справа № 752/2357/15-ц головуючий у суді І інстанції Плахотнюк К.Г.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з заявою та просив видати дублікат виконавчого листа № 752/2357/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 100 219, 07 доларів США, який був виданий Голосіївським районним судом міста Києва; визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчих документів на ім`я ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль»; поновити АТ «Райффайзен Банк Аваль» строк для пред`явлення виконавчих листів на ім`я ОСОБА_1 для примусового виконання.

Заява обґрунтована тим, що 12 лютого 2016 року державним виконавцем ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа № 752/2357/15-ц. Однак, за даними Єдиної державної системи виконавчого провадження державним відділом виконавчої служби винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Виконавчий лист на адресу стягувача не надходив, що свідчить про його втрату. Відсутність виконавчого листа позбавляє стягувача законного права звернутися до державної виконавчої служби та можливості отримати з боржника суму коштів, зазначену у рішенні суду. Станом на 19 листопада 2018 року боржником не виконані зобов`язання за виконавчим листом, заборгованість не погашена. Банк має намір скористатися правом подачі виконавчих листів на примусове виконання до органів державної виконавчої служби.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Видано дублікат виконавчого листа замість втраченого оригіналу виконавчого листа № 752/2357/15-ц, виданого 21 липня 2015 року Голосіївським районним судом міста Києва на виконання рішення суду, ухваленого 07 травня 2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 1 544 618 грн. 10 коп. Поновлено АТ «Райффайзен Банк Аваль» строк для пред`явлення виконавчого листа № 752/2357/15-ц, виданого 21 липня 2015 року Голосіївським районним судом міста Києва на виконання рішення суду, ухваленого 07 травня 2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 1 544 618,10 грн. до виконання, строком на три місяці з моменту набрання законної сили ухвалою суду про його поновлення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом не з`ясовано чи доведено позивачем факт втрати виконавчого листа, чи наявні підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та чи взагалі пропущені строки. Оскаржувана ухвала ґрунтується на припущеннях. Відповідач не був повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена 11 травня 2018 року. Цього ж дня вона направлена стягувачу. Копія постанови направлена стягувачу разом з оригіналом виконавчого документа на адресу стягувача рекомендованим листом № 311, який повторно на виконання до відділу не надходив та на виконанні у відділі не перебуває. Звертаючись до суду із заявою у листопаді 2018 року, заявник мав можливість надати суду відомості з матеріалів виконавчого провадження про вручення/невручення стягувачу поштового відправлення № 311. Заявником не надано доказів втрати виконавчого документа. Судом не перевірено і доводів позивача про відсутність записів у журналах вхідної кореспонденції банку про надходження виконавчого листа, хоча такий доказ сам по собі не може підтверджувати факт втрати виконавчого листа, оскільки відсутність запису про документ не виключає факт його надходження до банку. Станом на дату звернення стягувача до суду з заявою строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не пройшов.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції зазначив, що оригінал виконавчого листа до стягувача не повертався, про що було складено уповноваженим представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» довідку про його втрату. Приймаючи до уваги встановлені обставини щодо вжиття стягувачем АТ «Райффайзен Банк Аваль» заходів щодо виконання у примусовому порядку виконавчого листа на виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 1 544 618,10 грн., відповідно строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений з поважних причин, а також наявність підстав для висновку про втрату оригіналу цього ж виконавчого листа, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 07 травня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 100 219,07 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 544 618 грн. 10 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн. На виконання зазначеного вище рішення 21 липня 2015 року Голосіївським районним судом міста Києва було направлено на адресу стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» чотири виконавчі листи № 752/2357/15-ц.

Згідно листа № 50160413/8 від 17 вересня 2018 року начальника відділу Гоцій Б.І. виконавче провадження за виконавчим листом № 752/2357/15-ц, виданим 21 липня 2015 року Голосіївським районним судом міста Києва на виконання зазначеного рішення суду, перебувало на примусовому виконанні у Шевченківському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві. Однак, виконавчий лист повертався без виконання стягувачу. Зокрема, 11 травня 2018 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, тобто на підставі заяви останнього.

На час відкриття виконавчого провадження діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (далі - Закон № 606-XIV). На час звернення заявника до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання вже діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З огляду на зміст частини першої статті 11 Закону № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року (в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у частині другій статті 24 Закону № 606-XIV).

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1, 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Виконавчий документ повернуто стягувачу постановою виконавця від 11 травня 2018 року, а, отже, як на момент звернення до суду з заявою у грудні 2018 року, так і на момент розгляду справи судом першої інстанції по суті 05 лютого 2021 року строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив, а, відтак, і поновленню не підлягає.

Що стосується вимог заявника про видачу дубліката виконавчого листа, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Заявником не доведено факт втрати оригіналу виконавчого листа.

Так, з наданого суду листа № 50160413/8 від 17 вересня 2018 року начальника відділу Гоцій Б.І. вбачається, що виконавчий лист повертався без виконання стягувачу. Зокрема, 11 травня 2018 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Копію зазначеної постанови разом з оригіналом виконавчого документа було направлено на адресу стягувача рекомендованим листом номер 311.

Надані суду заявником докази не підтверджують факт втрати виконавчого листа. Відповідь виконавчої служби не є доказом втрати оригіналу виконавчого листа, а лише підтверджує факт повернення виконавчого документа стягувачу на підставі його заяви та направлення постанови разом з оригіналом виконавчого листа АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Звертаючись до суду з зазначеною заявою заявник обмежився лише посиланням на те, що оригінал виконавчого листа на його адресу не надходив. У той же час, суду не надано жодних доказів на підтвердження зазначених обставин.

Банком не спростовано інформацію державної виконавчої служби в частині повернення виконавчого документу стягувачу та направлення його рекомендованим листом.

Стверджуючи, що такий лист до банку не надходив, заявник не надав суду доказів з Укрпошти в частині доставки чи не доставки рекомендованого листа з ідентифікацією особи, що його отримала, якщо таке отримання мало місце.

За таких обставин, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду в частині доведення банком обставин втрати виконавчого листа не відповідають фактичним обставинам справи, що у силу вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з прийняттям постанови по суті вимог заявника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.