ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2021 року адвокат Дергачова Н.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та просить визнати виконавчий напис № 4856 приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової А.А. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 36906,76 грн таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовує тим, що 18.06.2021 ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 65717244, винесену 08.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. про примусове виконання виконавчого напису № 4856, виданого 16.09.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 36 906, 76 грн. З вказаним виконавчим написом позивач не погоджується. 30.01.2013 між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» в простій письмовій формі було укладено договір банківського поточного (карткового) рахунку № 0387/005389-PR зі встановленням кредитної лінії в сумі не більше 50 000 грн строком на 1 рік, плату за яким ОСОБА_1 вносив вчасно і заборгованості не мав. Враховуючи те, що з моменту укладення договору пройшло більше восьми років у позивача не збереглись договір, квитанції. З 2015 року (більше трьох років) позивач не користується поточним рахунком, не отримував та погашав кредитних коштів і жодної вимоги про стягнення боргу на його адресу не надходило. Виконавчий напис вчинено 16.09.2019, тобто поза межами 3-х річного строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Наявні у нотаріуса документи на час вчинення виконавчого напису № 4856 не свідчили про безспірність заборгованості, документи не віднесені до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, справу розглядати без участі позивача та його представника..

В судове засідання 25.10.2021 представник відповідача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність, чи про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

В судове засідання треті особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, свого права на участь у судовому засіданні не використали, причини неявки суду не повідомили.

У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 16 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 4856, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 0387/005389-PR від 30.01.2013, укладеним з Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Права Вимоги за кредитними договорами 2019-УІСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення Прав вимоги за кредитними договорами 29-01/19/2 від 29.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2019 року по 30 вересня 2019 року. Сума заборгованості складає 36 906, 76 грн, в тому числі, 7489, 86 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 22 618, 26 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 798, 64 грн - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом..

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. від 08.06.2021 відкрито виконавче провадження № 65717244 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса БРНО Гамзатової А.А. № 4856 від 16.09.2019 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 36 906, 76 грн.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5.

Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172.

Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій.

За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.

Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно з пунктом 1 даного Переліку для одержання виконавчого напису, що випливає з кредитних відносин, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у цьому випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, нотаріус не переконався у належному повідомленні боржника про наявність та суму заборгованості, представником банку до суду також не надано підтвердження того, що позивач отримував письмову вимогу про усунення порушень за Кредитним договором.

Також, у виконавчому написі від 16.09.2019 за реєстровим № 4856 нотаріусом не вказано конкретну дату настання строку платежу за Кредитним договором № 0387/005389-PR від 30.01.2013.

Як вбачається із наданих суду 04.08.2021 завідувачем архіву Київського обласного державного нотаріального архіву матеріалів справи на підставі яких вчинено нотаріальний напис, нотаріусу було надано кредитний договір у вигляді анкети-заяви, який укладений у простій письмовій формі, а не нотаріально посвідчений.

З огляду на викладене, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, а тому виконавчий напис № 4856 вчинений 16.09.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 36 906, 76, згідно кредитного договору № 0387/005389-PR від 30.01.2013 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір при звернені до суду із позовом у розмірі 908,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що суд повністю задовольнив заявлені позовні вимоги, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у загальному розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. 4, 11, 12, 13, 76-81, 89, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, на підставі ст.18 ЦК України, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнах.: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-Б, треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна, місцезнах.: Київська область, м.Бровари, вул.Шевченка, 13, оф. 7, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, місцезнах.: Київська область, м.Вишгород, «Карат» промисловий майданчик, 5-А, оф. 5507 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4856, вчинений 16.09.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 36 906, 76 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнах.: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-Б на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 судові витрати в розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей