Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої судді Чальцевої Т.В.,

за участю секретаря судового засідання: Сєрих І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Волноваха у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №221/3794/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини,

в с т а н о в и в :

Позивач 15.06.2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та її утримання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.02.2014 року вона із ОСОБА_2 зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу дітям не надає. Матір дітей не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення трьох років. Крім того, молодша дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 потребує постійного догляду за станом здоров`я, оскільки страждає на судоми та має затримку моторного та мовного розвитку. З цим, також пов`язані витрати на транспортування дитини до лікувальних закладів та придбання ліків. Тому звернулася до суду і просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньок аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/6 усіх видів його доходів до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років.

Ухвалою суду від 18.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

В судове засідання відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

На підставі ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст.121 СК України).

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрована шлюб, 22.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №22, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.02.2014 року (а.с. 8).

Від спільного шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9-11).

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, позивачка одна несе витрати по утриманню дітей, не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню їх потреб.

З матеріалів справи також встановлено, що наймолодша дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 потребує постійного догляду за станом здоров`я, оскільки страждає на судоми та має затримку моторного та мовного розвитку (а.с. 13-16).

Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй Про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд, з урахуванням матеріального становища дітей, які проживають з позивачкою, матеріального становища платника аліментів, інших обставин справи, вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів доходів відповідача, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_5 повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 15.06.2021 року.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Частиною першою статті 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині, незалежно від цієї обставини, а тому суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трьох років, з дня подачі позову до суду.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факти, на які вона посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, відповідачем не надано доказів неможливості сплачувати аліменти, а навпаки визнано позов повністю, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 141, 206, 223, 247, 258, 263-265, 274 - 279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.06.2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 15.06.2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 включно.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Чальцева