ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 668/314/15-ц Номер провадження: 22-ц/819/1776/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач)суддів:Воронцової Л. П. Ігнатенко П.Я.
Склярська І.В.
секретарСавицька А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 06 листопада 2014 року належний йому автомобіль Skoda Rapid, реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_2 , який керував належним відповідачеві трактором ЮМЗ-6, реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом 2ПТС-4, реєстраційний номер НОМЕР_3 ,, здійснюючи буксирування транспортного засобу САЗ-3502, реєстраційний номер НОМЕР_4 , трос якого не був обладнаний сигнальними щитками або прапорцями, у порушення п.п.16.11, 23.1, 23.3 Правил дорожнього руху, на перехресті вулиць 200-річчя Херсона і Блюхера у м. Херсоні, рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги в русі автомобілю Skoda Rapid, реєстраційний номер НОМЕР_5 під його керуванням, внаслідок зазначеного автомобіль останнього здійснив наїзд на трос і зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2014 року встановлена вина ОСОБА_2 у порушенні ПДР, що спричинило ДТП .

На момент скоєння ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем та виконував трудові обов`язки, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована не була.

З урахуванням уточнених позовних вимог та висновку судової авто-товарознавчої експертизи від 28 вересня 2015 року №246 просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 53066,26 грн., з яких: 44898,32 гривень - відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля Skoda Rapid, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 8167,94 гривень - відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок втрати товарної вартості автомобіля, 557,70 гривень - відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та судові витрати.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 червня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 53 066,26 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 550 гривень та за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 557 гривень.

В апеляційній скарзі АТ «Укрзалізниця» зазначає, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, в силу чого воно є незаконним та необґрунтованим.

В обґрунтування скарги посилається на те, що суд вказав на відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про грубу необережність позивача, при цьому не врахував судову практику з цього питання, а саме, постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду країни з розгляду цивільних і кримінальних справа від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд мав можливість оцінити характер дій ОСОБА_1 (з якою швидкістю він їхав, чи мав можливість виявити перешкоду, для чого необхідно призначити автотехнічну експертизу, у проведенні якої йому відмовлено), як відмовлено і у допиті свідка ОСОБА_3 водія автомобіля, який буксирував ОСОБА_2 і бачив обставини ДТП.

Суд також проігнорував позицію Верховного Суду по справі про ДТП, яка викладена в постанові від 19.05.2020 по справі № 490/10025/17 про те, що грубе порушення учасником дорожнього руху правил саме по собі не виключає винуватість іншого учасника руху і створення небезпеки учасником дорожнього руху, яку водій був у стані виявити, не звільняє того від обов`язку вжити заходи необхідні для уникнення або зменшення шкідливих наслідків від створеної небезпеки.

Необґрунтованим є і висновок суду про те, що порушень правил дорожнього руху позивачем під час керування автомобілем судом не встановлено, а технічна неможливість уникнути зіткнення у конкретній обстановці не може розглядатись як груба необережність потерпілого, для встановлення обставин, на які вказує суд, необхідна експертиза.

Суд також безпідставно послався на відповідь Херсонського будівельно-монтажного експлуатаційного управління від 29.12.2014 № 02/4896, як доказ визнання відповідачем вини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, оскільки вина особи встановлюється лише судом або працівником патрульної поліції.

Суд неправильно посилається на експертний висновок № 246 від 28.09.2015 року судової автотоварознавчої експертизи з визначення матеріальної шкоди, оскільки він ґрунтується на висновку № Вз- 479 експертного автотоварознавчого дослідження від 08.12.2014 щодо характеру і об`єму пошкоджень автомобіля і їх фотографічних зображень, яке судом не було взято до уваги як доказ., і тому що даний висновок зроблено у експертизі, яка призначена судом за клопотанням третьої особи ОСОБА_2 .

Скаржник зазначає, що суд необґрунтовано відхилив його доводи про те, що позивач не надав належні докази на підтвердження проведення відновлювального ремонту автомобіля, оскільки пошкодження, які зазначені у довідці ДАЇ, протоколі огляду технічного стану транспортного засобу та акті виконаних робіт, який суд прийняв, як доказ, різняться між собою у кількості зазначених у них пошкоджень, та не взяв до уваги великий проміжок часу, що минув від дати ДТП до дати огляду ТЗ експертом та спеціалістами ТОВ «Автоцентр Херсон», внаслідок чого можна зробити висновок про те, що позивач пошкодив автомобіль у період з 06 листопада 2014 року по 01 грудня 2014 року.

Також відповідач посилається у скарзі на те, що заподіяння пошкоджень, вказаних у висновку експерта №Вє-479 правої задньої боковини кузова автомобіля позивача та їх характер, у ситуації, що виникла під час ДТП було неможливо та припускає, що деякі із зазначених пошкоджень могли бути заподіяні під час огляду автомобіля експертом, незважаючи на те, що у висновку експерта №Вз-479 від 08.12.2014 року огляд ТЗ був візуальний, але фото, долучені до висновку свідчать, що деякі деталі знімалися, в тому числі і панель приборів, пошкодження могли виникнути при знятті.

Суд повинен був дати оцінку кожному пошкодженню автомобіля, за яких обставин і як вони могли утворитися.

Скаржник зазначає, що позивач не довів суму збитків від пошкодження його автомобіля під час ДТП 06.11.2014 року працівником АТ «Укрзалізниця». Докази, надані позивачем суду, суперечливі. Під час розгляду справи ці суперечності не були усунені.

Відповідач у скарзі посилається на те, що в діях ОСОБА_1 була груба необережність, яка виявилась в його діях, а саме: порушенні п.п. б, п.2.3 п.12.1..;п.12.3. ПДР.

ОСОБА_1 бачив трактор, який перетинав дорогу, по якій він рухався, і в той же час проігнорував вимоги ПДР : не був уважний/, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував відповідно на її зміну виїзд трактора з причепом з другорядної дороги, не вибрав безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки , яка склалася на той момент, негайно не зменшив швидкість руху аж до зупинки автомобіля. Перехрестя, на якому сталося ДТП не регульоване, перед ним встановлено знак «Пішохідний перехід», який у склавшійся дорожній обстановці було проігноровано ОСОБА_1 .

Скаржник наголошує, що ОСОБА_1 був спроможний виявити перешкоду у вигляді тросу, якби був більш уважним та їхав зі швидкістю, яка б дозволила йому вчасно і правильно реагувати на зміну дорожньої обстановки.

Відповідач зазначає, що суд необґрунтовано стягнув із нього витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 557 грн, оскільки не прийняв його як доказ.

Відповідач просив суд скасувати рішення, прийняти нове, яким повністю відмовити ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог., стягнути з нього на користь АТ «Укрзалізниця» витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мусулевський А.А., зазначає, що суд, дотримавшись норм матеріального і процесуального права, ухвалив законне і обґрунтоване рішення, підстави скасування якого відсутні, а доводи відповідача є безпідставними і необґрунтованими, просив скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник АТ «Укрзаліцниця» Мишак Е.А. наполягав на задоволенні апеляційної скарги з підстав, зазначених у ній, третя особа ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, позивач ОСОБА_1 і його представник доводи апеляційної скарги не визнали з підстав, зазначених у відзиві, наголосили про те, що справа перебуває на розгляді в суді 7 років поза розумними строками, непогодження відповідача з характером і об`ємом пошкоджень автомобіля , вказаними у акті огляду автомобіля під час відновлювального ремонту, які на думку відповідача є ідентичними з пошкодженнями, зазначеними у протоколах огляду автотоварознавчого дослідження і експертного висновку є надуманим і голослівним, оскільки як відповідач, так і третя особа, повідомлялися про дату, місце і час проведення огляду автомобіля під час проведення автотоварознавчого дослідження ( ОСОБА_1 направляв їм повідомлення заказним відправленням), а при огляді автомобіля судовим експертом Корчевським Р.В. були присутні представник відповідача і ОСОБА_2 , і зауважень з цього приводу не заявляли.

Протокольно ухвалою суду у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Сідєльнікової Є.І. про призначення автотехнічної експертизи , поданого до суду апеляційної інстанції 13.10.2021 відмовлено, як такого, що заявлено з порушенням норм процесуального права, оскільки ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржував.

Заслухавши доповідача, учасників справи, що з`явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши законність рішення суду в межах зазначених у статті 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу АТ» Укрзалізниця» не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договору підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно приписів статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки , відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.(частина 1 статті 1172 ЦК України).

Відповідно до положень статі 22 ЦК України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, відповідно до приписів статті 1192 ЦК України, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 06 листопада 2014 року близько 14год. 25 хв. у м. Херсоні на перехресті вулиць 200 річчя Херсона і Блюхера сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів ЮМЗ-6, реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом 2ПТС-4 реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 і автомобіля Skoda Rapid реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль останнього наїхав на трос і зазнав механічних пошкоджень.(т.1 а.с.6-10).

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2014 року, яка є чинною, ОСОБА_2 визнано винним у порушенні п. п. 16.11, 23.1, 23.3 Правил дорожнього руху і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, за те, що він, керуючи вище зазначеним транспортним засобом, трос якого не був обладнаний сигнальними щитками та прапорцями на перехресті вулиць 200-років Херсону і Блюхера, рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги в русі автомобілю , під керуванням ОСОБА_1 (т.1 а.с.7)

Згідно інформації, наданої Державною інспекцією сільського господарства в Херсонській області від 23.01.2015, трактор колісний ЮМЗ 6 номерний знак НОМЕР_6 зареєстровано за Херсонським БМЕУ - 4 Одеської залізниці.(т.1 а.с.55).

Відповідно до наказу № 203/ос від 05.09.2008 Державної адміністрації залізничного транспорту Одеської залізниці Херсонського будівельно-монтажного експлуатаційного управління №4 ОСОБА_2 прийнятий на роботу трактористом 3 розряду за безстроковим договором .(т.1 а.с.51).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Skoda Rapid НОМЕР_1 2013 року випуску його власником є ОСОБА_1 (т.1 а.с.5).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 08 грудня 2014 року № Вз -479 по визначенню вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, виконаного експертом Херсонської Торгово-промислової палати вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 45 943,69 грн., вартість матеріальної шкоди заподіяної власнику ТЗ складає 53 401,47 грн., у тому числі величина втрати товарної вартості ТЗ - 7 457,78 грн. (т.1 а с. 11-34). Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №949 від 02.12 2014 ОСОБА_1 сплачено за проведення дослідження 557,70 грн.

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 і третьої особи ОСОБА_2 , які заперечували розмір заподіяної позивачу майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, судом першої інстанції було призначено судову автотоварознавчу експертизу, згідно висновку якої № 246 від 28.09.2015 , складеної Херсонським відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз вартість матеріальної шкоди, завданої власнику ТЗ внаслідок ДТП станом на 08.12.2014 становить 53 066,26грн., розмір втрати товарної вартості становить 8 167,94грн.(т.1 а. с.125-147).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та відхиляючи доводи відповідача і третьої особи суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази, які б свідчили про грубу необережність позивача, порушень Правил дорожнього руху під час керування позивачем транспортним засобом не встановлено, а технічна неможливість уникнути зіткнення, у конкретній обстановці, не може розглядатися як груба необережність потерпілого, обсяг і характер пошкоджень, спричинених автомобілю саме під час ДТП встановлені і перевірені судом, зокрема на підставі висновку судової автотоварознавчої експертизи від 28 вересня 2015 року №246, який взято судом за основу визначення вартості заподіяної позивачеві шкоди, а також письмових доказів та пояснень сторін, доказів, які б заперечували розмір позовних вимог, суду не надано, відповідачем і третьою особою обставини, на які вони посилалися, як на підставу своїх заперечень , не доведено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, оскільки до нього він дійшов повно і всебічно встановивши обставини справи, правильно застосувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінивши надані сторонами докази із дотриманням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця» про те, що суд першої інстанції, зазначивши про відсутність доказів, які б свідчили про грубу необережність позивача, не врахував судову практику з даного питання -постанову Пленуму ВССУ від 01.03.2013 №4 та позицію Верховного Суду у кримінальній справі у постанові від 19.05.2020 №490/10025/17 і мав можливість оцінити характер дій ОСОБА_1 у дорожній ситуації, що склалася на момент ДТП, для чого необхідно було призначити автотехнічну експертизу і допитати свідка ОСОБА_3 , автомобіль якого буксирував ОСОБА_2 підлягають відхиленню за необґрунтованістю і безпідставністю.

Відповідно до приписів частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2014 року, яка є чинною, винним у порушенні Правил дорожнього руху, внаслідок яких сталася дорожньо-транспортна пригода визнано ОСОБА_2 , який приймав участь у розгляді справи, визнав свою вину у даному ДТП, не зазначав про порушення іншим учасником ДТП ОСОБА_1 ПДР, не просив суд призначити у адміністративній справі автотехнічну експертизу. Не зазначали ні ОСОБА_2 , ні свідок ОСОБА_3 про порушення ПДР водієм ОСОБА_1 і в своїх письмових поясненнях, викладених 06.11.2014 року при з`ясуванні працівниками ДАЇ обставин ДТП. (т.2 а. с.140-147).

Працівниками ДАЇ, за наслідками вказаної ДТП, протокол відносно ОСОБА_5 не складався і до адміністративної відповідальності він не притягувався.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що трос, яким ОСОБА_2 , буксирував автомобіль САЗ був невеликим у діаметрі «з палець» товщиною, тому був непомітним.

Конкретні докази, а не припущення, які б свідчили про порушення позивачем ПДР, відповідачем , у порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України суду не надано і про такі порушення вперше зазначив ОСОБА_2 та заявив клопотання про призначення автотехнічної експертизи у вересні 2017 року, після минування трьох років після ДТП , при повторному розгляді судом першої інстанції даної справи.

Представник відповідача Мишак Е.А., який представляв інтереси відповідача із самого початку судового процесу, клопотання про призначення у справі автотехнічної експертизи ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не заявляв, при тому , що при першому судовому розгляді справи відповідачем оспорювався розмір заподіяної позивачеві майнової шкоди та заявлялось клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, яке було задоволено судом.

Посилання відповідача на неврахування судом висновків, викладених у постанові Верховного Суду у кримінальній справі, яка не стосується обставин даної конкретної ДТП і не має приюдиційного значення у цій справі не відповідає положенням процесуального закону і підлягає відхиленню.

Доводи скарги відповідача про те, що суд безпідставно послався, як на доказ вини ОСОБА_6 на відповідь керівника відповідача, яким на час розгляду справи було Херсонське будівельно-монтажне експлуатаційне управління №4 підлягають відхиленню, оскільки грунтуються на власному неправильному тлумаченні відповідачем зазначеного судом, яке зводиться до врахування судом факту визнання відповідачем у вказаній відповіді вини ОСОБА_2 у ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд неправильно послався на висновок судової автотоварознавчої експертизи від 28.09.2015 № 246 при визначенні майнової шкоди, оскільки він ґрунтується на протоколі огляду і фотознімках, які зроблені при проведенні експертного автотоварознавчого дослідження від 08.12.2014 року № Вз-479 щодо характеру і об`єму пошкоджень автомобіля, яке судом , як доказ не взято до уваги, необґрунтовано відхилив доводи відповідача про те, що позивач не надав докази підтвердження проведення відновлювального ремонту автомобіля, оскільки пошкодження, які зазначені у довідці ДАЇ, протоколі огляду технічного стану ТЗ, акті виконаних робіт, різняться між собою у кількості зазначених пошкоджень, не взяв до уваги великий проміжок часу, що минув від дати ДТП до дати огляду ТЗ експертом та спеціалістами ТОВ «Автоцентр Херсон», що може свідчити про пошкодження автомобіля після ДТП, що деякі пошкодження, такі як: правої боковини, кузова автомобіля не могли виникнути в результаті даного ДТП, а могли бути заподіяні під час огляду автомобіля експертом і знятті останнім деяких деталей підлягають відхиленню, як такі що гуртуються на припущеннях, не ствердженні належними і допустимими доказами , спростовуються матеріалами справи.

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 пояснив, що лобове скло автомобіля було настільки пошкоджено, і це підтверджується світлинами, які містяться в матеріалах справи, що використовувати його не було ніякої можливості, і автомобіль зразу ж після ДТП був доставлений у спеціалізований центр «Шкода» у м. Херсоні.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення Херсонської Торгово-промислової палати про дату, місце і час проведення огляду належного позивачеві автотранспортного засобу та запрошення для участі у ньому представника відповідача було отримано останнім, про що свідчить штамп про реєстрацію вказаного повідомлення від 25.11.2014 №1631.(т.1 а. с.35).

Протокол огляду транспортного засобу №266 від 04.08.2015 року із зазначенням обсягу, переліку і характеру пошкоджень складено у присутності представника відповідача і ОСОБА_2 , які зауважень з приводу об`єму і характеру пошкоджень автомобіля не зазначали.(т.1 а. с. 139).

Подія ДТП мала місце 06.11.2014 року, 24.11.2014 винесено постанову суду в адміністративній справі, якою встановлено винну особу у ДТП, 25.11.2014 року відповідачу вручено повідомлення про проведення огляду автомобіля 01.12.2014 року , який проведено за участю представника СТО.(т.1 а. с.31-32).

Докази експлуатації позивачем автомобіля після ДТП і отримання певних, не конкретизованих пошкоджень в іншій ДТП, як і заподіяння певних пошкоджень внаслідок зняття експертом при огляді певних деталей, відповідачем суду не надано, а доводи скарги ґрунтуються на припущенні.

Доводи скарги про необґрунтоване стягнення з відповідача витрат позивача у зв`язку з проведенням автотоварознавчого дослідження, яке судом не взято як доказ розміру заподіяної останньому майнової шкоди підлягають відхиленню, оскільки відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертизи.

Оскільки суд задовольнив позовні вимоги позивача, то обґрунтовано стягнув на його користь і витрати по проведенню експертного автотоварознавчого дослідження.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що справа перебуває на розгляді в суді з грудня 2014 року, тобто майже сім років, що, безумовно, знаходиться поза розумним строком розгляду справи, вимоги про дотримання якого судами, передбачено цивільно-процесуальним законодавством України та гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на справедливий суд, складовою якого є розгляд справи у розумні строки.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, не стверджені доказами, висновки суду не спростовують і підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку , шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 29 жовтня 2021 року.

Головуючий Л.П.Воронцова

Судді : П.Я.Ігнатенко

І.В.Склярська