Провадження № 2/344/139/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Татарінової О.А.

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ТОВ «Іфкомсервіс» про відшкодування збитків, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ТОВ «Іфкомсервіс» про відшкодування збитків. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить приміщення цокольного поверху в плані літер А приміщення II, III, IV, V, VI, VII загальною площею 152,3 м2, які знаходяться за адресою: будинок АДРЕСА_1 , згідно договору про поділ нерухомого майна від 23.09.2015 року. В даних приміщеннях позивач проводив ремонт та планував відкрити тренажерний зал. 19 серпня 2016 року позивачем виявлено, що всі приміщення цокольного поверху II, III, IV, V, VI, VII загальною площею 152,3 м2, які знаходяться за адресою: будинок АДРЕСА_1 , затоплені. Також побачив, що по фасаду будинку АДРЕСА_1 між першим та цокольним поверхом тече вода. Так як він зробив гідроізоляцію свого цокольного поверху, щоб захистити приміщення від потрапляння води зовні, через залиття його приміщення зверху його цокольний поверх став басейном. Залито було всі приміщення, замокший гіпсокартон на стінах, на гіпсокартоні, який знаходився на стелі, стояла вода. Він звернувся до експлуатуючої організації ТОВ «ІФКОМСЕРВІС» та в його присутності посадові особи ТОВ«ІФКОМСЕРВІС» виявили та зафіксували факт затоплення цокольних (підвальних) приміщень, які знаходяться в його приватній власності. Крім того посадові особи ТОВ «ІФКОМСЕРВІС» виявили причину затоплення, про що ними був складений акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 19.08.2016 року. Згідно Акту причиною затоплення нежитлового підвального приміщення цокольного поверху II, III, IV, V, VI, VII послужило обрив шлангу гарячої води на приспособленні для миття голови, у приміщенні перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 . Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта власником нежитлових приміщень № 1,2,3,4, які знаходяться за адресою: будинок АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , свідоцтво про право власності, б/н, від 05.11.2010р. Крихівецька сільська рада. ОСОБА_4 переобладнав та використовує свої нежитлові приміщення, які належать йому на праві власності, як перукарню, про що укладено договір №1-(перукарня) про надання житлово-комунальних послуг власнику квартири АДРЕСА_1 від 05.12.2012 року. Згідно предмету зазначеного договору ОСОБА_4 доручив, а ТОВ «ІФКОМСЕРВІС» прийняв на себе надання ЖК послуг, з метою обслуговування квартири АДРЕСА_1 . Крім того, 19.08.2016 року під час роботи посадових осіб ТОВ «ІФКОМСЕРВІС» до приміщення перукарні прибула фізична-особа підприємець ОСОБА_3 , яка заявляла, що вона є власником приміщення перукарні та бажає взяти участь в обстеженні причини затоплення та затоплених приміщень, про що в акті були внесені відповідні дані. В подальшому ФОП ОСОБА_3 , ознайомившись з Актом відмовилася підписати Акт, про що зазначено в Акті. Також ФОП ОСОБА_3 подала заяву від 19.08.2016 року до експлуатуючої організації ТОВ «ІФКОМСЕРВІС» про підтоплення приміщення перукарні «ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 . Згідно, виданого ФОП ОСОБА_3 , Акту причиною затоплення нежитлового приміщення перукарні «ІНФОРМАЦІЯ_1» став обрив шлангу гарячої води на приспособленні для миття голови, яка знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 . З метою визначення розміру шкоди заподіяної позивачу, як власнику нежитлового цокольного приміщення він звернувся до суб`єкта оціночної діяльності, на підставі поданої ним заяви, був укладений договір на проведення незалежної оцінки, з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику нежитлового підвального приміщення цокольного поверху. Відповідно до Звіту визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику нежитлового приміщення, внаслідок залиття, загальною площею 152,3 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за АДРЕСА_2 вартість матеріального збитку завданого власнику складає 144 130,30 грн. На даний час ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 ігнорують позивача, будь-яких дій щодо відшкодування матеріальних збитків не вчиняють. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдані внаслідок затоплення матеріальні збитки в сумі 144 130,30 грн., судові витрати на проведення оцінки визначення розміру матеріального збитку в розмірі 3 000,00 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 14 000,00 грн., та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1611,30 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11 жовтня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ФОП ОСОБА_3 (т.1 а.с.97).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14 листопада 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ТОВ «Іфкомсервіс» (т.1 а.с.167).

16 січня 2017 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення, яку обґрунтував тим, що він є власником нежитлових приміщень №1,2,3,4, які знаходяться за адресою: будинок АДРЕСА_1 . 01 січня 2016 року ним було укладено договір оренди нежитлового приміщення з ФОП ОСОБА_3 для розміщення салону краси. В серпні 2016 року було встановлено, що ФОП ОСОБА_3 затопила приміщення за адресою АДРЕСА_1 . У зв`язку із затопленням приміщення ФОП ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . З серпня місяця 2016 року по сьогоднішній день ФОП ОСОБА_3 не відшкодувала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 завдані збитки. В серпні 2016 р. всі приміщення цокольного поверху ІІ, III, IV, V, VI, VІІ загальною площею 152,3 м2, які знаходяться за адресою: будинку АДРЕСА_1 , затоплені. Згідно з актом експлуатуючої організації ТОВ "ІФКОМСЕРВІС" причиною затоплення нежитлового підвального приміщення цокольного поверху ІІ, ІІІ, IV, V, VI, VІІ послужив обрив шлангу гарячої води на приспособленні для миття голови, у приміщенні перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до Звіту визначення розміру матеріального збитку завданого власнику нежитлового приміщення, внаслідок залиття, загальною площею 152,3 м2 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вважає, що вартість матеріального збитку завданого власнику складає 144 130,30 грн. Згідно договору оренди нежитлового приміщення, який укладений 01 січня 2016 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , орендар несе відповідальність, у разі завдання шкоди майну орендодавця чи майну інших осіб, яка була спричинена в процесі експлуатації об`єкта оренди. Відповідач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає. Крім того, неправомірними діями Відповідача ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Просить суд, зобов`язати ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_2 завдану матеріальну та моральну шкоду, та зобов`язати ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду, а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір (т.1 а.с. 180-182).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2017 року об`єднані в одне провадження позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 та ТОВ «Іфкомсервіс», про відшкодування збитків та компенсація моральної шкоди справи № 344/10878/16-ц і вимоги справи № 344/576/17 за зустрічним позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення (т.1 а.с. 219).

27 січня 2017 року ОСОБА_2 подав до суду уточнену зустрічну позовну заяву, якою просить зобов`язати ОСОБА_3 , відшкодування завданої матеріальної шкоди на користь Позивача в розмірі 1000,00 грн.; зобов`язати ОСОБА_3 відшкодування завданої матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1 в розмірі 10000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Позивача відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн. (т.1 а.с. 199-201).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14 травня 2018 року по даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу (т.2 а.с.34-35).

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили суд позов задовольнити. Зустрічний позов не визнали, вважали його необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представник первісний позов не визнали, та просили задовольнити зустрічний позов в повному обсязі.

Третя особа ФОП ОСОБА_3 за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні первісного та зустрічного позову.

Представник третьої особи ТОВ «Іфкомсервіс» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Свідок ОСОБА_7 надав суду пояснення, що ОСОБА_1 є його знайомим. 19.08.2016 року він на прохання ОСОБА_1 приїхав на АДРЕСА_1 та побачив затоплення приміщення. Зі стелі капала вода та була велика пляма. Світло було виключено. На допомогу приїхав ОСОБА_8 і вони збирали воду у відра. Всі приміщення були затоплені. Зі слів ОСОБА_1 йому стало відомо, що вода текла з перукарні, яка знаходилась на першому поверсі. З перукарні були винесені крісла. В затопленому приміщенні було багато води і вони відрами виносили воду на вулицю, а також збирали трямками воду. Він бачив, що у двох перших кімнатах капало зі стелі. У даному приміщенні був зроблений ремонт, яке було там обладнання він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_9 надав суду пояснення, що ОСОБА_1 є його знайомим. Зазначив, що 19.08.2016 року, приблизно о 12.00 год. до нього подзвонив ОСОБА_1 та повідомив, що його приміщення на АДРЕСА_1 затоплено. Він приїхав до ОСОБА_1 приблизно о 16 год. та побачив, що на вході на стіні була велика пляма. З розеток текла вода, по стелях плями. Під вечір закінчили збирати воду. Вода була у всьому приміщенні, зокрема: на багетах, стелі. В першій, другій кімнаті та по стінах текла вода. В приміщенні знаходились коробки з тренажерами.

Свідок ОСОБА_8 надав суду пояснення, що ОСОБА_1 є його другом. Зазначив, що 19.08.2016 року до нього подзвонив ОСОБА_1 та попросив його приїхати до нього в с.Крихівці. Він приїхав на місце біля 16.00 год. та побачив ОСОБА_1 , його дружину, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 . У приміщенні не було світла. Вони вичерпували воду з приміщення. Вода була на підлозі та капала зі стелі. Меблів у приміщенні не було, а були будівельні матеріали, а саме: шпаклівка, гіпсокартон, клей. В останній кімнаті була мокра підлога, однак води не було. Вода капала в першому приміщенні.

Свідок ОСОБА_10 надав суду пояснення, що 28.09.2016 року він був у приміщенні ОСОБА_1 . З метою огляду наслідків затоплення, підрахунку вартості будівельних матеріалів і робіт. В приміщенні води не було. Стеля була на гіпсокартоні. На стелі була пляма і грибок. Він визначив вартість будівельних матеріалів на відновлення пошкоджень у розмірі 2191,98 грн. та вартість будівельних робіт у розмірі 8000 гривень.

Свідок ОСОБА_11 надала суду пояснення, що вона проживає в будинку, де сталось затоплення приміщення. Після сильних опадів підвал будинку був затоплений. В 2014 році та в 2016 році на кошти мешканців відкачували воду з підвалу будинку.Про затоплення вона дізналася від працівників перукарні.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта власником нежитлових приміщень № 1,2,3,4, які знаходяться за адресою: будинок АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , свідоцтво про право власності, б/н, від 05.11.2010р. Крихівецька сільська рада.

З Договору №1-(перукарня) про надання житлово-комунальних послуг власнику квартири (перукарні), загальною площею 41,7 в будинку АДРЕСА_1 від 05.12.2012 року вбачається, що ТОВ «Іфкомсервіс» в особі директора Федунишина В.М., що діє на підставі статуту з однієї сторони та ОСОБА_2 , що є власником квартири (перукарні) загальною площею 41,7 в буд. АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №САЕ187495 від 05.11.2010 року виданого на підставі рішення МВК зареєстрованого Івано-Франківським ОБТІ 05.11.2010 року за №27902970 уклали цей договір про те, що споживач ( ОСОБА_2 ) доручає, а виконавець (ТОВ «Іфкомсервіс») приймає на себе надання житлово-комунальних послуг за вичерпним переліком, наведеним у додатку №1 до цього договору, який являється його невідємною частиною, з метою обслуговування квартири АДРЕСА_1 , а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати ці послуги за встановленими тарифами, а також не створювати виконавцю перешкод у наданні послуг (т.1 а.с.11-13).

В додатку №1 до договору про надання житлово-комунальних послуг від 28.11.2012 року визначено типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який підписано виконавцем в особі директора ТзОВ «Іфкомсервіс» та споживачем ОСОБА_2 (т.1 а.с.14).

23 вересня 2015 року був укладений договір про поділ нерухомого майна між ОСОБА_12 , Сторона-1 та ОСОБА_1 , Сторона-2, відповідно до якого вони як учасники спільної часткової власності на нежитлові приміщення, розташовані в АДРЕСА_1 , які мають такі технічні характеристики: літ. "А" - нежитлові приміщення (вбудовані) № 1, II, III, IV, V, VI, VII загальною площею 206,9 кв. - надалі в договорі приміщення, які належать ОСОБА_12 - 26/100 ідеальних частки, ОСОБА_1 - належить 74/100 частки, домовляються про виділення в натурі та поділ між ними зазначених вище приміщень ( т.1а.с.6).

01 січня 2016 року був укладений договір оренди нежитлового приміщення між ФОП ОСОБА_2 , Орендодавцем, та ФОП ОСОБА_3 , Орендарем, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар бере у тимчасове оплатне користування нежитлове приміщення площею 41 м. кв. за адресою: будинок АДРЕСА_1 , строк якого, згідно пункту 4.1 складає 12 місяців з моменту прийняття об`єкта. (т.1а.с.94).

З пункту 1.2. Договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2016 року вбачається, що стан приміщення, що орендується на момент передачі в оренду: придатне для використання. Приміщення, що орендується обладнане індивідуальним опаленням, всіма комунікаціями необхідними для його експлуатації за призначенням.

З пункту 2 зазначеного вище договору встановлено, що приміщення, що орендується надається орендарю для розміщення салону краси.

В пункті 7.1. Договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2016 року зазначається, що орендар несе відповідальність у разі завдання шкоди майну орендодавця чи майну інших осіб, яка була спричинена в процесі експлуатації об`єкта оренди.

Як вбачається з Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення,гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 19 серпня 2016 року комісія у складі представників ТОВ «ІФКОМСЕРВІС» виявили та зафіксували факт затоплення нежитлового підвального приміщення № II, III, IV, V, VI, VII (підвал) (залито стелю,стіни,та підлогу). Причиною залиття є обрив шлангу гарячої води на приспособленні для миття голови, у приміщенні перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 ( т.1 а.с.7).

19.08.2016 року ОСОБА_3 подала заяву до експлуатуючої організації ТОВ «ІФКОМСЕРВІС» про підтоплення приміщення перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 (т.1 а.с.15).

Згідно Звіту № 16/06/08 від 22.08.2016 року суб"єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_13 про визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику нежитлового приміщення, внаслідок залиття, зальною площею 152,3 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість матеріального збитку завданого власнику складає 144 130,30 грн.(т.1 а.с.19-68).

Як вбачається з довідки від 05.10.2016 № 89/04-06, ТзОВ «ІФКОМСЕРВІС» за період з 2010 року по даний час з приводу підтоплення дощовими та підземними водами в підвальних приміщеннях житлового будинку АДРЕСА_1 ніхто не звертався (т.1а.с.92).

Із довідки про кількість та вартість холодної води, спожитої ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 перукарня «Все ІНФОРМАЦІЯ_1» вбачається, що в серпні 2016 року було оплачено 124,24 грн. за 13,39 куб.м. холодної води (т.1 а.с.149).

19.10.2016 року складено акт звіряння взаємних розрахунків за період: 01.01.2016-19.10.2016 року між ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» і ФОП ОСОБА_2 за договором №11418СJH8DAP016 від 04.01.2016 року, який підписаний фахівцем з реалізації 1 кат. ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» ОСОБА_14 (т.1 а.с.108-109).

З листа директора філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» «Лисецький РЕМ» Данилюка С.Б. від 21.10.2016 року вбачається, що за період з 01.01.2016 по даний час оплата за електроенергію в нежитлових приміщеннях, які перебувають у приватній власності ОСОБА_2 , що знаходяться за адресою: будинок АДРЕСА_1 здійснювалась безпосередньо підприємцем ОСОБА_2 (т.1 а.с.119, 120-128).

З листа директора ТОВ «ІФКОМСЕРВІС» ОСОБА_15 від 27.10.2016 року вбачається, що оплата за житлово-комунальні послуги, за квартиру власником якої є ОСОБА_2 здійснюється ОСОБА_2 відповідно до договору, та надано копії платіжних доручень з яких вбачається, що ОСОБА_2 здійснюється оплата за житлово-комунальні послуги (т.1 а.с.129-143).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31.10.2016 року ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою підприємцем з 01.06.2010 року (т.1 а.с.144-147).

17 жовтня 2016 року був укладений договір на виконання робіт № 18 між ФОП ОСОБА_16 , Виконавцем, та ОСОБА_1 , Замовником, відповідно до якого Виконавець зобов`язується за завданням замовника на умовах цього договору виконати роботи, передбачені п.2.1 Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи. Виконавець виконує наступні роботи: демонтажні роботи, влаштування Г/К, кладочці роботи, опоряджувальні роботи, згідно наданих об`ємів (т.2 а.с.28-29.

З Додатку 1 до договору на виконання робіт № 18 від 17.10.2016 року - кошторис робіт жовтень-листопад 2016 року на об`єкті: нежитлове приміщення АДРЕСА_1 становить 125 321 грн. (т.2 а.с.30).

З акту виконаних робіт за жовтень-листопад 2016 року вбачається, що на об`єкті: нежитлове приміщення АДРЕСА_1 проведено різні ремонтні роботи вартість яких становить 125 321 грн. (т.2 а.с.31).

З квитанції №170451551 від 23.10.2016 року вбачається, що підприємцем ОСОБА_16 видано квитанцію про проведення ремонтних робіт на суму 110 000 грн. (т.2 а.с.32а).

ФОП ОСОБА_17 видано ОСОБА_1 рахунок № 76018 від 26.10.2016 року на суму 48 191 грн., який згідно відмітки на рахунку - оплачено (т.2 а.с.33).

З квитанції №0451554 від 02.12.2016 року вбачається, що підприємцем ОСОБА_16 видано квитанцію про проведення ремонтних робіт на суму 15 321 грн. (т.2 а.с.32а).

Як вбачається з Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 032/06-2020 від 07.06.2020 року, експертом Максимчин А.Д. надано відповіді на поставлені питання, та у висновку експерта зазначено, що в наслідок залиття нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , що мало місце 19.08.2016 року виникли наступні пошкодження:

-замокання підшивної горизонтальної поверхні підвісних гіпсокартонних стель (т-1. а.с.31,33,34);

- замокання штукатурки стін (т-1. а.с.31,32,33,34);

- замокання стін з газоблоків у приміщенні IV (т-1. а.с.38);

- замокання багетів у всіх приміщеннях; (т-1. а.с.31,32,33,35,36,37,38);

замокання клеючої суміші під керамічною плиткою на всій площі підлоги.

Щодо відповіді на друге запитання експертом надано висновок про те, що залиття приміщення не могло завдати шкоди керамічній плитці, однак, завдало шкоди основі та клеючому розчині, на які монтується керамічна плитка. Тому, для відновлення підлогового покриття потрібно провести ряд будівельних робіт: демонтувати наявну керамічну плитку; відновити бетонну основу; на якісну клеючу суміш монтувати нову керамічну плитку.

Щодо відповіді на третє питання експертом надано відповідь, що в зв`язку з проникнення рідини в даних нежитлових приміщеннях було пошкоджено стіну з газоблоків в приміщенні №IV.

Щодо відповіді на четверте питання експертом надано відповідь, що дане затоплення знищило 152,3м2 гіпсокартону.

Щодо відповіді на п`яте питання експертом надано відповідь, що так як сітка зварна оцинкована виготовлена з матеріалу - оцинковане залізо, то дане затоплення не може вплинути на її міцність та надійність. Однак, для приведення приміщень до початкового стану (яке було до залиття) потрібно просушити та обробити стіни протигрибковими сумішами, а ця процедура змушує провести демонтаж зварної сітки, що призводить до її деформації та унеможливлює її експлуатацію в подальшому.

Щодо відповіді на шосте питання експертом надано відповідь, що для усунення пошкоджень в нежитлових цокольних приміщеннях, що були завдані внаслідок залиття потрібно виконати ряд будівельних робіт, а саме: чистка та шліфовка стін, перестінків механічним способом; чистка, шліфовка, обмивка підлоги механічним способом; розшивка стиків міжблокомих швів кутових з`єднань; нанесення анти грибкових антисептиків. Дані роботи дадуть позитивний ефект, якщо будуть виконані віднонлювальні роботи (заміна) гідроізоляції.

Щодо відповіді на сьоме питання експертом надано відповідь, що стіні з піноблоку завдано шкоди, так як під дією вологи даний будівельний матеріал втрачає свою міцність та надійність.

Щодо відповіді на восьме питання експертом надано відповідь, що стіна з піноблоку в даній стуації підлягає заміні.

Щодо відповіді на десяте питання експертом надано відповідь, що так як дане залиття приміщень завдало шкоди основі та клеючому розчині, на які монтується керамічна плитка, то в цьому випадку потрібно провести демонтаж та монтаж.

Щодо відповіді на тринадцяте питання експертом надано відповідь, що розмір матеріального збитку та будівельних ремонтних робіт нежитлового підвального приміщення цокольного поверху проведеного ОСОБА_1 у зв`язку із затопленням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 192 862,80 грн. (т.2 а.с.58-87).

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно зі статтею 322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами, встановленими частинами 1 3 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Стаття 382 ЦК України передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.

Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 201/658/16-ц.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт.

Як вбачається з Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення,гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 19 серпня 2016 року причиною залиття нежитлового підвального приміщення № II, III, IV, V, VI, VII (підвал) є обрив шлангу гарячої води на приспособленні для миття голови, у приміщенні перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд вважає, що залиття нежитлового підвального приміщення, що відбулося 19.08.2016 року, підтверджено зверненням позивача до балансоутримувача, актом про залиття від 19.08.2016 року, Звітом № 16/06/08 від 22.08.2016 року суб"єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_13 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та фотокартками.

Клопотань про витребування певних доказів та призначення відповідної експертизи з метою з`ясування причин залиття та осіб, винних в такому залитті, відповідач та його представник не заявляли.

Посилання представника відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача за зустрічним позовом ФОП ОСОБА_3 про те, що акт, у якому зафіксовано причини та наслідки залиття, не відповідає формі акта про залиття, яка передбачена Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, та не містить даних щодо обсягів необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей, тому не є належним та допустимим доказами, суд відхиляє враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Так, згідно з вказаними Правилами акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою.

В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

У даному акті зазначена дата його складення; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; характер залиття та його причини.

Твердження представника відповідача ФОП ОСОБА_3 , що даний акт не затверджений (непогоджений), також не може бути підставою для визнання його неналежним доказом, адже такий підписаний директором ТОВ "ІФКОМСЕРВІС" Цюрак А.Я., слюсаром -сантехніком, та проставлено відтиск печатки ТОВ "ІФКОМСЕРВІС".

Будь-яких доказів на спростування зазначених у актах відомостей про події залиття, причини та обсяги пошкоджень відповідачі не надали. З огляду на викладене доводи про неналежність і недопустимість вказаного акту та не підтвердження причини та вини відповідача у залитті належного позивачу нежитлового підвального приміщення № II, III, IV, V, VI, VII, є помилковими.

Такої ж позиції відносно затвердження акту дотримався Верховний Суд, що викладена у постанові від 19.02.2020 (справа № 201/658/16-ц, провадження № 61-40389св18.

Акт складений працівниками обслуговуючого будинку підприємства, які уповноважені законом здійснювати огляд (обстеження) квартири, відповідний доказ у передбаченому законом порядку недійсним не визнавався, стороною відповідача не спростований, при цьому він містить конкретну інформацію щодо предмета доказування, і не суперечить іншим доказам.

Крім того, судом враховується та обставина, що наданий акт є лише одним із доказів, однак не єдиним, що підтверджує факт залиття нежитлового підвального приміщення № II, III, IV, V, VI, VII (підвал) позивача та її причину внаслідок обриву шлангу гарячої води на приспособленні для миття голови, у приміщенні перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Щодо посилання сторони відповідача на відсутність вини ОСОБА_2 , оскільки він передав приміщення перукарні по договору оренди ФОП ОСОБА_3 і саме ОСОБА_3 в силу господарської діяльності відповідала за зобов"язаннями щодо відшкодування шкоди третім особам, то суд вважає наступне.

Відповідно до п. 7.1. Договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2016 року укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , орендар несе відповідальність у разі завдання шкоди майну орендодавця чи майну інших осіб, яка була спричинена в процесі експлуатації об`єкта оренди.

Частиною 1 статті 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.780 ЦК України шкода, завдана третім особам у зв`язку з користуванням річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах.

Шкода, завдана у зв`язку з користуванням річчю, відшкодовується наймодавцем, якщо буде встановлено, що це сталося внаслідок особливих властивостей або недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати.

Умова договору найму про звільнення наймодавця від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок особливих властивостей чи недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати, є нікчемною.

Такі доводи суд вважає недоведеними, оскільки в акті зазначено причину залиття внаслідок обриву шлангу гарячої води на приспособленні для миття голови, у приміщенні перукарні та матеріали справи не містять жодних доказів щодо неналежної експлуатації комунікаціями, а тому суд вважає, що шкода завдана, у зв`язку з користуванням обладнання, внаслідок особливих властивостей або недоліків, та в силу вимог ст. 319 ЦК України, ст. 151 ЖК УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , ст.780 ЦК України, ч. 1 ст. 1166 ЦК України саме власник приміщення, будучи зобов`язаним утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі, зобов`язаний відшкодувати майнову шкода, спричинену позивачу пошкодженням його майна.

Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2018 року у справі справа №759/4781/16-ц, провадження № 61-9338св18, дотримуючись правової позиції, дійшов висновку, що з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Розмір спричиненої шкоди, завданої залиттям належного йому нежитлового приміщення, позивач обґрунтовує Звітом № 16/06/08 від 22.08.2016 року суб"єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_13 , з якого вбачається, що розмір матеріального збитку, завданого власнику нежитлового приміщення, внаслідок залиття, зальною площею 152,3 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 144 130,30 грн.(т.1 а.с.19-68).

Крім того, позивачем ОСОБА_1 у ФОП ОСОБА_17 придбано будівельні матеріали для відновлення пошкоджень нежитлового приміщення на суму 48 191 грн. та на його замовлення в жовтні 2016 року ФОП ОСОБА_16 , виконані демонтажні роботи, влаштування Г/К, кладочці роботи, опоряджувальні роботи, у нежитловому приміщенні в АДРЕСА_1 та позивачем ОСОБА_1 проведено оплату ремонтних робіт на загальну суду 125 321 грн.

З метою визнання пошкоджень приміщення та розміру матеріального збитку завданого позивачу внаслідок залиття нежитлового приміщення, судом була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 032/06-2020 від 07.06.2020 року розмір матеріального збитку та будівельних ремонтних робіт нежитлового підвального приміщення цокольного поверху проведеного ОСОБА_1 у зв`язку із затопленням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 192 862,80 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення підлягають задоволенню в межах заявленого позивачем розміру позовних вимог в сумі 144130,30 грн., оскільки після фактичного відновлення після залиття нежитлового приміщення та отримання Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 032/06-2020 від 07.06.2020 року позивач заяв про збільшення розміру позовних вимог до суду не подавав.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_10 в частині визначення вартості будівельних матеріалів на відновлення пошкоджень та вартості будівельних робіт, оскільки такі свідчення спростовуються дослідженими письмовими доказами.

Крім того, доводи відповідача та представника ОСОБА_3 щодо недоведеності розміру шкоди через незавдання шкоди керамічній плитці та необхідності її заміни суд не приймає, оскільки Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 032/06-2020 від 07.06.2020 року залиття завдало шкоди основі та клеючому розчині, на які монтується керамічна плитка, та для відновлення підлогового покриття потрібно провести ряд будівельних робіт: демонтувати наявну керамічну плитку; відновити бетонну основу; на якісну клеючу суміш монтувати нову керамічну плитку.

Крім того, експертом у висновку були визначені будівельні роботи, які необхідні для усунення пошкоджень в нежитлових цокольних приміщеннях, що були завдані внаслідок залиття.

Також суд не приймає до уваги заперечення відповідача та ФОП ОСОБА_3 стосовно невідповідності об"єму та видів наслідків затоплення, що підтверджується відеофіксацією, оскільки відеозапис приміщення був проведений в вересні 2016 року та безпосередні наслідки затоплення були зафіксовані фотознімками суб"єктом оціночної діляьності ОСОБА_13 21.08.2016 року та долучені до звіту.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення слід зазначити наступне.

Звертаючись до суду з зустрічним позовом ОСОБА_2 зазначив, що в серпні 2016 року було встановлено, що ФОП ОСОБА_3 затопила приміщення за адресою АДРЕСА_1 . У зв`язку із затопленням приміщення ФОП ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Згідно договору оренди нежитлового приміщення, який укладений 01 січня 2016 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , орендар несе відповідальність, у разі завдання шкоди майну орендодавця чи майну інших осіб, яка була спричинена в процесі експлуатації об`єкта оренди. Відповідач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає. Крім того, неправомірними діями Відповідача ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Просив суд зобов`язати ОСОБА_3 , відшкодування завданої матеріальної шкоди на його користь в розмірі 1000,00 грн.; зобов`язати ОСОБА_3 відшкодування завданої матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1 в розмірі 10000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Позивача відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи.

Згідно з ч. 5ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За таких обставин, у зв`язку із відсутністю доказів завданого позивачу розміру шкоди, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині зобов`язання ОСОБА_3 відшкодувати завдану матеріальну шкоду на його користь в розмірі 1000,00 грн.

Що стосується вимог про зобов`язання ОСОБА_3 відшкодувати завдану матеріальну шкоду на користь ОСОБА_1 в розмірі 10000,00 грн. слід зазначити наступне.

Цивільно-процесуальним кодексом України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Сторони користуються рівними процесуальними правами. Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Враховуючи зазначені норми, виключно позивач визначає особу відповідача, яка повинна відповідати за позовом.

При зверненні до суду з первісним позовом ОСОБА_1 не заявлено вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди завданої залиттям приміщення до ФОП ОСОБА_3 , а тому зустрічний позов ОСОБА_2 про зобов`язання ОСОБА_3 відшкодувати завдану матеріальну шкоду на користь ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди, то відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а саме: душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, стан майна після залиття, необхідність докладання додаткових зусиль та витрачання часу на поновлення порушеного права, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів щодо порушення ОСОБА_1 його прав та завдання йому моральної шкоди, а тому слід відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

А тому з відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 на користь позивача за первісним позовом ОСОБА_1 слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 1611,30 гривень.

Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Як вбачається з оригіналу квитанції від 22.08.2016 року ОСОБА_1 сплачено судовому експерту Мілованову Ю.С. за проведення оцінки визначення вартості матеріального збитку 3000,00 грн. (т.1 а.с. 69).

А тому з відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 на користь позивача за первісним позовом ОСОБА_1 також слід стягнути сплачені витрати за проведення оцінки визначення вартості матеріального збитку у розмірі 3000 гривень.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з договору про надання правової допомоги від 19.08.2016 року, що укладений між адвокатом Ткачук С.В. та Клієнтом ОСОБА_1 , за надані правові послуги Клієнт сплачує адвокату 14 000,00 грн. (т.1 а.с.82).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

22.11.2016 року між адвокатом Ткачук С.В. та Клієнтом ОСОБА_1 укладена Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги від 19.08.2016 року, в якій п.3.1 викладено в наступній редакції: "3.1. За надання правової допомоги Клієнт вносить Адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 14000 гривень. Гонорар в сумі 14000 гривень Клієнт зобов"язаний оплатити адвокату після винесення Івано-Франківським міським судом рішення по справі, щодо відшкодування збитків та компенсації моральної шкоди внаслідок затоплення.

Суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, з врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 14000,00 грн. є співмірними, відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності та такі слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Оскільки суд відмовив в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України відсутні підстави для відшкодування судових витрат на користь позивача за зустрічним позовом.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 16, 23, ч. 2 ст. 382, 1166 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ТОВ «Іфкомсервіс» про відшкодування збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , 1991 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , матеріальну шкоду у розмірі 144130 ( сто сорок чотири тисячі сто тридцять) гривень 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , 1991 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1611 гривень 30 копійок, витрати за проведення оцінки визначення вартості матеріального збитку у розмірі 3000 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 14000 гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач за первісним позовом: ОСОБА_1 , 1991 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2021 року