ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9339/21 Справа № 213/4205/20 Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Кривому Розі, у порядку ч. 13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року, яке постановлено суддею Нестеренко М.О. в місті Кривому Розі, повний текст рішення суду складено 13 серпня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2020 року позивач звернулася з позовом до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та просила суд стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

В червні 2021 року позивач змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 6000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування змінених позовних вимог позивач вказує, що з 07 квітня 2012 року по 24 лютого 2020 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_5 , яка після припинення шлюбних відносин 24 лютого 2020 року знаходиться на її утриманні. Оскільки дочка перебуває на диспансерному обліку з хронічним захворюванням, то потребує постійного лікування та профілактики, постійного медичного нагляду, що призводить до фінансового навантаження. Позивач не працює, доходу не має і їй важко утримувати дитину, натомість відповідач матеріальної допомогу на утриманні дитини не надає, хоч є підприємцем, отримує доход, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 рокупозов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на ім`я ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 07 грудня 2020 року, і до повноліття дитини.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України,.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн., щомісяця, до досягнення повноліття донькою, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_1 посилається на те, що при визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, судом не враховано того, що відповідач лише єдиний раз надав матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і тільки на витрати на лікування, при цьому відповідач жодного разу не був присутній та не цікавився ні навчанням, ні станом здоров`я неповнолітньої доньки.

На думку апелянта судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідач окрім офіційної роботи, також займається підприємницькою діяльністю, що підтверджується даними ЄДЕРПОУ.

Також позивач ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що відповідачем не наданого доказів стосовно погіршення його здоров`я.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача відповідач ОСОБА_2 зазначає про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, натомість рішення суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 07 квітня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 рокурозірвано (а.с. 9).

Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6 - копія свідоцтва про народження), яка, згідно довідки №3792, виданої виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради від 10 листопада 2020 року, проживає з матір`ю, тобто позивачем по справі ОСОБА_1 (а.с. 5).

Відповідач ОСОБА_2 від іншого шлюбу має на утриманні повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Виконкому Інгулецької міської ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 43).

Повнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є студентом ІІ курсу Київського національного лінгвістичного університету, спеціальність туризм, стипендію не отримує. Період навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с. 49).

Відповідно до Договору про надання освітніх послуг №6316-0119 від 07 серпня 2019 року, загальна вартість освітньої послуги за навчання становить 106 632 грн. (а.с. 45-50).

Згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 04 лютого 2020 року, відповідач ОСОБА_2 сплатив за навчання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 13 300 грн. (а.с. 52).

Відповідно до квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 03 вересня 2020 року, відповідач ОСОБА_2 сплатив за навчання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 10 000 грн. (а.с. 51).

Згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 14 жовтня 2020 року, відповідач ОСОБА_2 сплатив за навчання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 3 320 грн. (а.с. 53).

Відповідно до квитанцій АТ КБ «ПриватБанк», відповідач ОСОБА_2 систематично на протязі 2019 року по 2021 рік здійснює перекази на картку повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 56-59).

Відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію ФОП, серії В01 від 17 червня 1999 року (а.с. 13-14).

Згідно податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 , останній за звітний період за 2020 рік дохід не отримував (а.с. 32-35)

Відповідно до довідки №2, виданої ФОП ОСОБА_6 02 лютого 2021 року, відповідач ОСОБА_2 працює в ФОП на посаді продавця консультанта з 15 січня 2021 року (а.с. 41).

Згідно наказу (розпорядження) №1 від 14 січня 2021 року, ОСОБА_2 прийнятий на роботу до ФОП ОСОБА_6 з 15 січня 2021 року та має оклад у розмірі 6 000 гривень (а.с. 40).

Вирішуючи спір та покладаючи на відповідача обов`язок по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн., суд першої інстанції, враховуючи принципи розумності та справедливості, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стан здоров`я та матеріальне становище дитини, та враховуючи ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік» визначив суму в 2500 грн. в місяць, що не перевищує 50% доходу відповідача,та дійшов висновку, що саме такий розмір аліментів буде відповідати інтересам неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обох батьків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, зі змінами від 17 травня 2017 року, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, в редакції від 17 травня 2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, суд, за заявою одержувача, визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів та визначаючи його в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., щомісячно, суд першої інстанції врахував матеріальний стан відповідача, наявності на утриманні й нього повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається в Київському національному лінгвістичному університеті, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, реальну можливість відповідача сплачувати аліменти у зазначеному розмірі та дійшов обґрунтованого висновку, що саме 2500 грн. відповідатиме встановленому ст.2 Конвенції ООН про права дитини принципу рівності прав дітей.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги позивача про те, що при визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, судом не враховано, що відповідач лише єдиний раз надав матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і тільки на витрати на лікування, при цьому відповідач жодного разу не був присутній та не цікавився ні навчанням, ні станом здоров`я неповнолітньої доньки, оскільки зазначені обставини, відповідно до вимог ст. 182 СК України, не є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 6000 гривень на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідач окрім офіційної роботи, також займається підприємницькою діяльністю, що підтверджується даними ЄДЕРПОУ не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції при ухваленні рішення враховано, що відповідач, окрім роботи за трудовим договором, займається підприємницької діяльністю, натомість, згідно податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 , останній за звітний період за 2020 рік дохід не отримував (а.с. 32-35)

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідачем не наданого доказів стосовно погіршення його здоров`я, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, судом першої інстанції враховувало стан здоров`я, матеріальне становище дитини і відповідача та наявність в останнього повнолітнього сина, який продовжує навчання та також потребує матеріальної підтримки відповідача, що має істотне значення.

У зв`язку з чим, колегія судів вважає, що судом першої інстанції надано правильну оцінку обставинам й доказам по справі у відповідності до вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України, й правильно визначено розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн., а тому колегією суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо необхідності збільшення розміру аліментів до 6000 гривень.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи позивача, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2021 року.

Головуючий:

Судді: