Дата документу 19.10.2021 Справа № 311/3936/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/3032/21 Головуючий у 1-й інстанції: Носик М.А.
Є.У.№ 311/3936/20 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Кредит» про захист прав споживача,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Кредит» в особі директора Тімофєєва Я.А. на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Кредит» про захист прав споживача.

Зазначала, що між ОСОБА_1 та ТОВ «СОС Кредит» було укладено договір, відповідно до якого вона отримала позику, однак, ознайомившись зі змістом договору, вона вважає, що укладений договір є недійсним. ТОВ «СОС Кредит» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Проте, ОСОБА_1 не було підписано даний договір. Відповідачем не було письмово повідомлено позивачці всю необхідну інформацію щодо умов договору. Відповідач скористався тим, що ОСОБА_1 , як позичальнику об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і вона була введена в оману при отриманні кредитних послуг, а Відповідач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав їй відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Крім того, в оспорюваному договорі не була вказана ціна та сукупна вартість кредиту. Працівниками TOB «СОС Кредит» не було надано ОСОБА_1 розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. У зв`язку з цим реально нарахований їй відсоток за користуванні кредитними коштами став значно більшим, за зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів. Позивачка зазначає, що відповідачем було введено її в оману на рахунок істотних умов договору, а зокрема на рахунок відсоткової ставки за користування кредитом та не було зазначено нічого на рахунок непомірно великої відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язання. ОСОБА_1 було повідомлено значно меншу ціну кредиту (відсотків) через що вона погодилася на укладання зазначених договорів. Також при укладенні договору було порушено принцип рівності сторін, так як їй запропонували укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах. ОСОБА_1 вказує, що розмір нарахованих відсотків, за кредитним договором, укладеним між нею та Відповідачем значно перевищує розмір заборгованості за кредитом.

Враховуючи наведене, позивачка просить суд визнати Договір позики укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «СОС Кредит» недійсним.

Рішенням Василівського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано договір №16813080 від 15 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СОС Кредит» та ОСОБА_1 - недійсним.

Стягнуто з ТОВ «СОС Кредит» судовий збір в дохід держави у розмірі 908 грн. Судовий збір на користь держави.

Не погоджуючись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «СОС Кредит» в особі директора Тімофєєва Я.А. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В своїх доводах апелянт вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що 15 червня 2020 року між сторонами був укладений договір фінансового кредиту в електронній формі, що передбачено нормами статей ЗУ «Про електронну комерцію». Під час укладення вказаного договору було дотримано процедуру укладання електронного правочину, ОСОБА_1 погодилась зі всіма умовами договору та засвідчила свою згоду електронним підписом.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки ОСОБА_1 27.07.2021, ТОВ «СОС Кроедит» - 30.07.2021.

Суд визнав причини неявки сторін неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи по суті.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не відповідає вказаним вимогам закону.

Встановлено, що 15 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СОС Кредит» було укладено договір про надання фінансового кредиту №16813080.

Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет soscredit.ua/ та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду із вказаним позовом, вказала, що під час укладання між нею та ТОВ «СОС Кредит» договору, останній, скориставшись недостатністю знань ОСОБА_1 ввів її в оману щодо істотних умов договору.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із його доведеності.

Втім, вказані висновки не відповідають нормам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Правила надання грошових коштів відповідно до кредитного договору ТОВ «СОС Кредит» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті soscredit.ua/

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

На підтвердження укладення договору №16813080 від 15 червня 2020 року ТОВ «СОС Кредит» надано заяву приєднання до договору (оферти) про надання фінансового кредиту №16813080 від 15.06.2020 року, сам договір та додаток №1 до договору (графік погашення боргу), вказані документи підписані електронним підписом ОСОБА_1 (а.с.19-26).

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним, вони відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати обов`язки, які покладаються на сторони за договором. Істотними умовами договору є також такі умови, які прямо не названі у нормативних актах, але конче потрібні для договору даного виду.

Договір про надання фінансового кредиту №16813080 від 15.06.2020 містить істотні умови договору, ОСОБА_1 була ознайомлена з ними, про що свідчить її особистий електронний підпис.

Посилання позивачки на недостатність знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору, не свідчать про недійсність договору.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час ухвалення оскаржуваного рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги норми ЗУ «Про електронну комерцію», не дав належної оцінки наданим доказам ТОВ «СОС Кредит», формально підійшов до вирішення спору у зв`язку з чим прийшов до помилкових висновків, які призвели до ухвалення рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Відтак рішення суду першої інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволені позову.

Згідно з ч.ч. 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України ТОВ «СОС Кредит» має право на компенсацію ОСОБА_1 суми судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги в розмірі 2270,00 гривень

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України,апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Кредит» в особі директора Тімофєєва Я.А. задовольнити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року у цій справі скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Кредит» судовий збір в розмірі 2270,00 гривень ( дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2021 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська