Справа №359/5153/21
Провадження №2/359/2450/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Гомоли О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 30 квітня 1993 року він уклав з ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований в с. Мирне Бориспільського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис за №04. ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб, укладений з ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов, наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_2 не з`явилась у судове засідання. Вона у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу судової повістки (а.с.22).

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши подані ним письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 30 квітня 1993 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_3 шлюб, зареєстрований в с. Мирне Бориспільського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис за №04. Після укладення шлюбу ОСОБА_3 було присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 24 червня 1997 року (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Він не має наміру вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Примушування ОСОБА_1 до шлюбу з відповідачем не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією про сплату №7772 від 10 червня 2021 року (а.с.3). Пред`явлений ним позов задоволений.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_5 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-2 ст.259, ст.ст.263-265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 30 квітня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований в с. Мирне Бориспільського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис за №04, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець