Справа № 932/8747/21
Провадження №2з/932/230/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2 ) про забезпечення позову ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_3 ) про визнання домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

22.10.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стрижак Є.Ю. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання домоволодіння спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку такого домоволодіння шляхом накладення арешту на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ; заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії (з купівлі-продажу, міни, найму, виділу часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам нерухомого майна, яким є домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №592139; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна звернення стягнення на вказане майно, дії по організації та здійсненню його вилученню та примусової реалізації і відчуження, а саме, домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №592139, зареєстрованим власником якого є ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви представник позивача ОСОБА_1 адвокат Стрижак Є.Ю. посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом. Відповідно до інформаційної довідки, сформованої 19.10.2021 року № 280026484, власницею спірного домоволодіння, частка власності 50/100, площа земельної ділянки 304 кв.м. АДРЕСА_4 є ОСОБА_3 . Підставою для звернення до суду з заявою про забезпечення позову став намір колишньої дружини позивача продати спільне сумісне майно, а саме спірне домоволодіння, що підтверджується оголошенням від 20.10.2021 року про продаж вищенаведеного домоволодіння на торговому інтернет-майданчику «ОЛХ», що свідчить на користь збільшення ризику відчуження майна, оскільки вказує на можливі дії відповідача з підготовки до його продажу. Спірне майно переобладнано, оснащено позивачем у шлюбі, обставина, що майно зареєстровано за відповідачкою, надає їй можливість розпорядитись спірним майном без його згоди, оскільки на даний час вони у шлюбі не перебувають. Тому, з метою недопущення незаконних дій відповідача по відчуженню спірного нерухомого майна, що стане на заваді виконанню майбутнього рішення суду у випадку задоволення позову, позивач просить забезпечити його позов. Заявник зазначає, що вказані в заяві про забезпечення позову міри забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи можливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу; накладення тимчасового арешту на вказане майно не завдасть будь-якої шкоди відповідачу, в зв`язку з цим немає необхідності у застосуванні зустрічного зобов`язання.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2021 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної заяви про забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї копії документів, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає наступне.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України, визначено види забезпечення позову, де у п. 1, п.2 ч. 1 вказаної статті зазначено про можливість забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; а також забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпеченням позову по суті є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні Дейвіда Горнсбі (David Hornsby) та Ади Енн Горнсбі (Ada Ann Hornsby) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У пункті 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Частиною 4 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про визнання домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку домоволодіння. В наданому суду позові позивач просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 домоволодіння, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №592139, частка власності 50/100, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; визнати право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №592139, у частці 25/100 за ОСОБА_1 та право власності у частці 25/100 за ОСОБА_3 ; витрати по справі покласти на відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.02.1996 року він та відповідач уклали шлюб. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.02.2016 року у справі №200/23742/15-ц шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. 19.10.2021 року стороні позивача стало відомо, що відповідно до відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до договорів дарування АВК №197148 від 18.04.2000, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Слободчян Є.Б., ВАК № 981953 від 27.06.2004, посвідченого Сьомою Дніпропетровською нотаріальною конторою, у період шлюбу відповідачка придбала домоволодіння, частка власності 50/100, площа земельної ділянки 304 кв.м. АДРЕСА_4 . Відповідно до інформаційної довідки, сформованої 19.10.2021 №280026484 власницею спірного домоволодіння, частка власності 50/100, площа земельної ділянки 304 кв.м. АДРЕСА_4 є ОСОБА_3 .

Тобто із даних позовних вимог вбачається наявність між сторонами спору щодо частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою судді від 23.10.2021 року вказана позовна заява була залишена без руху в зв`язку з тим, що не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі її недоліків.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом. Відповідно до інформаційної довідки, сформованої 19.10.2021 року № 280026484, власницею спірного домоволодіння, частка власності 50/100, площа земельної ділянки 304 кв.м. АДРЕСА_4 є ОСОБА_3 . Підставою для звернення до суду з заявою про забезпечення позову став намір колишньої дружини позивача продати спільне сумісне майно, а саме спірне домоволодіння, що підтверджується оголошенням від 20.10.2021 року про продаж вищенаведеного домоволодіння на торговому інтернет-майданчику «ОЛХ», що свідчить на користь збільшення ризику відчуження майна, оскільки вказує на можливі дії відповідача з підготовки до його продажу. Спірне майно переобладнано, оснащено позивачем у шлюбі, обставина, що майно зареєстровано за відповідачкою, надає їй можливість розпорядитись спірним майном без його згоди, оскільки на даний час вони у шлюбі не перебувають. Тому, з метою недопущення незаконних дій відповідача по відчуженню спірного нерухомого майна, що стане на заваді виконанню майбутнього рішення суду у випадку задоволення позову, позивач просить забезпечити його позов. Заявник зазначає, що вказані в заяві про забезпечення позову міри забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи можливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу; накладення тимчасового арешту на вказане майно не завдасть будь-якої шкоди відповідачу, в зв`язку з цим немає необхідності у застосуванні зустрічного зобов`язання.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 280026484 від 19.10.2021 року право власності на 50/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору дарування, АВК №197148 реєстр №2322, 18.04.2000, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Слободян Є.Б. та договору дарування, ВАК №981953 реєстр 2-2815, 27.06.2004, посвідченого Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою.

На підтвердження вимог заяви про забезпечення позову представником позивача надано суду роздруківку з Інтернет-мережі скріншот сторінки веб-сайту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.10.2021 року, з якого вбачається розміщення в Інтернеті оголошень щодо продажу нерухомості за вищевказаною адресою і з їх змісту вбачається про продавцем цієї нерухомості є власник на ім`я « ОСОБА_5 ».

Представник позивача вважає, що таким чином відповідач, намагається позбутись спірної нерухомості, тому є достатні підстави вважати, що вона здійснить відчуження зазначеного нерухомого майна, що зробить виконання рішення суду неможливим у разі його постановлення на користь позивача, чим буде порушено його право.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приймаючи до уваги той факт, що з наданих позивачем доказів вбачається про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на наявність в мережі Інтернету оголошень про продаж спірного нерухомого майна, враховуючи зміст позовних вимог позивача, який просить визнати спільною сумісною власністю його та ОСОБА_3 домоволодіння, частка власності 50/100, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та визнати право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , у частці 25/100 за ним та право власності у частці 25/100 за ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову представник позивача, зокрема, просить накласти арешт на домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , яке належить на праві власності ОСОБА_3 . Однак, суд вважає, що накладення арешту на майно є не співмірним у даному випадку заходом забезпечення позову, оскільки арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошення заборони розпоряджатися, а в разі потреби в обмеженні права користування майном.

Виходячи з вимог ст. 150 ЦПК України, яка, окрім арешту передбачає і такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, а також враховуючи інтереси як позивача так і відповідача, зважаючи на обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з розумності, обґрунтованості і адекватності його вимог щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог та спроможності таких заходів забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; та з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі відчуження відповідачем у будь-який спосіб вказаного нерухомого майна, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії (з купівлі-продажу, міни, найму, виділу часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам нерухомого майна, яким є належні їй 50/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №592139; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на вказане нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна звернення стягнення на вказане майно, дії по організації та здійсненню його вилученню та примусової реалізації і відчуження, а саме 50/100 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №592139, зареєстрованим власником якого є ОСОБА_3 .

Суд вважає, що заходи забезпечення позову підлягають застосуванню саме до належних відповідачці на праві власності 50/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , які є предметом позову у даній справі і які за твердженням позивача є спільною сумісною власністю подружжя. З наведених підстав заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 154, 157 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2 ) про забезпечення позову ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_3 ) про визнання домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку домоволодіння, - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) вчиняти будь-які дії (з купівлі-продажу, міни, найму, виділу часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам нерухомого майна, яким є 50/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №592139.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна звернення стягнення на вказане майно, дії по організації та здійсненню його вилученню та примусової реалізації і відчуження, а саме 50/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №592139, зареєстрованим власником якого є ОСОБА_3 .

Зазначені заходи забезпечення позову вжити до вирішення спору по суті.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити для виконання до Державної реєстраційної служби, учасникам справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Т.О. Кудрявцева