Справа № 331/3956/21
Провадження № 2/331/2187/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Чуйко О.С.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Основаніє», третя особа Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 . Арешт був накладений постановою Державної виконавчої служби Комунарського району м. Запоріжжя від 01.04.2005 року (в/л 2-2383 ) «Про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ». Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що державною виконавчою службою Комунарського району в особі державного виконавця Бобрової К.А. та начальника відділу Чорноус В.М. при винесені постанови грубо порушені положення ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, не були здійснені заходи, направлені на встановлення особистих даних у зв`язку з чим накладено арешт на квартиру, що привело до порушення права власності позивача.

27.08.2021 була подана уточнена позовна заява замінено відповідача у справі на міське комунальне підприємство «Основаніє», оскільки виконавчою службою арешт накладений на виконання рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 16.06.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по квартплаті у сумі 5590 грн. 69 коп. на користь КП ВРЕЖО №11, яке рішенням Запорізької міської ради №5 від 27.05.2012 року припинило діяльність, а правонаступником є КП «Основаніє».

06.09.2021 відповідачем КП «Основаніє» подано відзив на позовну заяву, де позов визнано.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про час і місце його проведення повідомлені належним чином.

За відсутності підстав встановлених ч.2 ст.223 ЦПК для відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81, 83 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 звернулася до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлого ОСОБА_2 , де їй було повідомлено, що на квартиру АДРЕСА_1 постановою державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ від 01.04.2005 накладений арешт.

Відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.11.1997 року виданого Жовтневою районною адміністрацією м. Запоріжжя квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про що записано у реєстровій книзі за № 27, реєстраційний надпис Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 38391 від 12.12.1997.

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя № 2383/04 від 16.06.2004 року стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по квартплаті у сумі 5590 грн. 69 коп, яке не містить ідентифікуючих даних особи (дати народження, ідентифікаційного коду тощо).

Під час виконання виконавчого листа № 2383/04 постановою серії АА № 418552 від 01.04.2005 ВДВС Комунарського районного управління юстиції накладено арешт на кв. АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1

21.05.2021 позивач звернулася зі скаргою до Комунарського ВДВС міста Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на дії виконавця.

Згідно відповіді Комунарського ВДВС міста Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 04.06.2021р. № 43557-01-18.3-34 виконавче провадження відносно ОСОБА_1 ,1959 року народження, закінчено та знищено, а виконавчого провадження відносно позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебувало на примусовому виконанні.

Боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується актовим записом № 522 від 06.04.2020 року складеним Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та талоном зняття з реєстрації місця проживання в Україні (18.05.2020).

Відповідно до талону зняття з реєстрації місця проживання в Україні боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Запорізької області, Бердянського району, с. Новосельськ, місце реєстрації : АДРЕСА_4 .

Позивач - ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Запоріжжя, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Щодо визнання дій Комунарського ВДВС незаконними, суд зазначає, що на момент відкриття виконавчого провадження у державного виконавця не було відомостей щодо дати народження боржника, державний виконавець діяв в межах ЗУ «Про виконавче провадження», положення якого не порушувались. Недосконалість порядку накладення арешту не може свідчити про незаконність дій державного виконавця, а тому в цій частині необхідно відмовити.

Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 13 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи те, що на час звернення позивача до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, враховуючи, що у позасудовий порядок зняти арешт не можливо, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК, у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 15 липня 2021 року № ПН4691891, якою підтверджується сплата нею судового збору в сумі 908,00 грн., отже половина цієї суми підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а решта підлягає поверненню позивачу у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 317,319,391 ЦК України та ст. 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Основаніє», третя особа Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя серії АА № 418552 від 01.04.2005 та звільнити з-під арешту квартиру за адресою:АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 1860317.

Стягнути з Міського комунального підприємства «Основаніє»на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Повернути ОСОБА_1 ні 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову відповідно до квитанції від 15 липня 2021 року № ПН4691891, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 )

Відповідач: МКП «Основаніє» (місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А, )

Третя особа: Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16).

Суддя: Р.С.Солодовніков