Справа №333/4998/21
Провадження №2/333/3324/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Бобко О.В.,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судову засіданні, у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16, ) про скасування арешту на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про скасування арешту з нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Свої вимоги позивач обгрутовує тим, що 15.06.2020 року він звернувся до приватного нотаріуса з метою реалізувати право власності на вказану квартиру. Під час підготовки матеріалів до проведення правочину було встановлено, що на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.09.2003 року було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 .

З цих підстав, ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про скасування арешту на майно та заборони на його відчуження, оскільки зазначена нерухомість ніколи не належала ОСОБА_2 . Більш того, відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2006 року по справі №2-62/06 знято арешт на вказане майно.

Відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його заяви, оскільки виконавче провадження закрито та справа про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 знищена, у зв`язку з закінченням терміну зберігання. З огляду на викладене, ОСОБА_1 змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 26.07.2021 року провадження по справі №333/4998/21 відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

У встановлений судом строк відзив на позовну заяву від Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) на адресу суду не надходив.

Ухвалою суду від 20.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в 2002 році потрапила в дорожньо-транспортну пригоду. Під час розгляду цивільної справи №2-62/06, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2003 року накладено арешт на належну їй квартиру та транспортний засіб «ВАЗ 21122», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Водночас, у вказаному рішенні суду було помилково вказано номер квартири - «НОМЕР_4» замість «НОМЕР_5».

На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2006 року по справі №2-62/06 знято арешт з зазначеного вище транспортного засобу та квартири за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, свідок зазначила, що є власником квартири за адресою: за адресою: АДРЕСА_3 , в якій проживає з 2001 року. будь-якого відношення до квартири за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 не має.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до такого.

Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Судом встановлено, що виконавчим комітетом Комунарської районної Ради народних депутатів 05.05.1991 року видано ОСОБА_1 та членам його сім`ї ордер № НОМЕР_3 на житлове приміщення в будинку ЖБК на вселення в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з свідоцтвом про право власності на квартиру від 11.06.2001 року №1079, ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначена вище обставина також підтверджується реєстраційним написом на правовстановлюючому документі від 11.06.2001 року.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1). Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч. 2).

З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2003 року державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2003 року, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2006 року по справі №2-62/06 знято арешт, зокрема, з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 .

При цьому, в судовому засіданні під час допиту свідка ОСОБА_4 встановлено, що остання є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.09.2001 року серії АЕЕ №039310, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Масловець Л.С., зареєстрований в реєстрі за №1-1454, а не квартири АДРЕСА_4 у вказаному будинку.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного на повагу до житла.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З метою відновлення порушеного права позивачем ОСОБА_1 надано на адресу Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) копію ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2006 року по справі №2-62/06 про зняття арешту, зокрема, з квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Із змісту позовної заяви слідує, що відповідач відмовив ОСОБА_1 у скасуванні арешту з нерухомого майна, оскільки виконавче провадження закрито та справа про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 знищена, у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до повідомлення з Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 13.08.2021 року №52628/10-18.3-33, за даними АВСП на виконанні в Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) не перебували виконавчі провадження з примусового виконання рішення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН: НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виявлено обтяження, що накладене на нерухоме майно, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Номер запису про обтяження: 1995802. Дата, час державної реєстрації: 23.05.2005 11:23:51 за №1995802 реєстратором: Шоста запорізька державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова, б/н, 12.09.2003, Комунарський відділ держвиконавчої служби м. Запоріжжя, власник: ОСОБА_4 . Проте, виявити, згідно якого виконавчого провадження накладено арешт, неможливо.

Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1). У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2).

З огляду на викладене, враховуючи пояснення свідка ОСОБА_4 , а також те, що під час розгляду справи по суті матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане вище майно та обмеження позивача у володінні, користуванні та розпорядженні цим майном, суд дійшов висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 про скасування арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір в розмірі 908 грн. судом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про скасування арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 12.09.2003 року, реєстраційний номер обтяження: 1995802, дата державної реєстрації: 23.05.2005 року, реєстратором: Шоста запорізька державна нотаріальна контора.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) - 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.09.2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод