У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., при секретарі судового засідання - Матіко Я.Ю., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, заяву представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Маркусь М.І. про забезпечення позову, у справі за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення 1 833 700 грн. в якості компенсації Ѕ вартості нерухомого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності та стягнення компенсації Ѕ вартості майна, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення 1 833 700 грн. в якості компенсації Ѕ вартості нерухомого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності та стягнення компенсації Ѕ вартості майна.

30.09.2021 року, представником позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвокатом Маркусь М.І., подано заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що у зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 зазначив, що об`єкт нерухомості, а саме другий поверх адмінбудинку літ. «Ц», площею 323,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 йому не належить, а знаходиться у власності ОСОБА_3 , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер № 245213597 від 19.02.2021.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2021р. вбачається, що ОСОБА_3 є власником спірного об`єкта нерухомості: другого поверху адмінбудинку, літ. «Ц», АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котлярова Л.В. 19.02.2021р.

ОСОБА_3 є матір`ю відповідача - ОСОБА_2 .

Провадження у даній справі за первісним позовом відкрито ухвалою суду від 27.01.2021 р. Отже, відчуження майна відбулось під час розгляду Ужгородським міськрайонним судом справи №308/14194/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на Ѕ частку в такому майні. Предметом спору та об`єктом визнання майном спільної сумісної власності позивача та відповідача було в тому числі зазначене вище нерухоме майно. Однак під час розгляду вказаної справи судом відповідач вчинив дії щодо відчуження такого майна без згоди іншого співвласника та переоформив його на свою матір.

У зв`язку з вказаними обставинами, ОСОБА_1 змінила предмет позову та простить суд стягнути з відповідача 1 833 700 грн. в якості компенсації Ѕ вартості даного нерухомого майна.

В обґрунтування вжиття заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що у випадку задоволення позову для відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно буде докласти значних зусиль.

Тим більше має місце очевидний факт порушення прав позивача шляхом відчуження майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до наступного відчуження даного майна та появи третіх осіб, що доводитимуть свою добросовісність. Це в свою чергу зробить неможливим виконання рішення суду.

З огляду на зазначене, заявник просить вжити заходів забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на грошові кошти та інше майно ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) в межах позовних вимог на суму 1833700 (один мільйон вісімсот тридцять три тисячі сімсот) грн.;

- накласти арешт на частку в статному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Ужгородський замок» (код 32145463, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Капітальна, 33), яка належить ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) та заборонити йому відчуження та обтяження такої частки в будь-яких спосіб до набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Маркусь М.І. надав суду заяву про розгляд заяви про забезпечення позову у їх відсутності. Просив таку задоволити.

ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Йосипчук О.В. надав суду заяву про розгляд заяви про забезпечення позову у їх відсутності. Заперечив проти її задоволення.

Дослідивши подані заяви сторін та подану заяву про забезпечення позову з доданими до неї документами, суд приходить висновку, що така підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149 - 151 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обов`язковості до виконання судових рішень, встановленої нормами Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

При цьому згідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороню вчинення певних дій.

Згідно до п.10 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Згідно ч.6 ст.153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як слідує з заяви про забезпечення позову, в провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення 1833700 грн. в якості компенсації Ѕ вартості нерухомого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності та стягнення компенсації Ѕ вартості майна.

Заявляючи про необхідність застосування заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що відчуження майна, яке на думку ОСОБА_1 є спільною сумісною власністю, відбулось під час розгляду Ужгородським міськрайонним судом справи №308/14194/20. Предметом спору та об`єктом визнання майном спільної сумісної власності позивача та відповідача було в тому числі зазначене вище нерухоме майно. Однак під час розгляду вказаної справи судом відповідач вчинив дії щодо відчуження такого майна без згоди іншого співвласника та переоформив його на свою матір.

В обґрунтування вжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що у випадку задоволення позову для відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно буде докласти значних зусиль.

Суд бере до уваги доводи заявника про те, що подальша реалізація відповідачем наявного в нього майна, у будь-який спосіб, враховуючи значний розмір позовних вимог, відсутність у відповідача іншого майна та низький рівень доходів, може призвести до того, що судове рішення у разі задоволення позовних вимог не буде виконане взагалі, або виконання такого буде суттєво утруднено. В такому разі відновлення порушених інтересів позивача та виконання ймовірного рішення суду по заявленим позовним вимогам буде унеможливлено, у зв`язку із чим необхідним є накладення арешту на кошти та майно відповідача в межах позовних вимог.

Таким чином, суд вважає, що вимога заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та інше майно ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) в межах позовних вимог на суму 1 833 700 (один мільйон вісімсот тридцять три тисячі сімсот) грн., є співмірною із заявленими позовними вимогами.

Що стосується вимоги заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Ужгородський замок» (код 32145463, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Капітальна, 33), яка належить ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), то в цій частині слід відмовити, так як така вимога є похідною вимогою, оскільки накладений арешт все належне майно ОСОБА_2 , в межах заявлених вимог, виключає можливість здійснення будь-яких дій щодо відчуження та реалізації прав на вказану частку. (у разі недостатності вартості іншого майна).

Крім цього, забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Ужгородський замок», є непропорційним втручанням в діяльність товариства і забезпечення позову у вказаний спосіб не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353-355 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Маркусь М.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову задоволити частково.

Накласти арешт на грошові кошти та інше майно ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) в межах позовних вимог на суму 1 833 700 (один мільйон вісімсот тридцять три тисячі сімсот) грн., до набрання рішення суду законної сили, по справі №308/14194/20.

В решті вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк