Справа № 219/946/2013-ц
Провадження № 2-п/219/78/2021
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2021 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Погрібна Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі № 219/946/2013-ц, 2/219/868/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, в якому просить скасувати заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.03.2013 року по справі № 219/946/2013-ц, 2/219/868/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 21.03.2013 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було винесено заочне рішення по справі № 219/946/2013-ц, 2/219/868/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 107399,75 грн. та судового збору в сумі 1074 грн., про яке заявник дізналася 11.10.2021 р., коли отримала копію вищевказаного заочного рішення суду поштовою кореспонденцією від Артемівського міськрайонного суду Донецької області. Заявнику було відмовлено в оформленні угоди купівлі-продажу будинку у м. Сіверськ, оскільки на нього накладена заборона на відчуження. При цьому, заявник не отримувала судових повісток, листів від виконавчої служби. З заочним рішенням незгодна, оскільки не має заборгованості перед банком.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, суд дійшов до таких висновків.

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.03.2013 року у справі № 219/946/2013-ц, 2/219/868/2013 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором задоволені у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк заборгованість за кредитним договором в сумі 107399,75 грн., а також, судовий збір у розмірі 1074 грн.

Станом на день винесення заочного рішення та отримання його копії відповідачем ОСОБА_1 була чинною редакція Цивільного процесуального кодексу України, яка визначала, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії (стаття 228 ЦПК України).

15.12.2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з вимогами ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Розгляд заяви здійснюється судом без повідомлення учасників справи.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з доданими документами. Копія заочного рішення була направлена рекомендованим листом на адресу місця її реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 . Вказаний лист був отриманий 28.03.2013 року (а.с.26,27).

Заява про перегляд заочного рішення суду направлена заявником ОСОБА_1 поштовою кореспонденцією 27.10.2021 р. та отримана судом 28.10.2019 року (а.с.44,46), тобто, після закінчення встановленого строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

При цьому, заявник не просить поновити їй процесуальний строк, встановлений законом, пропущений з поважних причин та не надає доказів отримання копії заочного рішення суду 11.10.2021 року.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також, стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

У п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Враховуючи, що заявником не заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, та не надано доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, не вбачається підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, тому заяву про перегляд заочного рішення, слід залишити без розгляду.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 260, 261, 284 , 260, 261 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі № 219/946/2013-ц, 2/219/868/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без розгляду.

Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Погрібна