Провадження № 2/219/3620/2021
УХВАЛА

про залишення позову без руху

25 жовтня 2021 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Рибкіна Н.М., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві зазначено місце реєстрації позивача АДРЕСА_1 , місце реєстрації відповідача-невідомо.

Із копії паспорта позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого Артемівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області 21.03.2015 року вбачається місце реєстрації з 25.08.2010 року АДРЕСА_2 . Даних про реєстрацію позивача місця перебування чи взяття на облік як особи, переміщеної із тимчасово окупованої території України матеріали за позовом не містять.

Як вбачається із відповіді Бахмутської міської ради № 6404 від 18.10.2021 року, наданої на запит суду, яка надійшла 21.10.2021 року, інформація про реєстрацію місця проживання фізичної особи ОСОБА_3 - відсутня.

Відповідно до частини першої ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 Цивільного процесуального кодексу України).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Питання про підсудність справ визначається цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із загальним правилом територіальної підсудності, що передбачено статтею 27 ЦПК України позови пред`являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» . Згідно з ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною першою статті 6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем в Україні здійснюється з урахуванням норм Закону України «Про міжнародне приватне право».

Так, частиною першою статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» , зокрема передбачено, що суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача, а також, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території. До такої події можна віднести укладання шлюбу між громадянином України і іноземцем на території України і видання відповідного свідоцтва про шлюб.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтями 27-29 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Відповідно до ч.9 цієї ж статті позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Суд звертає увагу, на те, що позивачем в позовній заяві не в повному обсязі викладені обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги та не зазначено і не додано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Так, позивачем на обгрунтування зазначеного нею у позові свого місця проживання необхідно надати документально підтверджені докази, якими можуть бути дані про реєстрацію позивача місця перебування чи взяття на облік як особи, переміщеної із тимчасово окупованої території України або відомості про зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Крім того, на обгрунтування звернення до суду за місцем проживання позивача, в позовній заяві необхідно зазначити причини, які визначені ч.2 ст. 28 ЦПК України, та можуть слугувати підставою для визначення підсудності справи та надати докази на їх підтвердження.

Якщо позивач звертається до суду з позовом у відповідності до ч.9 ст. 28 ЦПК України до відповідача, та зазначає такі підстави, що місце реєстрації проживання або перебування відповідача невідоме, то необхідно надати суду докази місцезнаходження його майна чи останнє відоме зареєстроване його місце проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Таким чином, суд позбавлений можливості визначити підсудність справи без усунення зазначених недоліків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Копію ухвали направити позивачу для відома та надати їм строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня вручення йому копії ухвали.

Роз`яснити позивачам, що згідно з ч. 3 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивачі не усунули недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Рибкіна