РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Латінвест» про розрівняння договору оренди земельних ділянок, стягнення заборгованості за договором оренди земельних ділянок та відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним використанням орендованих земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 до Жмеринського міськрайонного суду з позовом звернулись позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які відповідно до уточнених позовних вимоги просили розірвати договори оренди укладені між ними та відповідачем; зобов`язати відповідача відшкодувати позивачам збитки, пов`язані з неналежним використанням орендованих земельних ділянок упущену вигоду, орендну плату та пеню, а саме відповідачу ОСОБА_1 в загальному розмірі 164169 грн., ОСОБА_2 в загальному розмірі 164169 грн., ОСОБА_4 в загальному розмірі 167338 грн., ОСОБА_3 в загальному розмірі 167338 грн. (а.с.118).

Стислий виклад позиції позивача.

Згідно з свідоцтвами про право власності на земельну ділянку позивачі являються власниками земельних ділянок на території Жмеринської ОТГ, які відповідно до договорів оренди були передані ними в оренду відповідачу в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Всі земельні ділянки розташовані на місцевості єдиним масивом.

Так, відповідачами було зафіксовано неналежний стан земельних ділянок, що є порушенням умов договорів оренди земельних ділянок. Відповідно до акту обстеження земельних ділянок у відповідь на скарги позивачів було встановлено значні порушення. Крім того в термін з 01 серпня по 31 грудня 2020 року відповідачем не виплачена річна орендна плата за користування земельними ділянками, чим також порушено умови договору. Також позивачі зазначили, що п.п. 4.1, 4.7 договорів оренди не відповідають вимогам діючого законодавства щодо терміну перегляду розмірів орендної плати і як наслідок розміру орендної плати.

Враховуючи, що протиправна бездіяльність відповідача призвела до значного погіршення стану орендованих земельних ділянок, зниження родючості ґрунтів орендованих земельних ділянок, не виплачено орендну плату, п.п. 4.1, 4.7 договорів не відповідають діючому законодавству, а тому договори оренди мають бути розірвані.

Позивачі відповідно до уточнених позовних вимог просили стягнути на їх користь збитки та заборгованості зі сплати орендної плати на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 164169,00 грн., на користь позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сумі 167338,00 грн., що складається з вартості розкорчування і фрезування, упущеної вигоди та орендної плати.

В судовому засіданні позивачі уточнену позовну заяву підтримала в повному обсязі та просили її задовольнити з підстав, викладених в позові.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

30.03.2021 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 20.05.2021.

20.05.2021 за клопотанням позивачів підготовче засідання відкладено на 17.06.2021.

17.06.2021, 20.07.2021 судове засідання відкладено з об`єктивних причин. В останнє розгляд справи відкладено на 07.09.2021.

11.06.2021 позивачами подано клопотання про уточнення позовних вимог.

07.09.2021 ухвалою суду задоволена заява позивачів позовну заяву в частині позовних вимог до Фермерського господарства «Фільварок - Гаврилюка» залишено без розгляду. Підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду на 13.10.2021.

13.10.2021 представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи, письмові пояснення по суті позовних вимоги не надав.

Відповідності до пункту 1 частини 3 ст. 223 ЦПК України, за погодження з сторонами судовий розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів у відсутність представників відповідача та третьої особи.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд не вбачає.

Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підставі, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивачів, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини з врахуванням зменшених позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 являється власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0102, площею 2 га (а.с.16).

Згідно копії свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0103, площею 2 га (а.с.33).

ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0101, площею 2 га, ОСОБА_4 являється власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0105, площею 2 га, що стверджується копіями свідоцтв про прав власності серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (а.с.49,66).

Відповідно до рішення Жмеринської міської ради від 20.09.2018 № 261 надано дозвіл законному представнику неповнолітнього ОСОБА_4 матері ОСОБА_1 на укладення від імені її дитини договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться у с. Лисогірка Жмеринського району, кадастровий номер :02:003:0105 (а.с.72).

15.08.2018 та 03.12.2018 між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ТОВ «Поділля Латінвест», з іншої сторони, з кожним окремо укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого в оренду були передані належні позивачам земельні ділянки, площею 2,0000 га, кадастрові номери :02:003:0102, :02:003:0103, :02:003:0101, :02:003:0105 строком на 10 років, що також підтверджується актом приймання передачі земельних ділянок в оренду та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Пунктом 4.1. передбачено, що розмір річної орендної плати за оренду земельної ділянки у рік складає 3073,06 грн. У разі не внесення орендної плати справляється пеня у розмірі 0,02 % від несплаченої суми за кожен день (п.4.8. Договору). Відповідно до п.5.3 договору оренди умови збереження стану об`єкта оренди: використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення, ефективне використання землі, не допущення погіршення екологічного стану, збереження і підвищення родючості ґрунту, дотримання вимог протиерозійної організації території. Згідно п.13.3 дія Договору припиняється зокрема за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом (а.с.17-21;34-38;50-54;67-71).

Відповідно до копій листів адресованих директору ТОВ «Поділля Латінвест» від 12.01.2021 позивачі запропонували розірвати укладені договори оренди, згідно п.13.3 вищевказаного договору у зв`язку з занедбаним станом земельних ділянок (а.с.22; 39;55;73).

Як вбачається з копії акту обстеження земельних ділянок від 12.01.2021 № 1-ДК/2/АО/10/01/-21 та акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельні ділянки від 12.01.2021 № 1-ДК/4/АП/09/01/-21 Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області при обстеженні земельних ділянок були виявлені наступні порушення, невикористання земельних ділянок за цільовим призначенням та невиконання умов договорів щодо використання земельних ділянок ТОВ «Поділля Латінвест», а також виявлений факт забруднення та заліснення цих земельних ділянок (а.с.23-26; 40-43;56-59;74-77).

Згідно копії листа позивачів адресованого голові Жмеринської ОТГ останні просили на засіданні комісії розглянути питання щодо відшкодування збитків власникам землі (а.с.27; 44 60;78).

Відповідно до листа виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 12.02.2021, позивачам рекомендовано визначити ринкову вартість земельних ділянок із доданням підтверджуючого документу, а також долучити копію договору оренди (а.с.28;45;61;72).

Позивачі звертались до відповідача з вимогою про надання примірників проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.29).

Відповідно до талону повідомлення Єдиного обліку № 1991 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію заяву ОСОБА_1 про те, що невідома особа в с. Лисогірка на її земельній ділянці спалює траву зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 1991 (а.с.95).

Позивачем також в якості доказів додано до матеріалів справи фото та відео неналежного стану земельної ділянки (а.с.95-99).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

Суд не приймає до уваги надані позивачами: - комерційну пропозицію ТОВ «Аллюр Агро», якими визначено умови потенційного співробітництва з Товариством та орієнтована ціна робіт (а.с.30, 46, 62, 80), достовірність якої не підтверджена, на цієї комерційної пропозиції неможливо встановити дійсні обставини справи; - лист Головного управління статистики у Вінницькій області Михальчук А.М., в якому надано статистичну інформацію щодо валової продукції рослинництва в розрахунку на 100 га сільсьгосоподарських угідь по Вінницькій області за 2020 рік, яка склала 1532,90 тисяч гривень (а.с.119-121), який є неналежним, адже не містять інформації щодо предмета доказування.

Мотиви суду. Норми права застосовані судом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до пунктів а) та в) ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Як визначено у статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, а згідно положень ч. 2 цієї статті, орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди, виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Згідно з ч. 1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Отже, із досліджених у судовому засіданні документів встановлено, що 15.08.2018 та 03.12.2018 між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ТОВ «Поділля Латінвест», з іншої сторони, з кожним окремо укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого в оренду були передані належні позивачам земельні ділянки, площею 2,0000 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери :02:003:0102, :02:003:0103, :02:003:0101, :02:003:0105 строком на 10 років. Державна реєстрація договорів відбулася 22.08.2018 та 05.12.2018. Орендар ТОВ «Поділля Латінвест», в порушення п.5.3 Договору оренди, ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» не приступив до ефективного використання земельних ділянок за цільовим призначенням в строки, встановлені договором оренди землі, допустив погіршення їх екологічного стану (засмічення, заліснення), що підтверджується актом обстеження земельних ділянок від 12.01.2021 № 1-ДК/2/АО/10/01/-21 та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельні ділянки від 12.01.2021 № 1-ДК/4/АП/09/01/-21 Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

З огляду на це, позовні вимоги позивачів в частині розірвання договорів оренди підлягають задоволенню.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 3 ч. 3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Щодо решти позовних вимог.

Як визначено у статті 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено у ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Неодержаний дохід (упущена вигода) це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення (постанови Верховного Суду України від 14.06.2017 р. у справі No 923/2075/15, від 09.12.2014 р. у справі No 5023/4983/12).

Крім того, Верховний Суд вважає, що збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у понесених ним витратах, втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК) і збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 12 ЦПК). Отже, сторона самостійно повинна довести обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог чи заперечень і саме така сторона повинна нести ризик настання наслідків, пов`язаних із не наданням доказів.

Під час судового розгляду позивачами не надано суду належних та достовірних доказів, яких би було достатньо для прийняття категоричного висновку про те, що відповідачам позивач заборгував орендну плату, відповідно і пеня в цьому випадку не може бути стягнута, а також понесених або очікуваних витрат на відновлення земельних ділянок (вартість розкорчовування і фрезерування). Щодо відшкодування недодержаних доходів (упущеної вигоди), це вимога є незаконною, оскільки позивачі у даних суспільних правовідносинах, пов`язаних з наданням майна в оренду, згідно умов договору, мали право лише на дохід у вигляді орендної плати. Заявлена позивачами до відшкодування упущена вигода, є абстрактною, ними не доведено, що цей дохід дійсно був би ними отриманий в разі належного виконання боржником своїх обов`язків.

Обґрунтовуючи це рішення суд бере до уваги, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вказав, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК у зв`язку з задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сума судового збору відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 4, 5, 7, 10-13, 76-82, 89, 206, 259, 263-265 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Латінвест» від 15.08.2018, зареєстрований державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Ковальським О.В. 22.08.2018 за №27606820.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Латінвест» від 15.08.2018, зареєстрований державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Ковальським О.В. 22.08.2018 за №27607669.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Латінвест» від 15.08.2018, зареєстрований державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Ковальським О.В. 22.08.2018 за №27608509.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Латінвест» від 03.12.2018, зареєстрований державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Ковальським О.В. 05.12.2018 за №29267407.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Латінвест» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908 грн., на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 908 грн., на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 908 грн., на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 908 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Латінвест» (місцезнаходження:23130, Вінницька область, Жмеринський район, смт Браїлів, вул. Чайковського, 107, ).

Суддя: А.М. Заярний

Дата складання повного судового рішення 23.10.2021