РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7687/20

Номер провадження 2-п/495/49/2021

21 вересня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Братків І.І.,

за участі секретаря судового засідання Коліниченко Н. О.,

представника відповідача Голушка О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики у розмірі 81000 грн та судові витрати.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що з 2017 по 2019 роки між нею та відповідачем були укладені договори позики на загальну суму 3000 доларів США. На підтвердження укладання договорів позики відповідачем була складена розписка у вигляді СМС повідомлень. Також на підтвердження факту передачі їй грошей позивач надала роздруківки з ОСОБА_3 (міжнародна компанія з пересилання грошей). Порядок та строки повернення були чітко визначені. Після спливу цього терміну позивач неодноразово зверталася до відповідача щодо повернення зазначеної суми, але остання весь час ухилялася, покликаючись на тяжке матеріальне становище. Відтак, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2021 відкрито провадження у цивільній справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження.

16.02.2021 Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області прийнято заочне рішення, відповідно до якого позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення суми боргу задоволено. Стягнено із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 81000 грн.

09.07.2021 адвокатом Голушкою Олесею Михайлівною в інтересах ОСОБА_2 подана заява про перегляд заочного рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

Ухвалою суду від 27.07.2021 заяву адвоката Голушка Олесі Михайлівни в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задоволено. Заочне рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.02.2021 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу скасовано.

Позивач подала заяву (вх. № Е-5015//21-Вх) про розгляд справи без її присутності.

Представник відповідача підтримала позицію своєї довірительки, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених в заяві про перегляд заочного рішення.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Поняття договору позики визначено статтею 1046 ЦК України, згідно з якою за цим договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 2 ст. 1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем надано роздруківку переписки в месенджері «Viber» на підтвердження позовних вимог, проте, з вказаної роздруківки неможливо встановити, чи дійсно переписка велася саме між позивачем та відповідачем. Окрім того, у повідомленнях відсутні дати, немає чіткого визначення сум грошей, про які йде мова.

Щодо підтвердження факту передачі грошей роздруківками Western Union (а.с. 5, 6, 7). Копії квитанції «WesternUnion» викладені іноземною мовою, що позбавляє суд можливості зрозуміти їх зміст. До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

В той же час позивач не надала суду інших належних та допустимих доказів, що гроші були передані відповідачу та договір був фактично укладеним. Також, позивачем не доведено, що грошові кошти саме у розмірі 81000 грн. були отримані відповідачем та станом на час звернення з позовом вони не повернуті позивачу.

Отже, аналізуючи подані сторонами по справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами факт укладення договору позики та перерахування грошових коштів саме у розмірі 3000 доларів США чи 81 000 грн, а тому в позові слід відмовити в повному обсязі.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 15, 215, 234, 235, 251, 255 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення суми боргу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний.

Суддя І. І. Братків

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлений 27.09.2021