Справа № 583/3515/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді - Плотникової Н.Б.
при секретарі - Логвиненко Л.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за позовом
ОСОБА_1
до ОСОБА_2 ,
третя особа: ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
06.09.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 щомісячно на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» в розмірі 25% від заробітної плати, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що від громадянського шлюбу з відповідачем мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається на 2 курсі денної форми навчання Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на контрактній основі. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, вона (позивачка) не взмозі самостійно утримувати доньку у зв`язку з тим, що їй необхідні кошти на оплату навчання, проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники. Відповідач офіційно працює в військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, в добровільному порядку аліменти на утримання повнолітньої доньки не сплачує, тому вона звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 13.09.2021 р. відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні з викликом учасників справи.
24.09.2021 р. до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначив, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки під час її навчання, проте згоден в зв`язку з обставинами, які склалися, на сплату аліментів у розмірі 1/8 частини від його доходів. Відзив мотивує тим, що 14.12.2019 р. відповідач уклав шлюб з ОСОБА_4 . Донька ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку у терапевта в Охтирській ЦРЛ у зв`язку з хворобою. Через хворобу доньки його дружина ОСОБА_4 не працює, тому тягар утримання сім`ї, в тому числі лікування ОСОБА_5 , лежить на відповідачу. Відповідач не має у власності нерухомості, транспортних засобів, депозитів у банківських установах, орендує квартиру, тому не має можливості сплачувати аліменти в заявленому в позовній заяві розмірі.

29.09.2021 р. від представника позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначає, що в своєму відзиві відповідач взагалі не обґрунтовує причин неможливості сплати аліментів в розмірі, який просить позивач, не вказує який майновий стан самого відповідача, де він працює та отримує дохід. Також зазначає, що відповідно до отриманої інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстрована земельна ділянка та гараж, а також право власності на частку в будинку та квартира. Крім того, у власності відповідача є автомобіль ВАЗ-2107. Тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивачки адвокат Шевченко Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача - адвокат Діброва К.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та зазначив, що відповідач ОСОБА_2 погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки під час її навчання у розмірі 1/8 частини від його доходів.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в письмовій заяві просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно із статтею 1 Закону України "Про охорону дитинства" дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату.
В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання, це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат.
Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6?1296цс15, при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18.
Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 16).
Встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 досягла повноліття, вона навчається в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» на контрактній основі, форма навчання денна, термін навчання 01.10.2020 р. - 30.06.2024 р. вартість навчання 104000 грн. за весь строк навчання, що підтверджується довідкою № 66-04-300/242 від 20.07.2021 р. р., копією договору № 4779 від 20.08.2020 р. (а.с. 11, 13).
Встановлено, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, так як форма навчання денна, через денну форму навчання вона ніде не працює, ніяких доходів не отримує, у неї відсутні власні кошти на навчання.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, тому має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці ОСОБА_3 , а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти за рішенням суду.
Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до змісту ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітніх дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 зазначає, що згоден сплачувати аліменти на утримання доньки, однак не згоден з їх розміром, просить стягувати з нього 1/8 частину його заробітку.
З`ясувавши позиції сторін щодо розміру аліментів та дослідивши надані ними докази на їх обґрунтування, суд при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки сторін ОСОБА_3 враховує наступні обставини.
Суд враховує матеріальне становище ОСОБА_3 , яка навчається на денній формі навчання, через денну форму навчання ніде не працює, ніяких доходів не отримує, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, так як у неї відсутні власні кошти на харчування, одяг, на оплату навчання, на придбання навчальних приналежностей, проїзд до навчального закладу.
Також суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, офіційно працює, отримує стабільний дохід в розмірі 10931,25 грн., що підтверджується довідкою № 76-2205 від 21.10.2021 р., має іншу сім`ю, дружина зі своєю донькою перебувають на його утриманні (а.с. 33-36).
Крім того, при визначенні розміру аліментів з відповідача на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків позивачкою ОСОБА_1 , яка також є працездатною, офіційно працює та отримує стабільний дохід, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має.
Крім того, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 1 липня становить - 2379 грн. (стаття 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік»).
Враховуючи ту обставину, що повнолітня ОСОБА_3 ніде не працює, власного доходу не має, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, з урахуванням необхідності здійснення нею грошових витрат на оплату навчання, харчування, одяг, лікування, придбання навчальних приналежностей, оплати проїзду до навчального закладу, враховуючи можливість надання утримання другим з батьків позивачкою, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , яка навчається, в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісяця на весь період навчання сина, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.
Враховуючи, що 1/6 частини від заробітку відповідача становить 1821 грн., розмір плати за навчання за один місяць становить 2166 грн. (104000 грн. (загальна вартість навчання) : 48 місяців (термін навчання) = 2166 грн.), а також зважаючи на необхідність належного матеріального забезпечення дитини обома батьками, суд вважає що такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітньої доньки, яка навчається, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача.
Згідно ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки для її розгляду.
Встановлено, що позивачкою під час розгляду справи були понесені витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги в сумі 5000,00 грн., що підтверджується ордером серія ПТ № 206630 від 28.09.2021 р., квитанцією від 28.09.2021 р. про оплату правничої допомоги в сумі 5000 грн., актом виконаних робіт від 06.10.2021 р. (а.с. 41, 45,47).
За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
На думку суду розмір витрат позивачки на правову допомогу в сумі 5000 грн. є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, тому враховуючи, що позовні вимоги позивачки задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн.
На підставі викладеного, ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на весь період її навчання, починаючи стягувати з 06.09.2021 року і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення ннею двадцяти трьох років, та аліменти сплачувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).
Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 3000 грн.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 27.10.2021 р.

Суддя Охтирського
міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова