МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
______________________________________________________________
Справа № 534/ 1153/19
Номер провадження № 2/521/812/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

судді Маркарової С.В.

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу

позивач : Борд Єфім

відповідач : ОСОБА_1

предмет позову : стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 09.02.2019 року за договором позики передав відповідачу грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США.

Строк повернення грошей обумовлений сторонам за першою вимогою позикодавця.

Зобов`язання за договором в частині повернення грошей відповідач, однак, не виконав.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача спірні грошові кошти.

Окрім задоволення позовних вимог позивач просив присудити на свою користь судові витрати на оплату судового збору, правничу допомогу.

В процесі розгляду справи позивач позов підтримав.

Відповідач позов не визнав, стверджуючи, що він не є доведеним позивачем.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, надані сторонами, суд вважає, позов підлягає задоволенню з наступних підстав :

Судом встановлено, що між сторонами 09.02.2019 року укладений договір позики, за яким ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 30 000 доларів США., а останній зобов`язався повернути грошові кошти.

Строк повернення грошей обумовлений сторонами п`ять днів після першої вимоги позикодавця.

Факт укладення договору, передачі спірних грошей підтверджуються розпискою від 09.02.2019 року.

17.04.2019 року позивач звернувся із письмовою вимогою до відповідача про повернення позики, що підтверджується поштовими повідомленнями Укрпошта (накладна 959 від 22.04.2019 року).

На час вирішення спору зобов`язання за договором в частині повернення грошей відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір укладений в простій письмовій формі, що не суперечить вимогам закону.

За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Обов`язкове нотаріальне посвідчення договору законом не передбачено.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Так, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Розписка про отримання в борг грошових коштів за своєю суттю є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Факт укладення договору позики, складання, підписання тексту розписки, фактичного отримання спірних грошей відповідачем не спростований.

При вирішенні спору суд враховує, що відповідачем допущена недобросовісна поведінка під час процедури доказування, зокрема, вибіркове подання доказів в частині встановлення особи відповідача (частини копія закордонного паспорту, копія нового паспорту відповідача, тощо).

Безпідставними є і посилання відповідача на факти перетину, не перетинання ним державного кордону України, як підстава відмови у позові, оскільки місце складання розписки остання не містить.

Сама по собі розписка сумнів з приводу її достовірності у суду не викликає.

Вимоги ч.5 ст. 95 ЦПК України щодо письмового доказу позивачем дотримані.

Так, суд погоджується із доводами позивача про фактичне порушення його прав.

На час звернення позивача до суду через неналежне виконання відповідачем умов договору позики існує борг у розмірі 30 000 доларів США.

При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтованими та доведеними ним в процесі розгляду справи, порушене право встановленими.

При вирішенні спору суд враховує також, що за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Зазначене узгоджується із статтею 5 ЦПК України.

Так, при обранні судом в межах позовних вимог ефективного способу захисту права суд враховує, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Стягнення боргу в валюті зобов`язання в даному випадку є ефективним способом захисту прав позивача (Велика Палата ВС, справа № 373/2054/16).

Судові витрати на оплату судового збору в розмірі 7891 грн. 41 коп., документально підтверджені позивачем за квитанцією №64951 підлягають присудженню на його користь в порядку ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.

В порядку ст.139 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вимоги частини 8 статті 141 ЦПК України позивачем дотримані, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом позивачем не наданий.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 30.000 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 судовий збір 7 891 грн. 41 коп.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст. 352, 354 ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 13.10.2021 року

29.09.21