У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2021 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст.185, 350-3 ЦПК України при поданні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулись до Деснянського районного суду м. Києва з вищевказаною заявою про видачу обмежувального припису.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вимоги до змісту та форми заяви про видачу обмежувального припису визначені статтею 350-4 ЦПК України.

Згідно положень цієї процесуальної норми у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути, зокрема, зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують. У разі неможливості надати докази, до заяви може бути додане клопотання про їх витребування.

Аналогічні положення містяться в ст.ст. 175, 177 ЦПК України, які визначають форму і зміст позовної заяви та перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановив, що заява про видачу обмежувального припису не відповідає вимогам п.1,2,3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України відповідно до якої у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) заявника та заінтересованої особи, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч.1,2 ст.350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Як вбачається з заяви про видачу обмежувального припису, заявники вказали останнє відоме місце проживання заінтересованої особи, однак не вказали місце реєстрації кривдника, для належного його виклику в судове засідання .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

Таким чином, заявникам необхідно надати суду докази, на підтвердження обставин, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, так як відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Також, слід зазначити, про те, що заявники зазначили адреси місця проживання, однак доказів цьому не надали, що перешкоджає перевірці підсудності справи Деснянському районному суду м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-4 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису повинна містити серед іншого: відомі адреси електронної пошти, які заявниками не зазначено, як і не повідомлено про їх відсутність.

Також, всупереч положень ст. 177 ЦПК України, заявниками не додано копії заяви з додатками, відповідно до кількості заінтересованих осіб, для можливості їх направлення та можливості заінтересованим особам підготувати пояснення, заяви чи клопотання.

Заявнику також необхідно обґрунтувати вимогу щодо усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

За результатами вивчення заяви суддя дійшов висновку, що її подано без додержання вищенаведених вимог процесуального закону, оскільки у заяві взагалі не зазначені обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують.

До того ж до заяви не додано будь-яких доказів та/або клопотання про їх витребування.

А тому, заявнику необхідно надати суду докази, що підтверджують обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, так як відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

А тому відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України заяву необхідно залишити без руху, а заявнику надати строк для усунення недоліків.

Відтак на усунення недоліків слід подати заяву у новій редакції, зміст якої повинен відповідати вимогам статті 350-4 ЦПК України, а саме: у заяві повинні бути викладені обставини, які свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та зазначені докази, що їх підтверджують.

Також заявник повинна додати до заяви її копію та необхідні письмові докази у двох примірниках та/або клопотання про витребування доказів судом встановленої форми (ч. 2 ст. 84 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 185, 350-3, 350-4, 350-5 ЦПК України, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений строк заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон