Єд. унік. № 243/4844/20
Провадження № 2/243/2793/2021
У Х В А Л А

Іменем України

18 жовтня 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Дюміна Н.О.

за участі

секретаря Прилуцької А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року у цивільній справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , про визнання укладеною Додаткової угоди від 21 квітня 2020 року до Договору оренди від 01 червня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Слов?янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , про визнання укладеною додаткової угоди від 21 квітня 2020 року до Договору оренди від 01 червня 2017 року.

07 вересня 2021 року до суду надійшло клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року, посилаючись на те, що у провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області вищевказана справа перебуває протягом тривалого часу. За умовами «запропонованої» оскаржуваної угоди ОСОБА_1 за передачу в оренду ј частки цілісного майнового комплексу на 47 номерів готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з усією інфраструктурою ( а це більш ніж 600 кв.м.) на території земельної ділянки 2.2416 гектарів за адресою: АДРЕСА_1 пропонується 1000 гривень/міс. Однак, лише орендної плати на даний час вона сплатила 7733 грн, коли їй сплачується всього 1000 грн на місяць. Таким чином її повністю позбавлено права підприємницької діяльності з метою отримання прибутку на території власного готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року власнику ОСОБА_1 було заборонено чинити перешкоди не власнику та не орендарю ФОП ОСОБА_2 чинити перешкоди. Вважає, що право користування її нерухомим майном суд надав колишній орендарці ФОП ОСОБА_2 поза межами дії договору та за повністю відсутніх правових підстав, надавши таким чином можливість працювати та отримувати прибутки за рахунок належного їй нерухомого майна. Також вважає своєю постановою Донецький апеляційний суд вирішив справу по суті, оскільки повністю позбавив її права на підприємницьку діяльність. Також зазначає, що заходи забезпечення існують вже більше року і за цей час їй не було сплачено орендні кошти. Позивачі навмисно затягують розгляд справи та без договору продовжують користуватися її майном. Вона не бажає продовжувати договір оренди на таких умовах. Строк дії договору завершився понад рік тому та відсутні правові підстави передання в оренду належне їй на праві власності майно. Завдяки існуванню заходам забезпечення позову позивачі отримують надприбутки від користування належній їй ј долі майна, в той час коли власник майна такого права позбавлена повністю. Посилаючись на статті Конституції України, Цивільний кодекс України, Господарський кодекс України, рішення Європейського суду з прав людини просить скасувати заходи забезпечення позову, що були вжиті постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року.

До судового засідання заявник фізична особа підприємець ОСОБА_1 не з`явилася, від її представника адвоката Моїсеєнко К.О. надійшла заява, в якій зазначено про розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову без участі ОСОБА_1 та адвоката Моїсеєнко К.О. На задоволенні заяви наполягають, просять скасувати заходи забезпечення позову, вжиті постановою Донецького Апеляційного суду від 05 серпня 2020 року.

Від представника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 адвоката Жеболенко Г.М. надійшла заява про розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову без її участі. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову без їх участі.

Фізична особа підприємець ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, надала відзив на клопотання ОСОБА_1 , в якому просила відмовити останній у задоволенні вимог про скасування заходів забезпечення позову, зазначила, що не відпала потреба в забезпеченні позову, оскільки обставини, при яких було накладено заходи забезпечення позову не змінилися. Доводи клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 з постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року. Правом касаційного оскарження постанови апеляційного суду ОСОБА_1 не скористалася. Вважає, що постановою Донецького апеляційного суду було враховано всі ризики та правомірно накладено заходи забезпечення позову. Також вказала, що належних доказів скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до клопотання не долучено, тому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Від представника фізичної особи підприємця ОСОБА_2 адвоката Сокольської О.О. суду було надано відзив, в якому зазначено наступне. Як роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Водночас необхідність застосування заходів забезпечення позову у даній цивільній справі не відпала, жодні обставини не змінилися. Крім того, у цивільній справі, яка розглядається судом , в межах якої було застосовано заходи забезпечення позову, у новому складі суду судові засідання ще не проводилися. Вважає, що відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову в даний час немає, а подальша заборона ОСОБА_1 чинити перешкоди ФОП ОСОБА_2 у користуванні базою відпочинку сприятиме можливості виконання рішення суду у разі задоволення позову та наданий час повністю відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Інші особи, які брали участь у справі, у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому з урахувань зазначеного суд вважає можливим розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності цих осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, матеріали справи, з урахуванням положень ст. 158 ЦПК України, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 4-10 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

На підтвердження своїх доводів, викладених у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову заявником надано:

- ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 грудня 2019 року про надання тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000032 від 19 жовтня 2018 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, якою було зобов`язано ФОП ОСОБА_2 надати доступ до документів, які підтверджують понесені документально підтверджені витрати, пов`язані з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_2 в період 3 01 січня 2017 року по 31 березня 2019 року;

- ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 25 липня 2019 року, відповідно до якої слідчим суддею було надано тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні службових осіб Слов`янського Лиманського управління Головного управління ДФС у Донецькій області податкову звітність ФОП ОСОБА_2 , за період з 01.01.2015 року по теперішній час, заяв, інших документів, переписки Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (на теперішній час Слов`янсько-Лиманське управління Головного управління ДФС у Донецькій області) з ФОП ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ), документи які підтверджують факт отримання свідоцтва платника податку, актів камеральних, планових, позапланових перевірок, та результати нарахувань та донарахувань по цим перевіркам (повідомлення-рішення, результати погашення заборгованості, запити на які надходили з інших ДПІ, форми звітності 1 ДФ та інші, про кількість найманих працівників, та кількості їх доходів, документів за якими надано право подавати звітність у електронному вигляді (договір на визнання електронних документів), земельної ділянки, на якій ФОП ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) здійснює діяльність, із зазначенням кадастрового номеру, тобто надати можливість вилучити оригінали вказаних документів;

- виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 , відповідно до якої остання здійснює свою підприємницьку діяльність заа адресою: АДРЕСА_2 ;

- рахунок від 11 лютого 2021 року, яким було перераховано ФОП ОСОБА_2 від ТОВ «Світанок» грошові кошти у розмірі 2500,00 грн, призначення платежу організація зустрічі 09 липня 2021 року;

- скріншот підтвердження бронювання від 11 лютого 2021 року на номер 67 (люкс) на 7 днів, на суму 28 000,00 грн. та скріншот рахунку від 11 лютого 2021 року, згідно якого ФОП ОСОБА_2 було перераховано кошти з оплати за туристичні послуги у розмірі 14 000,00 грн;

- роздруківка прайсу на додаткові послуги лісового готелю «Шервуд», який затверджено з 20 липня 2021 року;

- скріншот з веб-сайту з зазначенням ціни за оренду залу, та іншими умовами надання послуг оренди;

- копія договору оренди від 01 червня 2017 року, укладеного між арендодавцями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та орендарем ФОП ОСОБА_2 про передачу об`єктів оренди, які зазначені в визначеному переліку;

- акт прийому передачі від 01 червня 2017 року, укладеного між арендодавцями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та орендарем ФОП ОСОБА_2 , відповідно до якого було передано об`єкти оренди, зазначені в визначеному переліку;

- ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 25 лютого 2019 року про призначння компютерно технічної експертизи вилучених в ході обшуку у приміщеннях та будівлях бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » жорстких дисків;

У ході судового розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, судом було встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що 05 серпня 2020 року Донецьким апеляційним судом було ухвалено постанову в цивільній справі № 243/4844/20, якою частково було задоволено заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Заборонено ОСОБА_1 чинити перешкоди фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у користуванні нежитловими будівлями та спорудами бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі «Шервуд», розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , до складу яких входять: А-1 гуртожиток 244,5 кв.м.: Ам мансарда 110,3 кв.м; А прибудова 43 кв.м., А1 прибудова 14,9 кв.м., А2 ганок 8,3 кв.м.,; Б-1 кафе 445,6 кв.м.: Бм мансарда 149,3 кв.м., Б погріб 15,9 кв.м., Б1 погріб 11,2 кв.м., Б2 вхід в погріб 9 кв.м., Б3 вхід в погріб кв.м., Б4 веранда 81,7 кв.м., Б5 щітова 1,3 кв.м., Б6 прибудова 25 кв.м., Б7 прибудова 11,1 кв.м., Б8 тераса 69,6 кв.м., Б9 ганок 2,6 кв.м.; В-1 сушка-пральня 26,4 кв.м.; Г-1 спальний корпус № 1 353,7 кв.м.: Г веранда 21,4 кв.м., Г1 веранда 66 кв.м., Гм мансарда 106,2 кв.м.; Г2 ганок 4,1 кв.м.; Г3 ганок 2,5 кв.м.; Д-1 фільтровально-насосна будівля 46,3 кв.м.; Е-2 адміністративний корпус 723,1 кв.м., Ем мансарда 63,4 кв.м., Е2 прибудови 134,6 кв.м, 307,1 кв.м., 130,4 кв.м., 42,3 кв.м., 9,7 кв.м.; К сторожка 8,3 кв.м., М-1-1 водокачка 20,8 кв.м., М прибудова 4,4 кв.м., Ш-2 спальный корпус 396,9 кв.м.: Ш мансарда 34,9 кв.м., Ш1 балкон 10,8 кв.м., Ш2 балкон 6,4 кв.м., ШЗ балкон 6,4 кв.м., Ш4 балкон 10,8 кв.м., Ш5 балкон 11,8 кв.м., Ш6 балкон 11,8 кв.м., Ш7 балкон 41,1 кв.м., Ш78 балкон 11,8 кв.м., Ш9 балкон 11,8 кв.м.; У-1-1 спальний корпус 256,8: У веранда 22,0 кв.м., У1 веранда 21,4 кв.м., У2 прибудова 3,5 кв.м., УЗ ганок 2,8 кв.м., У4 ганок 2,9 кв.м., У5 ганок 1,1 кв.м., У6 ганок 3,2 кв.м., У7 ганок 1,3 кв.м., У8 навіс 15,3 кв.м.; Ж навіс для шашликів 46,9 кв.м., З альтанка 27,7 кв.м., И альтанка 27,7 кв.м., Л котельня 30,9 кв.м., Н альтанка 9,3 кв.м., П навіс 218,3кв.м., Е-1-2 спальний корпус 245,4 кв.м.: е4-7 тераса 23,3 кв.м., е1 тераса 40,8 кв.м., е2 тераса 27,9 кв.м., е3 ганок 10,3 кв.м., е4-7 балкон 36,4 кв.м., О1-1 спальний корпус 386,2 кв.м., О1 веранда 28,8 кв.м., О2 веранда 26,5 кв.м., О3 ганок 10,0 кв.м, О4 ганок 7,9 кв.м, О5 ганок 1,90 кв.м, О6 ганок 1,7 кв.м, О7 ганок 1,1 кв.м, Р1-1 спальний корпус 342,5 кв.м., Р ганок 6,6 кв., С навіс 37,7 кв.м., Т навіс 33,6 кв.м., Ф басейн 135,1 кв.м., Ф1 басейн 41,0 кв.м., Ф2 басейн 151,3 кв.м., X навіс 43,9 кв.м.; Ц убиральня 12,6 кв.м.: Ц ганок 1,3 кв.м., Ц1 ганок 1,3 кв.м., Я навіс-бар 86,4 кв.м., Я1 навіс 39,1 кв.м, № 1 огорожа 415,6 кв.м., № 2 вимощення 1475,0 кв.м, № 3 огорожа 217,4 кв.м.

Підставами, з яких виходив апеляційний суд при задоволенні заяви про забезпечення позову, стало те, що, з урахування предмету позову, особливостей орендних правовідносин, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання майбутнього рішення суду про задоволення позову, оскільки співвласник (відповідач) до ухвалення відповідного рішення по суті заявлених вимог матиме можливість розпорядження своєю часткою бази відпочинку в розмірі ј на власний розсуд, що може призвести до негативних наслідків для заявника. Невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Питання скасування заходів забезпечення позову регулюється статтею 158 ЦПК України, частинами 1, 7-10 якої встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими у справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про за людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встане кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 9 від 22.10.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в п.п. 1, 4 заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду. Відповідно до п. 10 вказаної Постанови, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З постанови Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову апеляційний суд пересвідчився в тому, що 1) між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; 2) з`ясував обсяг позовних вимог, 3) дані про особу відповідача, 4) а також відповідність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Однак, доказів на зміну обставин, що існували при застосуванні заходів забезпечення позову суду надано не було.

Додані заявницею до клопотання про скасування заходів забезпечення позову докази не свідчать про зміну будь яких істотних обставин.

З доводами заявниці щодо здійснення діяльності позивачами на підставі договору, строк якого сплив, отримання надприбутків за рахунок належного їй майна, позбавлення її права користуватися своєю власністю, працювати та отримувати прибутки за рахунок належного їй нерухомого майна, чим фактично вирішив справу по суті, неможливо погодитись, оскільки таке забезпечення позову є тимчасовим, ним захищаються законні інтереси позивача на випадок недобросовісних дій відповідача. Застосування таких заходів перевищує можливі негативні наслідки з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Заявником не доведено, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилася, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 158, 260-261, 263,353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року у цивільній справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , про визнання укладеною Додаткової угоди від 21 квітня 2020 року до Договору оренди від 01 червня 2017 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 23 жовтня 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О.Дюміна