Справа №932/3517/21
Провадження №2-о/932/63/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Лукінової К.С.

за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А.,

розглянувши у загальному позовному провадженні (з повідомленням сторін) цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Одинцова Світлана Олександрівна про встановлення факту постійного проживання спадкоємцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ :

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник свою заяву обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції 10.09.2010 року. Він є сином померлої, що підтверджується записом про матір у його свідоцтві про народження. 09.03.2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Одинцової Світлани Олександрівни щодо оформлення спадщини, що відкрилася після смерті його матері. Нотаріусом було заведено спадкову справу №15/2021, проти видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус не змогла, та пояснила, що він має довести факт проживання з матір`ю на момент її смерті в судовому порядку. Спадщина складається лише з частки (паю), розміром 2,07, в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Незалежна Україна» села Дзюнків Погребищенського району Вінницької області. 23.04.2021 року він отримав відмову в оформленні спадщини у зв`язку з вищенаведеними обставинами. Він пояснював нотаріуса, що мати була тяжко хворою, останні роки перед смертю та момент смерті мешкала разом з ним у АДРЕСА_1 , що можуть підтвердити сусіди по під`їзду. Зареєстрована матір була в квартирі, що також належить нашій родині - АДРЕСА_2 . Він раніше також був зареєстрований у цій квартирі з 17.06.1980 року по 19.11.2002 року. Багато років перед смертю матері він лікував її, годував, забезпечував їй належний догляд. Проживати окремо за віком та станом здоров`я мати не мала змоги - померла матір у віці 89 років, кілька років перед смертю не мала змоги навіть самостійно передвигатися. Саме тому він вважає, що в силу ст. 1268 ЦК України він фактично прийняв спадщину, а тому положення про шестимісячний строк, встановлений для подання заяви про прийняття спадщини, на нього не розповсюджується, оскільки інші спадкоємці у матері відсутні. Тому просить суд, встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, проте представник заявника надав письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без їх участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовільнити.

Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Одинцова Світлана Олександрівна в судове засідання не з`явилась, проте раніше направляла копію спадкової справи.

Заявник ОСОБА_1 подав заяву до суду, як свідок та пояснив суду, що приблизно 2002 року вони з дружиною забрали матір до себе на постійне проживання в АДРЕСА_1 , вони раніше були прописані в другій їх квартирі на АДРЕСА_2 , там вони матір прописали, матері було 90 років, вона самостійно проживати не могла. До моменту смерті вона жила з ними за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_3 повідомила суд, що вона дружина ОСОБА_1 , разом з ним проживала за адресою АДРЕСА_1 . Приблизно 2002 року вони разом з чоловіком забрали мати до себе на постійне проживання АДРЕСА_1 , прописали вони її в іншій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де вони раніше були прописані. Матері було 90 років і проживати вона сама не мала можливості, тому вона жила разом з ними до смерті.

Свідок ОСОБА_4 повідомив суд, що приблизно з 2002 року, заявник забрав до себе матір. Вона проживала до моменту її смерті за адресою АДРЕСА_1 . Померла ОСОБА_2 в цій квартирі.

Свідок ОСОБА_5 повідомила суд, що з 2002 року заявник і його дружина забрали мати заявника ОСОБА_2 до себе на постійне місце проживання, піклувалися за нею до моменту її смерті. Жили вони за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане 10.09.2010 року відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції слідує, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що був зроблений актовий запис №6537.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видане 05.06.1952 слідує, що матір`ю заявника ОСОБА_1 є ОСОБА_2 .

Відповідно до копії ордеру №1488 виданого 18.02.1980 року, виданий ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка має родинні відносини з ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Відповідно до копії відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділу обліку проживання фізичних осіб Дніпровської міської ради ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 06.02.1998 року по теперішній час. Інформація щодо зареєстрованих осіб за цією адресою відсутня.

Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ганзюк М.П. від 23.04.2021 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини та відсутності документа, що підтверджує право ОСОБА_2 на земельну частку (пай).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в помешканні, в якому проживає ОСОБА_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне ОСОБА_1 для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Одинцова Світлана Олександрівна про встановлення факту постійного проживання спадкоємцем на час відкриття спадщини- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , разом із померлою матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Лукінова