Справа № 473/3540/21
РІШЕННЯ

іменем України

"25" жовтня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Кріпак Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13.11.2018 року державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області.

Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, призначеній для його обслуговування. Між тим право власності щодо ділянки зареєстроване за попереднім власником будинку ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на належну відчужувачу земельну ділянку, на якій вони розташовані та яка необхідна для їх обслуговування, позивач просив визнати його власником земельної ділянки, площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнав.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області померла ОСОБА_3 .

Спадщину після смерті вказаної особи, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв позивач, частково її оформив: 13.11.2018 року державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області на його ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Проте нотаріусом було відмовлено позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що надана для обслуговування житлового будинку, в зв`язку з відсутністю належних документів, що підтверджували право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 придбала обумовлений житловий будинок у ОСОБА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 23.02.1996 року державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області.

Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,25 га, призначеній для його обслуговування.

Право власності на вказану земельну зареєстровано за ОСОБА_2 , відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, серія МК № 4229, виданого 04.01.1995 року Дорошівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області на підставі рішення виконкому за № 11 від 11.02.1993 року. Обумовлений правовстановлюючий документ зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 228.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно повідомлення Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області за № 737/01-16 від 12.10.2021 спадкова справа після смерті вказаної особи не заведена.

Відповідно до ст. 30 ЗК України 1990 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком,будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Аналогічні роз`яснення надав й Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»(п. 18ґ).

Виходячи з наведеного, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

За таких обставин, до ОСОБА_3 перейшло право власності на спірну земельну ділянку, отже остання ввійшла до складу спадщини.

Згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк у порядку, передбаченому законом.

В силу ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на земельну ділянку, суд вважає, що право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,206,259,263-265,272,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та надана для обслуговування житлового будинку.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В.Лузан