Дата документу 27.10.2021
Справа № 2-2169/09
Провадження № 6/334/154/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Єременко А. В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ :

22.04.2021 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про визнання виконавчого листа 2-2169/09 №2-2169/09, виданий 23.07.2009 року Ленінським районним суду м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 224 574, 20 грн таким, що не підлягає виконанню.

23.07.2021 року ОСОБА_3 подав уточнену заяву, в які просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. 12.04.2007 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договорі №014/17-02/4291-50.

Рішенням Ленінського районного суду №2-2169/2009 від 24.04.2009 року було задоволено позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про дострокове повернення кредиту та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 224 574, 20 грн. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист, який заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2013 року №0814/6450/2012 задоволено позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення в повному обсязі вимог банку в сумі 645 630, 51 грн.

22.10.2020 року відбулися електронні торги з продажу предмету іпотеки, грошові кошти були перераховані на рахунок банку. Від реалізації предмету іпотеки було задоволено вимоги на банку на суму 425 000,00 грн.

Таким чином, вимоги банку щодо погашення заборгованості за кредитним договором повністю погашені шляхом реалізації предмету іпотеку.

20.08.2021 року представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» було подано заперечення на заяву. Стягувач заперечує проти визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню. Представник вказує, що дійсно 22.10.2020 року відбулася примусова реалізація іпотечного майна, проте рішення суду по цивільній справі №0814/6450/2012 виконано частково. Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Згідно п. 91. кредитного договору він діє до повного погашення кредитної заборгованості. За таких обставин, стягувач вважає, що у боржника є обов`язок щодо погашення частини заборгованості, яка не була задоволена предметом іпотеки, тому немає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Уткін О. Є. заяву підтримав, просив визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що продажем іпотечного майна задоволено вимоги банку на суму 425 000,00 грн, у той час як за виконавчим листом сума заборгованості складає 224 574, 20 грн.

Представник АТ «Райфайзен Банк Аваль» адвокат Графченко І. А. проти задоволення заяви заперечувала, вказує, що заборгованість ОСОБА_3 перед банком у повному обсязі не погашено, згідно розрахунку банку станом на 10.08.2021 року сума заборгованості за кредитом складає 13 126,94 доларів США (351 816, 43 грн), заборгованість за процентами 45 871, 22 доларів США (1 229 399, 15 грн).

Державний виконавець у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення представників боржника та стягувача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

12.04.2007 року між ВАТ «Райффазен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №014/17-02/4291-50. Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 12.04.2007 року між ОСОБА_5 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір іпотеки, предмет іпотеки квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2009 року №2-2169/2009 було стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 224 574, 20 грн.

На підставі вказаного рішення Ленінським районним судом м. Запоріжжя 23.07.2009 року було видано виконавчий лист 2-2169/09, який стягувачем неодноразово пред`являвся до виконання. Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.02.2019 року вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачеві відповідно до п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пояснень у судовому засіданні державного виконавця Грінберг Ю. М. за вказаним виконавчим листом стягнення заборгованості фактично проведено не було у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо було звернути стягнення. Після повернення виконавчого листа стягвачеві 28.02.2019 року, він до примусового виконання повторно не подавався.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №0814/6450/2012 від 23.01.2013 року було задоволено позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 . В результаті реалізації приватним виконавцем предмету іпотеки перед банком було задоволено вимоги у розмірі 425 000, 00 грн.

Вказані обставини визнаються учасниками провадження та не оспорюються.

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові (обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника) та процесуально-правові (обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Вказана правова позиція висловлена у постанові ВП ВС №310/11534/13 від 04.07.2018 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2009 року було задоволено вимогу банку про дострокове стягнення кредиту у сумі 224 574, 20 грн, що є гривневим еквівалентом суми заборгованості станом на 18.03.2009 року у розмірі 29 165, 48 доларів США, яка складалася з заборгованості за кредитом в розмірі 25992,05 доларів США, нараховані та несплачені відсотки 2704,01 доларів США, пеня 212,97 доларів США.

У листопаді 2020 року вимоги банку щодо погашення кредиту були задоволенні шляхом примусової реалізації предмету іпотеки квартири АДРЕСА_1 на суму 425 000,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2009 року, задоволені шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Посилання представника стягувача, що згідно розрахунку банку сума заборгованості боржника ОСОБА_3 інша, ніж у рішенні Ленінського районного суду від 24.04.2009 року, суд не приймає до уваги, оскільки наразі судом розглядається питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та згідно досліджених доказів вимоги банку на вказану суму у виконавчому листі вже задоволені. На думку суду, банк не позбавлений можливості звернення до суду в порядку позовного провадження з метою стягнення заборгованості, яка на думку банку, не була задоволена реалізацію іпотечного майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 258 - 261, 432 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий лист №2-2169/09, виданий 23.07.2009 року Ленінським районним суду м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 224 574, 20 грн, - таким, що не підлягає виконанню.

Проголошення повного тексту ухвали 01.11.2021 року о 12 год. 00 хв.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Філіпова І. М.