорті споживчого кредиту споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних нею умов кредитування. Підтверджує отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором.

Банком до позовної заяви додано роздруківку Умов по кредитним картам «Зелена» (а.с. 8зв.-15) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» щодо Тарифів користування кредитною карткою «Зелена» без зазначення дат, які не містять підпису відповідачки (а.с. 15зв.-16).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.01.2020 станом на 14.07.2021 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 (ОКПО НОМЕР_2 ) становить 18389,18 грн, з яких: 12307,10 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), в т.ч.: 8594,99 грн - залишок заборгованості за тілом кредиту, 3712,96 грн - залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений); 6082,08 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, в т.ч.: 613,78 грн - залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість, 5468,3 грн - залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість, 0 грн - штраф. В розрахунку зазначена процентна ставка поточна 44,4%, процентна ставка прострочена 88,8% (а.с. 6).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.

Пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 про погашення кредиту, банк просив, у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, посилаючись на Умови та правила надання банківських послуг в А-Банку, Тарифи та Паспорт споживчого кредитування.

Оцінюючи доводи позивача про те, що заява позичальника разом з цими Умовами та правилами становить укладений між ними кредитний договір, суд першої інстанції правильно дотримався правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, що роздруківка Тарифів, Умов та правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Однак, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги Паспорт споживчого кредиту, в якому сторони обумовили всі істотні умови кредитування апеляційний суд вважає слушними, враховуючи наступне.

З підписаного відповідачкою паспорта споживчого кредиту вбачається, що з підписанням 04.01.2020 анкети-заяви вона отримала споживчий кредит на власні споживчі цілі.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 цього Закону договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам (ч. 1 ст. 4 Закону).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про споживче кредитування» якщо в рекламі щодо надання споживчого кредиту зазначається процентна ставка чи будь-які дані, що стосуються загальних витрат за споживчим кредитом, така реклама додатково до вимог, встановлених законодавством про рекламу, повинна містити стандартну інформацію.

У стандартній інформації визначається: 1) максимальна сума, на яку може бути виданий кредит; 2) реальна річна процентна ставка; 3) максимальний строк, на який видається кредит; 4) у разі надання кредиту для придбання товарів (послуг) у формі оплати з відстроченням або з розстроченням платежу - розмір першого внеску.

Стандартна інформація повинна бути зрозумілою і точною. Якщо стандартна інформація викладається в письмовому вигляді, вона наводиться однаковим шрифтом та відображається в основному тексті реклами.

Частинами 1, 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів органів, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки. Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит; 7) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту, перелік осіб, яких кредитодавець визначив для надання відповідних послуг (за наявності), а також орієнтовна вартість таких послуг. 8) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 9) попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 10) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 11) порядок дострокового повернення кредиту; 12) у разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу.

За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом.

Відповідно до пунктів 6, 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

З наданої копії Паспорта споживчого кредиту вбачається, що він підписаний представником кредитодавця, підпис якого скріплений печаткою, та ОСОБА_1 04.01.2020 о 14:04:02 год. простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 6783 з номера телефону НОМЕР_1 , що був нею вказаний в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 04.01.2020.

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та положення наведених норм матеріального права у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що наданий банком Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» був складений та підписаний сторонами у встановленому чинним законодавством порядку. Укладення між сторонами договору шляхом підписання 04.01.2020 відповідачкою анкети-заяви та Паспорту споживчого кредиту відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання. ОСОБА_1 відповідно до ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодилась на запропоновані банком умови кредитного договору та взяла на себе відповідні зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Сторони в паспорті споживчого кредиту від 04.01.2020 узгодили строк кредитування - 240 місяців, тобто на час звернення банку з позовом (30.07.2020) строк дії укладеного сторонами кредитного договору не сплив.

З наданої банком виписки по рахунку та розрахунку заборгованості ОСОБА_1 вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами та частково погашала наявну заборгованість, останній раз 29.04.2020 на суму 630 грн, однак належним чином зобов`язань щодо їх повернення не виконувала, банком щомісячно нараховувались відсотки за використання кредитного ліміту, що відповідачкою в повному обсязі не погашені.

З урахуванням наведених обставин, враховуючи погодження сторонами істотних умов кредитного договору, колегія суддів вважає обгрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за користування кредитними коштами в загальній сумі 6082,08 грн були нараховані виходячи з одного з погоджених сторонами у Паспорті споживчого кредиту типів кредитного продукту з поточною процентною ставкою 44,4% та простроченою процентною ставкою 88,8%.

Перевіривши вказаний розрахунок, апеляційний суд вважає його правильним, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками підлягають задоволенню, сума нарахованих відсотків в розмірі 6082,08 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк».

Заочне рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за відсотками у розмірі 6082,08 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Звертаючись з позовом, банк сплатив судовий збір в сумі 2270 грн (а.с. 1), а за апеляційний розгляд справи - 3405 грн (а.с. 37). Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» судового збору підлягає зміні шляхом збільшення суми стягнутого судового збору з 1519,31 грн до 2270 грн. За розгляд справи в суді апеляційної інстанції з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3405 грн.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч.1 п.1,4, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - задовольнити.

Заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором б/н від 04.01.2020 - скасувати та задовольнити вимоги в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (, м.Дніпро, вул.Батумська, буд.11, інд. 49074) заборгованість за відсотками за кредитним договором б/н від 04.01.2020 в розмірі 6082 (шість тисяч вісімдесят дві) грн 08 коп.

Заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2021 року в частині стягнення судового збору змінити, збільшивши суму судових витрат, що стягуються з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" з 1519,31 грн до 2270 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (, м.Дніпро, вул.Батумська, буд.11, інд. 49074) 3405 грн судового збору, сплаченого за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст. 389 ЦПК України

Судді Чернігівського апеляційного суду

Боброва І.О.

Шитченко Н.В.

Мамонова О.Є.

Повний текст постанови суду складений 01.11.2021.