Ухвала

21 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 755/16055/19

провадження № 61-16620ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Юзефович Артем Олексійович, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі за позовом Бучанської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по пайовому внеску та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Бучанської міської ради Київської області про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року Ворзельська селищна рада Київської області звернулася до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по пайовому внеску в розмірі 88 748,36 грн.

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати недійсним договір про пайову участь замовника об`єкту будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Ворзель, який був визнаний укладеним у межах розгляду цивільної справи № 755/7946/17 за позовом Ворзельської селищної ради до ОСОБА_1 про визнання укладеним договору пайової участі.

Дніпровський районний суд м. Києва ухвалою від 17 лютого 2021 року замінив Ворзельську селищну раду Київської області на правонаступника Бучанську міську раду Київської області.

Дніпровський районний суд м. Києва рішенням від 23 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від15 вересня 2021 року, позов Бучанської міської ради Київської області задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Бучанської міської ради Київської області кошти в сумі 88 748,36 грн та судовий збір у розмірі 1 921 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовив.

09 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Юзефович А. О., подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень у цій справі заявник посилається на те, що судами не враховано правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 925/756/19, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15 та постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 03 вересня 2019 року у справі № 910/2849/18, від 02 жовтня 2018 року у справі № 911/489/18, від 21 листопада 2018 року у справі № 577/5321/17, від 27 січня 2020 року у справі № 442/8047/16, від 20 вересня у справі № 621/2180/17, від 09 лютого 2021 року у справі № 643/2667/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 307/4062/1319 травня 2021 року у справі № 641/9402/13, від 21 квітня 2021 року у справі № 755/8391/19;

- відсутній висновок Верховного суду щодо застосування положень чинного законодавства у питаннях визнання недійсними договорів, укладених в судовому порядку.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у даній справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.

Разом із цим, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Юзефович А. О., в касаційній скарзі заявив клопотання про зупинення дії рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року до закінчення касаційного провадження у справі з посиланням на те, що стягнення на даний час з ОСОБА_1 суми коштів, з якою він категорично не погоджується, покладе на нього додаткові безпідставні затрати коштів, з якою він категорично не погоджується, покладе на нього додаткові безпідставні затрати коштів, часу та особистих ресурсів для можливого повороту виконання судового рішення, тощо. Отже, оскаржувані судові рішення, які набрали законної сили, дія яких не зупинена, зумовлює настання негативних юридично значимих наслідків для ОСОБА_1 .

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

За змістом вищенаведених правових норм касаційний суд може зупинити дію лише того судового рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, однак, як зазначено вище, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2021 року, дію якого просить зупинити заявник, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Бучанської міської ради Київської області кошти в сумі 88 748,36 грн та вирішено питання про розподіл судових витрат, тобто таке рішення може бути виконане у примусовому порядку, тому клопотання заявника про зупинення його дії задоволенню не підлягає. Постановою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, дію якої також просить зупинити заявник, залишено без змін рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2021 року, тому підстави для зупинення його дії відсутні.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Юзефович Артем Олексійович, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року.

Витребувати з Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу № 755/16055/19 за позовом Бучанської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по пайовому внеску та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Бучанської міської ради Київської області про визнання договору недійсним.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Юзефович Артем Олексійович, про зупинення дії рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов