Справа № 236/3903/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

за участю:

секретаря судового засідання Теліуса С.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Воронов Артем Ігорович, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" про визнання кредитного договора недійсним,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Воронов Артем Ігорович, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" про визнання кредитного договора недійсним, в якій заявник просить суд заборонити відповідачу звертатися з примусовим виконанням та нараховувати відсотки за договором № 0746-6571 від 12.07.2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс".

Суд, вивчивши заяву ОСОБА_1 та матеріали додані до заяви, встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

В порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Право на ефективний судовий захист закріплено у ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Статтею 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів таковго забезпечення є заборона вчиняти певні дії. Заявник просить вжити заходів для забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме звертатися з примусовим виконанням та нараховувати відсотки за кредитним договором № 0746-6571 від 12.07.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю " Укр Кредит Фінанс".

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" про визнання кредитного договора недійсним. При цьому предметом судового спору (позову, що забезпечується) є визнання кредитного договору № 0746-6571 від 12.07.2021, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю " Укр Кредит Фінанс", недійсним, оскільки заявник вважає, що договір був укладений шляхом шахрайства.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд зазначає, що у разі задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони нарахування відсотків за кредитним договором № 0746-6571 від 12.07.2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс", а також заборони на звернення з примусовим виконанням зазначеного договору, позивачем буде досягнуто мети позовної заяви провизнання кредитного договору недійсним, без розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Воронов Артем Ігорович, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" про визнання кредитного договора недійсним - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя -