РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/4837/21

провадження у справі № 2/0285/1140/21

26 жовтня 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Літвин О. О.,

секретаря Клечковської М. М.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 06.11.2010, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання яких просить визначити разом з нею, а також стягнути на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_4 - 2510 грн., доньки ОСОБА_5 - 2013 грн., до їх повноліття.

На обґрунтування позову посилалася на те, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними є неможливим, шлюб існує формально, тому просила його розірвати, визначити місце проживання доньок разом з нею. Відповідач є батьком дітей, однак не виконує свої зобов`язання по їх утриманню, хоча є працездатною особою та може надавати матеріальну допомогу. Діти проживають разом з нею і вона сама піклується про них і забезпечує.

Позивачка в судовому засідання позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник вимоги визнали частково та просили стягувати з нього аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Вислухавши думки сторін, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2010 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати.

У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім`ї неможливим, проти чого відповідач не заперечив.

Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дітей, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Місцем проживання неповнолітніх дітей сторін суд визначає з матір`ю, оскільки спору про це не виникло.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України).

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від неї, та захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для життєдіяльності.

Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України).

Держава Україна, проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, реалізує його в одному із положень ст.182 СК України, якавстановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму з 01.07.2021 для дітей віком: до шести років - 2013 гривень, від шести до вісімнадцяти років - 2 510 гривень.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Обов`язки по вихованню, догляду, розвитку дитини значно більшою мірою виконуються тим з подружжя (з колишнього подружжя), з яким дитина проживає. Незважаючи на юридично закріплений принцип гендерної рівності (ч.6 ст.7 СК України), у переважній більшості випадків догляд за дитиною здійснює її мати. Разом з тим, суд наголошує, що обов`язок по утриманню дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одну матір.

Відповідач є здоровою, молодою особою 33років; працездатний, однак не працює та не здійснює заходів до пошуку роботи; інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має; не приймає участі у вихованні неповнолітніх дітей та не створює всі необхідні умови для їх розвитку і життя; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти.

Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів спільних дітей сторін, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи, визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; розмір середньої заробітної плати по Житомирський області (яка згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області станом на серпень 2021 року становить 11624 грн.); потребу позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку та зобов`язаний брати участь у забезпеченні благополуччя своїх дітей, - суд приходить до висновку, що він в змозі сплачувати аліменти в розмірі по 2 000 грн. щомісячно на кожну доньку. Така сума є реальною, не поставить відповідача у матеріальне становище значно гірше від положення дітей і позивачки, відповідатиме, як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Таким чином, позовна вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 13.09.2021.

Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу в сумі 908 грн. та таку ж суму на користь держави за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 160, 259, 263-265, 354 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянами України, зареєстрований 06.11.2010 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 301, розірвати.

Визначити місцем проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 (дві тисячі) грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

починаючи стягнення з 13 вересня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 01 листопада 2021 року.

Головуючий суддя О. О. Літвин