Справа № 367/7797/21
Провадження №2/367/5726/2021
УХВАЛА

про залишення без руху

21 жовтня 2021 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Линник В.Я., в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Шишацький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Мінінстерства юстиції (м.Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області від позивача надійшла заява про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій він просить визнати виконавчий напис від 21.08.2019 №8196 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія управління активами " заборгованості у розмірі 25868,46 грн. таким, що не підлягає виконанню, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія управління активами" на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Оглянувши позовну заяву, суд дійшов висновку що така заява не підлягає ст.ст. 175-177 ЦПК України виходячи з наступного.

Відповідно до Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів заяви, позивачем не сплачено судовий збір, а зазначено, що він звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 р. у справі №545/1149/17 (провадження №14-730цс19) зазначено, що «відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановленіЗаконом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У ст. 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст. 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10. 2019 р. у справі №9901/311/19 (провадження №11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі №490/8128/17(провадження №К/9901/166/18, К/9901/30220/18)».

Законом України «Про судовий збір» учасники бойових дій звільнені від сплати судового збору у разі звернення до суду з позовом щодо незастосування пільг, визначених в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проте, якщо ця ж особа, яка має статус учасника бойових дій (ветеран війни), звертається до суду з позовними вимогами, іншого майнового або не майнового характеру, судовий збір має бути сплачений на загальних підставах, оскільки у даному конкретному випадку такий позов не пов`язаний з порушенням права саме учасника бойових дій, а виникає з інших відносин.

В даному випаду особа звернулася з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а не за захистом своїх порушених прав, як учасника бойових дій, а тому не звільняється від сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Згідно ч.1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 грн.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 28.11.2018 р. по справі №761/11472/15-ц (касаційне провадження №61-23674св18) вбачається, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою і судовий збір підлягає сплаті, як за вимогу майнового характеру.

Таким чином, за вимогу майнового характеру, щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню позивач має сплатити судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20.05.2010 р. у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30.05.2013 р. у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Враховуючи наведене, позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Шишацький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Мінінстерства юстиції (м.Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню варто залишити без руху.

Зазначені недоліки позовної заяви перешкоджають її прийняттю до розгляду, а тому суд надає час позивачу для їх виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 187, 175 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Шишацький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Мінінстерства юстиції (м.Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ч.13 ст. 185 ЦПК України буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя: В.Я. Линник