Справа № 314/1307/20
Провадження № 2/314/437/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2021 м. Вільнянськ

Справа № 314/1307/21;

провадження № 2/314/437/2021;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач ОСОБА_2 ;

-третя особа: Третя запорізька державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Третя запорізька державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі договору від 21.05.1996 року. При цьому, за життя ОСОБА_3 свідоцтво на право власності на вказаний житловий будинок так і не отримав, що було зроблено лише 19.03.2019 та підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та фактично проживав з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного нерухомого майна на підставі заповіту посвідченого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 18.12.1992 року.

06.02.2018 позивач звернулася до Третьої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою Третьої запорізької державної нотаріальної контори від 28.09.2019 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстав наявності у пред`явлених документах розбіжностей, які унеможливлюють достовірне встановлення назви вулиці на якій розташований спадковий будинок.

Так, відповідно до договору від 21.05.1996 будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.03.2019 року, будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Розбіжність назв вулиці у одному і тому ж населеному пункті, ймовірно сталася у зв`язку з помилковим або довільним перекладом з російської мови на українську мову назви вулиці: на російській мові « ОСОБА_1 » на українській мові « ОСОБА_1 » - « ОСОБА_1 ».

Тотожність, вищезазначених назв вулиці підтверджується інформацією виконавчого комітету Купріянівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, але на думку нотаріуса, саме ці розбіжності у написанні вулиці унеможливили достовірне встановлення назви вулиці, на якій розташований спадковий житловий будинок, у зв`язку з цим, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Іншого способу захисту, аніж в судовому, у позивача немає.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягають, просять задовольнити.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Третя особа - Державний нотаріус Третьої запорізької державної нотаріальної контори надала до суду заяву про неможливість з`явлення у судове засідання через завантаженість, не заперечує проти розгляду справи без її участі згідно вимог Законодавства.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

26.03.2020 суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно.

Ухвалою від 04.06.2020 позов залишено без руху.

23.06.2020 до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 11.09.2020 позов повернуто заявнику.

06.10.2020 від позивача до суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу від 11.09.2020.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09.11.2020 ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.09.2020 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

18.11.2020 справа надійшла до Вільнянського районного суду Запорізької області.

Ухвалою суду від 04.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області. Витребувано у державного нотаріуса Третьої запорізької державної нотаріальної копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.01.2021 до суду надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 19.01.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

20.07.2021 від представника позивача адвоката Дерев`янко І.О. до суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою суду від 22.07.2021 замінено неналежного відповідача Купріянівську сільську раду Вільнянського району Запорізької області на належного відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі договору від 21.05.1996 року. При цьому, за життя ОСОБА_3 свідоцтво на право власності на вказаний житловий будинок так і не отримав, що було зроблено лише 19.03.2019 та підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та фактично проживав з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного нерухомого майна на підставі заповіту посвідченого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 18.12.1992 року.

06.02.2018 позивач звернулася до Третьої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою Третьої запорізької державної нотаріальної контори від 28.09.2019 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстав наявності у пред`явлених документах розбіжностей, які унеможливлюють достовірне встановлення назви вулиці на якій розташований спадковий будинок.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає доводи позивача обґрунтованими з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним. Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного Кодексу України спадкування перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі договору від 21.05.1996 року. При цьому, за життя ОСОБА_3 свідоцтво на право власності на вказаний житловий будинок так і не отримав, що було зроблено лише 19.03.2019 та підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та фактично проживав з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного нерухомого майна на підставі заповіту посвідченого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 18.12.1992 року.

06.02.2018 позивач звернулася до Третьої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою Третьої запорізької державної нотаріальної контори від 28.09.2019 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстав наявності у пред`явлених документах розбіжностей, які унеможливлюють достовірне встановлення назви вулиці на якій розташований спадковий будинок.

Так, відповідно до договору від 21.05.1996 будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.03.2019 року, будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Розбіжність назв вулиці у одному і тому ж населеному пункті, ймовірно сталася у зв`язку з помилковим або довільним перекладом з російської мови на українську мову назви вулиці: на російській мові « ОСОБА_1 » на українській мові « ОСОБА_1 » - « ОСОБА_1 ».

Тотожність, вищезазначених назв вулиці підтверджується інформацією виконавчого комітету Купріянівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області

Отже, судом встановлено, що позивач не може оформити право власності на спадкове майно у зв`язку з розбіжністю в написанні назви вулиці, на якій розташований спадковий житловий будинок.

Діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до п.п. 4. 15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.

Отже, враховуючи, що позивач належним чином прийняла спадщину після смерті спадкодавця та враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, однак через те, що існують розбіжності у написанні вулиці, а саме в договорі дарування посвідченого Вільнянською державною нотаріальною конторою 21.05.1996 вказано назву вулиці «ОСОБА_1», а згідно реєстрації права власності зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2019 року, номер запису про право власності 30762272, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215, вулицю вказано як «ОСОБА_1», позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору, суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на спадкове майно за заповітом в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим,позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем та підлягають зарахуванню на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1.Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування- задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та господарські споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20.09.2021.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Третя запорізька державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), , адреса: місто Запоріжжя, бульвар Шевченка, 47.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

20.09.2021