Провадження №2/359/1501/2021
Справа №359/258/21
РІШЕННЯ
Іменем України

19 жовтня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що в період часу з 15 червня 2013 року по 07 грудня 2017 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказала, що в інтересах малолітнього сина його місце проживання слід визначити саме з нею. Оскільки, вона може створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, забезпечити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з матір`ю за її місцем проживання.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (а.с.25-26).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, у служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації було витребувано висновок щодо розв`язання спору між батьками малолітнього ОСОБА_3 щодо доцільності (недоцільності) визначення його місця проживання разом з матір`ю (а.с.55).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.80).

ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.
Позивач підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити у повному обсязі.
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказав на те, що між ним та ОСОБА_1 відсутній спір про місце проживання сина. Після розірвання шлюбу, а саме з 21 лютого 2019 року дитина зареєстрована за місцем реєстрації матері за згодою відповідача. На теперішній час відповідач матеріально забезпечує дитину шляхом переказу грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 . Відповідач систематично зустрічається з сином і приймає участь у виховному процесі.
Представник третьої особи ОСОБА_4 направив до суду заяву, якою просив розглянути справу за відсутності представника служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та ухвалити рішення в найкращих інтересах дитини відповідно до чинного законодавства України.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 15 червня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб (а.с.6).

Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року шлюб між сторонами по справі був розірваний (а.с.8).

На даний час малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з позивачем, що підтверджується копією Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України.

V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
а. норми матеріального права щодо визначення місця проживання малолітньої дитини.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Згідно з ч.5 ст.157 СК України той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.

б. норми процесуального права.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Встановлено, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира належить на праві спільної часткової власності позивачу та її матері, що підтверджується копією договору купівлі-продажу частини квартири від 26 грудня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Біляєвим В.О., зареєстрованого в реєстрі за №1688 (а.с.11), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 грудня 2018 року (а.с.12), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 лютого 2018 року, виданого державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Давидовою Т.М. (а.с.14), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 лютого 2018 року (а.с.15).

За змістом висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини від 11 серпня 2021 року вбачається, що малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Спеціалістом служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації спільно з фахівцем Центру соціальних служб було проведено обстеження житлово-побутових умов за вказаною адресою. В ході обстеження встановлено, що в квартирі наявні меблі та побутова техніка. Дитина проживає в кімнаті з братом ОСОБА_5 , 2007 року народження, має окремий куточок, де є все необхідне для проживання, навчання та розвитку малолітнього. Мати, ОСОБА_1 , є самозайнятою особою, має стабільний дохід. Крім цього, на засіданні комісії був присутній батько дитини, ОСОБА_2 , який повідомив, що хоче, щоб дитина проживала з ним, так як він має бажання самостійно займатися його вихованням та утриманням. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини взято до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини. У зв`язку з цим, орган опіки та піклування рекомендував визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з його матір`ю, за її місцем проживання (а.с.88-89).

Таким чином, судом не встановлено обставин, які в розумінні ч.2 ст.161 СК України, перешкоджали б визначенню місця проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з матір`ю.

VII. Доводи відповідача, які відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Судом критично оцінюється твердження відповідача з приводу того, що на даний час він матеріально забезпечує свого сина, що підтверджується випискою про переказ грошових коштів на користь ОСОБА_1 на утримання сина (а.с.65-76).
Оскільки, обов`язок батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, передбачений ст.180 СК України, в жодній мірі не впливає на вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю чи батьком.
Крім цього, відповідач вказав на те, що між ним та ОСОБА_1 не виникало жодних суперечок з приводу місця проживання малолітнього сина. У випадку задоволення пред`явленого позову у ОСОБА_1 матиме можливість скористатись правом, передбаченим ч.5 ст.157 СК України
На переконання суду, наявність судового рішення про визначення місця проживання дитини з батьком або з матір`ю чи рішення органу опіки та піклування, яким підтверджено місце проживання дитини, не надає переваги батькові чи матері в вирішенні питань щодо виховання дитини.
Наявність права на тимчасовий виїзд дитини строком до одного місяця за кордон у супроводі матері з метою лікування навчання, оздоровлення та відпочину, в жодній мірі не може вплинути на порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.
До того ж у випадку наявності у батька перешкод у вільному вихованні та спілкуванні з дитиною він не позбавлений права на захист своїх батьківських прав шляхом звернення до органу опіки та піклування чи суду з приводу визначення способу участі у вихованні дитини.

VIII. Висновки суду.
Зважаючи на вищезазначені обставини в сукупності суд вважає, за допустиме визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з матір`ю за адресою її місця проживання.

IX. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред`явленні позову до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ч.5 ст.157, ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду 25 жовтня 2021 року.

Суддя: В.В. Журавський