Справа № 285/3549/21
провадження у справі № 2/0285/877/21
19 жовтня 2021 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі головуючої судді Сташків Т.Г.,
за секретаря судового засідання Букша О.В.,
за участі позивача ОСОБА_1 , його захисника Оразової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новоград-Волинська міська рада Житомирської області, Управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності, Інспекція благоустрою міста, про усунення перешкод у користуванні власністю і прибудинковою територією шляхом знесення самовільного будівництва,
01.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить усунути перешкоди у користуванні власністю і прибудинковою територією шляхом знесення самовільного будівництва сараю та сінника.
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 . Прибудинкова земельна ділянка біля будинку АДРЕСА_3 не приватизована, межі земельної ділянки між власниками квартир цього будинку не визначені, не встановлено порядок користування земельною ділянкою. Однак, у 2010 році відповідач на земельній ділянці спільного користування самовільно побудувала сінник та сарай й облаштувала вигрібну яму. Вказане самочинне будівництво розташоване таким чином, що закриває під`їзд автотранспортном до квартири позивача. Відповідач здійснила будівництво сараю та сіннику без дозвільних документів, без встановлення меж земельної ділянки, дозволу співвласників житлового будинку на землі спільного користування. Вказане самочинне будівництво є таким, що порушує право позивача вільно користуватись земельною ділянкою, порушує санітарні норми, у зв`язку з чим позивач змушений добиратись до своєї квартири по вузькій стежці. Перешкоджання вільного доступу до квартири позивача як медичних працівників, такі і аварійних служб, може загрожувати здоров`ю та життю позивача і членів його сім`ї. З метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, зазначених у позові.
Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов та клопотань про розгляд справи за її відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавала.
Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, про час і місце судового розгляду повідомлені вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомили.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача і третьої особи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_2 .
Будинок АДРЕСА_3 являється одноповерховим будинком барачного типу. На прилеглій до будинку земельній ділянці розташовані господарські будівлі та споруди, навіси, сараї та інше. Межі земельних ділянок між співвласниками житлового будинку не встановлені, порядок користування між співвласниками не встановлений, земельна ділянка не приватизована (а.с. 15).
Згідно протоколу засідання комісії з розгляду земельних спорів громадян щодо меж земельних ділянок № 2 від 05.08.2020 року, а також листа Департаменту агропромислового розвитку та економічної політики Житомирської ОДА від 27.11.2020 року позивачу рекомендовано досягти спільної згоди щодо користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, а в іншому випадку - вирішити спір в судовому порядку (а.с. 14, 16).
Відповідно до листа Управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради від 02.04.2021 року за самовільне розміщення господарської споруди на території загального користування на відповідача ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП (Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів), який буде розглянуто на засіданні адміністративної комісії Новоград-Волинської міської ради (а.с. 18).
14.04.2021 року позивач звернувся до відповідача з листом, у якому просив у добровільному порядку розібрати гараж, сінник та паркан, розташовані на прибудинковій земельній ділянці спільного користування по АДРЕСА_3 (а.с. 19).
Листом Новоград-Волинської міської ради від 07.06.2021 року позивачу ОСОБА_1 запропоновано створити ОСББ та оформити право користування земельною ділянкою відповідно до вимог ст. 42 ЗК України (а.с. 21).
Листом Інспекції благоустрою міста Новограда-Волинського від 25.06.2021 року для вирішення питання встановлення меж і усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачу рекомендовано звернутись до суду (а.с. 22).
З фотознімків, долучених до позовної заяви вбачається, що спірні сарай та сінник розташований на прибудинковій земельній ділянці по АДРЕСА_3 , та огороджений парканом. З дороги загального користування наявний пішохідний прохід до будинку АДРЕСА_3 (а.с. 23-27).
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 42 ЗК України порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.
Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
Право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 цього Кодексу).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.08.2020 року № 296/5460/17, які згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд першої інстанції враховує при застосуванні норм права.
За позовом громадянина рішення про знесення самочинного будівництва може бути ухвалено в разі доведеності ним факту створення йому перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод в інший спосіб.
Судом встановлено, що об`єкти нерухомості збудовані ОСОБА_2 на земельній ділянці, що не була відведена у встановленому порядку для цієї мети. Разом із тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зазначене самочинне будівництво порушує його права, свободи чи інтереси, хоча для правильного застосування статей 376, 386, 391 ЦК України встановлення цього факту є обов`язковим.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підтверджується належними доказами, є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 4, 10-12, 76-83, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новоград-Волинська міська рада Житомирської області, Управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності, Інспекція благоустрою міста, про усунення перешкод у користуванні власністю і прибудинковою територією шляхом знесення самовільного будівництва та приведення прибудинкової території до першочергового стану відмовити повністю.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційний розгляд справи.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодек сом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської област і за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного тексту рішення 23.10.2021 року.
Головуюча суддя Т.Г. Сташків