Справа № 473/1395/21
РІШЕННЯ

іменем України

"26" жовтня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Пащенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Вознесенська районна державна адміністрація Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом

встановив

в квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування, в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) розміром 4,86 в умовних кадастрових гектарах , яка перебуває у колективній власності КПС «Дружба». Позивач прийняла спадщину після своєї матері оскільки була зареєстрована та фактично проживала на момент її смерті за однією адресою АДРЕСА_1 , але фактично спадщину не оформила.

При зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері їй було відмовлено, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий 30 травня 1997 року Вознесенською районною державною адміністрацією, тобто після смерті матері, крім того в сертифікаті міститься помилка в написанні прізвища та по батькові власника, а саме зазначено « ОСОБА_2 ». В адміністративному порядку дане питання врегулювати не можливо. Посилаючись на викладене, позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22.04.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.05.2021 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року прийнята відмова позивача від позовних вимог до Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Провадження по справі в цій частині закрито.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог н предмет спору Вознесенську районну Державну адміністрацію Миколаївської області та виключено з кола третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просила розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

В судове засідання представник відповідача Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу без їх участі, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про що 17.01.1997 року складено відповідний актовий запис № 3. Свідоцтво про смерть видане 17.01.1997 р. Дорошівською сільською радою народних депутатів Вознесенського району Миколаївської області серія НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) яке належало їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КПС «Дружба» розміром 4,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) серія МК № 0186182, який був виданий 30 травня 1997 року на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 22 жовтня 1996 р. № 332-р був га зареєстрований 10 червня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 488.

Позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері, оскільки проживала та була зареєстрована на день смерті та напротязі 6-ти місяців з дня смерті разом з померлою за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області № 244-02-13 від 11.03.2021 року.

Однак при зверненні до Другої державної Вознесенської нотаріальної контори Миколаївської області з приводу оформлення спадщини, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом вказуючи на те що: в сертифікаті значиться власник « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 » і крім того звернув увагу на те, що сертифікат був виданий Вознесенською райдержадміністрацією 30 травня 1997 року і зареєстрований 10 червня 1997 року тобто після смерті спадкодавця.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про прав на спадщину) після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася.

Довідкою виданою Дорошівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області № 250-02-03 від 16.03.2021 р. підтверджується, що згідно даних книг по господарського обліку за 1991 - 1995 роки та 1996 - 2000 року ОСОБА_2 на території Дорошівської сільської ради не проживала. Відповідно даних вищевказаних по господарських книг на території с. Дорошівка проживала гр. ОСОБА_2 .

Згідно Указу президента України № 720/95 від 8 серпня 1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям «Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.»

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом.

Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією (п. 5

Указу).

Аналогічні положення в подальшому були затверджені в Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року (ст.ст. 1-2).

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Не внесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

У відповідності до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2004 року правила Книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі.

Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 25 Земельного кодексу України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, які мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай) в натурі (на місцевості).

Частиною 2 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність.

Пунктом «а» ч. З ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що захист права громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права.

Частиною 3 ст. 1 та п. .3 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку, а документом, що посвідчує вказане право є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки Відділу у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 80/140/21 від 13.04.2021 р. в межах Дорошівської сільської ради Вознесенського району середня вартість земельної частки (паю) становить 67474,92 грн.

Враховуючи те що оригінал сертифікату знаходиться у позивача, згідно довідок об`єднаного трудового архіву селищної та сільських рад Вознесенського району Миколаївської області саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_2 , була членом колгоспу ім. Жданова, який в наступному був реорганізований в КСП «Дружба», та в наступному 21.10.2005 року ліквідований, згідно довідки Дорошівської сільської ради, що ОСОБА_2 в списках мешканців села не значилася, а саме ОСОБА_2 значиться в погосподарських книгах с. Дорошівка, на момент отримання КСП «Дружба» державного акту на право колективної власності на землю ОСОБА_2 була його членом, отже вона набула право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту (п. 6 листа Верховного Суду України №19- 3767/0/8-08 від 29 жовтня 2018 року «Щодо розгляду земельних спорів»), суд приходить до висновку, що помилка при складанні списків членів КСП «Дружба» була викликана людським фактором, що потягло за собою помилку при складанні списків, які додавалися до рішення Вознесенської райдержадміністрації від 22 жовтня 1996 р. № 332-р і відповідно помилку при виготовленні сертифікату.

Також судом встановлено, що на теперішній час в інший ніж судовий спосіб позивач не має можливості захистити своє право власності по праву спадкування за законом на земельну частку (пай).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті.

Доводи позивача не викликають у суду будь-яких сумнівів та не суперечать вимогам діючого законодавства, судом достовірно встановлено факт належності ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) серія МК № 0186182, який був виданий 30 травня 1997 року на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 22 жовтня 1996 року № 332-р.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив

позов - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) серія МК № 0186182, який виданий 30 травня 1997 року на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 22 жовтня 1996 року № 332-р та зареєстрований 10 червня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 48, в якому прізвище та по батькові власника зазначено « ОСОБА_2 ».

Визнати за ОСОБА_1 право власності по праву спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 4,86 умовних кадастрових гектарів, що перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» (в межах території Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області), шо належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на земельну частку - пай серія МК № 0186182, який виданий 30 травня 1997 року на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 22 жовтня 1996 року № 332-р, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар