Дата документу 18.10.2021
Справа № 937/9634/21
Провадження № 2-з/937/266/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

«18» жовтня 2021 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області Колодіна Л.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя з визнання права власності на Ѕ частину цього майна,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя з визнання права власності на Ѕ частину цього майна.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить наступне: накласти арешт на механічний транспортний засіб марки «GELLY», моделі «FЕ-2», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер, шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , який належать відповідачу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, з забороною відчуження третім особам, про що повідомити відповідні органи відповідною ухвалою суду, яку прийняти відразу з відкриттям провадження по справі.

Заява обґрунтована тим, що дана заява подається разом з позовною заявою від 04 жовтня 2021 року про розірвання шлюбу та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя з визнання права власності на Ѕ частину цього майна. За час спільного подружнього життя позивача з відповідачем ними за особисті кошти позивача було придбано (куплено) щонайменше наступне майна: механічний транспортний засіб марки «GELLY», моделі «FЕ-2», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер, шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , який зареєстровано за відповідачем, загальною вартістю 5400,00 доларів США, що еквівалентно національній валюті держави Україна: 144 666,00 гривень (курс НБУ 26,79 грн. за 1,00 долар США). Наразі ОСОБА_1 стало відомо, що відповідач - виставила (опублікував) на продаж їх авто через інтернет-сайт та їх сумісних знайомих, тобто відповідач без відома та згоди позивача намагається позбутися їх спільного майна подружжя. Тому, ОСОБА_1 вимушений звернутися з даною заявою, щодо забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту та заборони відчуження всього майна, яке належить відповідачу - ОСОБА_2 , 1977 року народження, ідентифікаційний номер - невідомий. Вказані вимоги, на особисту думку позивача, повинні бути задоволені у повному обсязі до вирішення спору по суті, а арешт та заборона відчуження всього майна зможуть забезпечити виконання відповідачем у наступному прийнятого судом рішення по суті предмету. Крім того, відповідач не бажає у досудовому порядку вирішити питання, щодо розподілу спільного майна подружжя.

Відповідно до ч.3 ст. 153 ЦПК України заява розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

З вищенаведених роз`яснень вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно пункту 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як визначив Пленум Верховного суду України в Постанові від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Право власності на автомобіль марки «GELLY», моделі «FЕ-2», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер, шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, враховуючи, що предметом позову є поділ спільного майна подружжя, а саме - автомобіля марки «GELLY», моделі «FЕ-2», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер, шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , суд дійшов висновку, що вид забезпечення позову відповідає позовним вимогам, відповідач має реальну можливість розпорядитись транспортним засобом на свій розсуд, невжиття заявленого заходу забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду, а тому є всі підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 247 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя з визнання права власності на Ѕ частину цього майна, - задовольнити.

Накласти арешт на механічний транспортний засіб марки «GELLY», моделі «FЕ-2», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер, шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , зареєстрований за громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши відповідачу вчиняти дії, спрямовані на відчуження зазначеного транспортного засобу третім особам.

Копію ухвали направити до Територіального сервісного центру Регіонального сервісного центру в Запорізькій області Міністерства внутрішніх справ України № 2343 (м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, буд. 172/1) для виконання, а заявнику до відома.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 роки, тобто до 18.10.2024.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Учасник справи може подати до суду вмотивоване клопотання про скасування заходу забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: Л.В. Колодіна