КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
==================================================================
Справа № 756/506/21 Головуючий у І інстанціїТиха О.О.
УХВАЛА

20 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Таргоній Д.О., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року у справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року позовну заяву задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Так, відповідно п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі заявник просить відстрочити йому сплату судового збору до прийняття рішення по цій справі посилаючись на свій майновий стан ( а.с. 218 ).

Суд апеляційної інстанції, розглянувши клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору при поданні апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, відстрочення сплати визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частин першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частинами першою, другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, про те, що підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Згідно із статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору при поданні апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції урахувує, що зазначені ним обставини не є безумовними підставами для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки апелянтом не надано інформацію про доходи за весь попередній календарний рік, як визначено вищевказаною статтею Закону України «Про судовий збір», або інші належні і допустимі докази, які характеризують його майновий стан.

Вирішення питання про відстрочення сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Оскільки наведені ОСОБА_1 доводи не підтверджені належними доказами, які надають суду можливість в повній мірі оцінити його майновий стан, свідчили б про відсутність у нього можливості сплатити судовий збір, тому у задоволенні клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід відмовити.

При цьому, варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливим для всіх учасників процесу.

У рішенні в справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан ( Рішення у справі «Шишков проти Росії» від 20 лютого 2014 року ).

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у апелянта пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами апелянта стосовно можливості звернення до суду апеляційної інстанції ( за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором ) у цій справі дотримано.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір при поданні апеляційної скарги на рішення суду справляється у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява подана Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» до Оболонського районного суду м. Києва 15 січня 2021 року. Станом на 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2270 грн. Отже, за подання цієї позовної заяви позивачу потрібно було сплатити 2270 грн.

Таким чином, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 3 405 (2270 х 150 : 100 ) грн.

На підставі викладеного, апеляційна скарга має бути оплачена судовим збором у розмірі 3 405 грн. за реквізитами: отримувач УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н; код отримувача ( код за ЄДРПОУ ) 38050812; банк отримувача: Казначейство України ( ЕАП ); код банку отримувача: ( МФО ) 899998; рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: 101, судовий збір за апеляційною скаргою ( ПІБ чи назва установи, організації позивача ), Київський апеляційний суд.

При сплаті судового збору поле «Призначення платежу» розрахункового документа заповнюється таким чином: «* ; код ознаки судового збору (101);код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, або реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; роз`яснювальна інформація про призначення платежу у формі: судовий збір за а/с П.І.Б., Київський апеляційний суд».

Документи, що підтверджують оплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналах.

Крім того, в порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, апелянтом до апеляційної скарги не додано копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року не відповідає вимогам п.п. 2, 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, то відповідно до вимог ст.ст. 185, 357 ЦПК України її слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків, зокрема: сплати судового збору у розмірі 3 405 грн, та додати копії апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

При цьому, усунення недоліків апеляційної скарги можливе і у більш короткий термін, передбачений законодавством.

Враховуючи вищевикладене, подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору при поданні апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, в іншому випадку, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Таргоній