ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4212/20 Провадження № 2/636/144/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з неї заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.12.2016, укладеного з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7890,67 грн. та судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт від 26.12.2016 ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6017,86 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,0 % на рік га суму залишку заборгованості за кредитом. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 09.04.2020 банк направив претензію кредитора до Чугуївської державної нотаріальної контори і 08.05.2020 отримав відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявою про прийняття чи відмови від спадщини не звертались, спадкова справа заведена на підставі претензії банку. Спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , яка постійно проживала зі спадкодавцем на день смерті, що підтверджується копіями паспортів, тому 03.07.2020 спадкоємцю направлено лист-претензію, але ніяких дій не було виконано. На підставі викладеного, АТ КБ "ПриватБанк" просить суд стягнути з відповідача як спадкоємця померлого позичальника заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 надала відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що вона не є спадкоємицею, так як спадкове майно відсутнє і шлюб з ОСОБА_2 розірвано 02.11.1999, на підтвердження чого надано свідоцтво про розірвання шлюбу, про що вона вказала у відповіді на лист претензію від 09.06.2020. 01.10.2020 відповідач повторно направила відповідь на претензію. Крім того, відповідач зазначила, що банк на її адресу не направляв жодної вимоги щодо погашення заборгованості і банком пропущений 6- місячний строк встановлений для пред`явленні вимог, тому вона просила застосувати до позову положення ст. 267 ЦЦПК України щодо спливу строку позовної давності і відмовити у позові повністю.

Відповідачем подана відповідь на відзив, в яких зазначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а в свою чергу і кредитора вимагати невиконаних зобов`язань за кредитним договором спадкодавця. Також зазначено, що згідно копій паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вони зареєстровані за одним адресом, тобто відповідач як спадкоємець першої черги по закону: колишня дружина померлого має право на прийняття спадщини, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого. Щодо строку позовної давності банк зазначив, що відповідно до приписів ЦК України, в редакції на день смерті позичальника, банк заявив претензійні вимоги до спадкоємців 26.03.2020 - протягом одного року від настання строку вимоги., що узгоджується з правовою позицією Верховного суду від 11.07.2018. Також зазначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, тому згідно умов кредитного договору строку виконання зобов`язання спливає 31.12.2019, а банк звернувся з позовом 26.11.2020.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача разом з позовною заявою надав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач про дату судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином.

Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт від 26.12.2016 ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6017,86 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 9).

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 84).

26 березня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направив до Чугуївської державної нотаріальної контори претензію кредитора, у якій просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_2 ; включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 7890,67 грн.; надіслати інформацію стосовно звернення із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також які вже прийняли спадщину (а.с. 39). Вказана претензія направлена 09.04.2020, що підтверджується реєстром поштових відправлень (а.с. 41).

Згідно повідомлення Чугуївської державної нотаріальної контори за вих. № 784/01-16 від 15.04.2020 АТ КБ «ПриватБанк», яке отримане банком 08.05.2020, повідомлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в термін передбачений ст. 1270 ЦК України з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини спадкоємці не звертались, але можуть бути спадкоємці, які прийняли спадщину фактично, тим, що постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; претензія банку прийнята та заведена спадкова справа № 168/2020; свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 42).

Після отримання повідомлення нотаріальної контори АТ КБ «Приват банк» 09.06.2020 направило лист-претензію ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про розмір заборгованості ОСОБА_2 на день смерті у сумі 7890,67 грн. та запропоновано звернутися до будь-якого відділення банку та сплатити заборгованість (а.с 42, 43). Банк у лист-претензії посилається на те, що спадкоємці, які постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є такими, що прийняли спадщину фактично, а тому зобов`язані задовольнити вимоги кредитора.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Тобто, законодавець ставить в залежність обов`язок спадкоємців боржника щодо сплати боргу за померлого від розміру одержаного ними у спадщину майна після померлого.

Згідно інформації Чугуївської державної нотаріальної контори від 01.10.2021, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців), з заявами про прийняття спадщини за законом, або відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, але можуть бути спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тим, що відповідно до вимог ст. 1268 ЦПК України постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; спадкова справа не заводилась; свідоцтво про право на спадщину не видавалось, до нотконтори надійшли претензії від АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» на підставі яких заведена спадкова справа (а.с. 122). Також суду надані Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, згідно якої заповіт померлого ОСОБА_2 відсутній.

Тобто жодних відомостей про наявність спадкового майна та про коло спадкоємців матеріали спадкової справи не містять.

Таким чином, належних доказів отримання відповідачем ОСОБА_1 після смерті позичальника ОСОБА_2 будь-якого спадкового майна, позивач суду не надав.

Матеріали справи не містять у собі відомостей про майно, одержане відповідачем у спадщину, в межах вартості якого вона зобов`язана задовольнити вимоги кредитора - АТ КБ «Приват Банк».

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК України, у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, позивач не довів, що відповідач за правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки з наданих позивачем документів не можливо беззаперечно встановити, що на час відкриття спадщини позичальник та відповідач проживали разом за одним адресом. Крім того відповідачем надана копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , з якої вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 02 листопада 1999 року (а.с. 85).

Обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, АТ КБ «Приватбанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості.

АТ КБ «ПриватБанк» є юридичною особою, представництво інтересів якого в суді здійснюють особи, які мають юридичну освіту, що передбачає знання ними своїх прав та обов`язків у цивільному процесі, якими вони користуються на власний розсуд.

Зазначені вище правові висновки містяться у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі № 336/5443/16 від 13.02.2019 провадження № 61-34319 св 18 щодо застосування вказаних норм права.

Суд, дотримуючись принципу диспозитивності, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, що позбавляє його за власною ініціативою збирати докази.

Обов`язок доведення обставин, на які особа посилається як на підставу своїх вимог, покладається саме на цю особу.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «ПриватБанк» дізналося про відкриття спадщини 22.07.2019, коли отримало ухвалу суду про відмову у відкритті провадження у справі у зв`язку зі смертю позичальника, тому право вимоги у позивача почалося з 22.07.2019, однак позивач звернувся до суду лише 15.11.2020 (згідно штампу на конверті, у якому направлений позов до суду), тобто з пропуском шестимісячного строку, коли дізнався про відкриття спадщини, на право пред`явлення вимоги до спадкоємця, відповідно до вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Строк пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємиці повинен обчислюватися саме з 15.11.2020.

Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Та враховуючи те, що відповідачем шлюб з ОСОБА_2 розірвано 02.11.1999, на підтвердження чого надано свідоцтво про розірвання шлюбу то відповідач не може бути спадкоємцем.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача АТ КБ "ПриватБанк" відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволені позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості № б/н від 26.12.2016, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , у розмірі 7890,67 грн. та судових витрат відмовити.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -

Повний текст рішення виготовлений 25.10.2021.