Провадження № 2/127/3681/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Бевз О. І. звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини. Свій позов мотивувала тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначила, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони спільно не проживають, донька проживає разом з нею. На даний час позивач не має можливості працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною. Відповідач є працездатною особою, працює в м. Черкасах, де на даний час проживає, однак кошти на утримання не надає. За таких обставин просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою трьох років.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб.

Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, яка отримана ним, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 197, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 23 серпня 2019 року (а.с.3).

За даними ЄДРСР в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться справа про розірвання шлюбу між сторонами ( справа №127/21499/21).

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12 травня 2020 року (а.с.4).

Сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію ДЖГ МКП «Управляюча компанія «Київська» від 05 серпня 2021 року, № 1231.

За даними ЄДРСР судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 13 жовтня 2021 року по справі №127/21484/21 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2021 року і до досягнення повноліття.

Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Доказів протилежного відповідач не надав.

Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині виконання обов`язку по утриманню одного з них у разі проживання з нею ( ним ) дитини.

Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Як установлено судом дитина проживає разом з матір`ю.

Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини з якою проживає дитина, а тому відповідне право позивача є порушене та підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини.

Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу. Суд звертає увагу, що доказів неможливості надання такої допомоги чи знаходження на його утриманні інших осіб відповідачем не надано, тому суд, з урахуванням наявності малолітньої дитини, на яку стягуються аліменти за рішенням суду у справі №127/21484/21, вважає справедливим встановлення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років, що, забезпечуватиме потреби позивачки в її утриманні.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 79 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 17 серпня 2021 року.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 908,00 грн судового збору.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд зважає, що відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з врахуванням чинників по фактичним обставинам, визначеним частиною четвертою вказаної статті.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, суд враховує, що позивач скористалася допомогою адвоката, про що свідчить договір про надання правової допомоги від 26 липня 2021 року № 29 з додатком №1 до договору, який містить детальний опис витрат, сплатила за його послуги кошти в розмірі 2000 грн, з яких: 1000 грн - за надання правничої допомоги щодо розірвання шлюбу та 1000 грн - за надання правничої допомоги щодо стягнення аліментів ( з урахуванням двох позовів), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №22 від 26 липня 2021 року на суму 2000 грн.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 500 грн. На думку суду, вказані витрати відповідача на правничу допомогу пов`язані з розглядом справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, про їх не співмірність інша сторона не заявляла, а тому суд вважає за можливе стягнути їх з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 79, 80, 84 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на її утримання в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 17 серпня 2021 року, і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави 908,00 грн судового збору та на користь ОСОБА_1 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: