ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/8632/17 Головуючий в 1 інстанції Майдан С.І.
Номер провадження 22-ц/819/1599/21 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Кузнєцової О.А.,

секретар Юськів І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Харченко Дмитро Миколайович, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 вересня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 , про припинення права на частку у спільному майні, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю сторін,

В С Т А Н О В И В:

22.05.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 , у якому просила припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_2 право на 1/6 частину вказаної квартири.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.06.1998 року та договору дарування від 12.08.2005 року, ОСОБА_2 належить 2/3 частини трикімнатної кв. АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яким належить по 1/6 частини вказаного житлового приміщення. При цьому, ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі та не користується нею більше 10 років. Також, у приватній власності відповідача перебуває двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , в якій він фактично мешкає. Згідно технічного паспорту на кв. АДРЕСА_1 , остання складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 58,8 кв.м. та житловою площею 38,1 кв.м. При цьому, відповідно до п.2.22 т.1 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки», мінімальна площа однокімнатної квартири повинна бути не менше 30 кв.м. Таким чином, з 58,8 кв.м. загальної площі згаданої квартири, 39,2 кв.м. належить позивачу та по 9,8 кв.м. належить відповідачу та третій особі. У зв`язку з цим, на підставі ст. 365 ЦК України просить задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

25.10.2018 року відповідачем ОСОБА_3 подано до суду зустрічний позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, у якому просив визначити порядок користування квартирою, виділивши йому в окреме користування житлову кімнату, а всі інші приміщення залишити у спільному користуванні.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він є власником 1/6 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_3 її частини належить матері ОСОБА_2 , 1/6 її частина належить його сестрі ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що між сторонами виник спір щодо поділу спірного майна, а також через неможливість виділити в натурі частину спірної квартири, тобто неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири, позивач звернувся до суду із даним зустрічним позовом про визначення порядку користування спірною квартирою.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2020 року первісний позов ОСОБА_2 задоволено.

Суд вирішив:

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 .

Виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 142 200,00 (сто сорок дві тисячі двісті) гривень, які внесені на депозитний рахунок суду (квитанція №5605-0460-8520-1000 від 04.09.2018 року в сумі 82500,00 гривень; квитанція №0.0..1 від 26.11.2019 року в сумі 59700,00 гривень, отримувач: Територіальне управління державної судової адміністрації у Херсонській області).

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 640,00 гривень.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю сторін, залишити без задоволення в повному обсязі.

28 грудня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Херсонського міського суду Херсонської області від29.09.2020 р. за нововиявленими обставинами, у якій просив скасувати вказане рішення суду в частині задоволення первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майна ОСОБА_3 , та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі.

Вказана заява обґрунтована відсутністю на депозитному рахунку суду повної суми дійсної вартості належної йому 1/6 частини спірної квартири (з належної для отримання за рішенням суду суми у 142200,00 грн.), на депозитному рахунку суду знаходилося лише 82500,00 грн., про що йому стало відомо при зверненні до Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області при намаганні виконати зазначене судове рішення.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 червня 2021 року заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2020 р. по справі №766/8632/17 в частині задоволення первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні ОСОБА_3 задоволено.

Суд вирішив:

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2020 р. по справі №766/8632/17 в частині задоволення первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/6 квартири АДРЕСА_1 скасувати.

В іншій частині рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2020 р. по справі № 766/8632/17 залишити без змін.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/6 квартири АДРЕСА_1 залишити без задоволення.

Поновити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/6 квартири АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 повернути на депозитний рахунок суду грошову суму в розмірі 82 500 гривень (отримувач: Територіальне управління державної судової адміністрації у Херсонській області), яку він отримав у якості часткової компенсації за належну йому частку у спільному майні.

Рішення суду мотивовано тим, що згідно положень частини2статі 365ЦК України, обов`язковою умовою припинення права особи на частку у спільному майні є попереднє внесення вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відсутність на депозитному рахунку суду повної суми грошової компенсації вартості 1/6 частки спірної квартири, право власності на яку було припинено за рішенням суду, є істотною обставиною для даної категорії справ, що є однією з підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами у розумінні положень ст. 423 ЦПК України.

Крім того, суд зазначив, що відсутність на депозитному рахунку суду повної суми грошової компенсації вартості 1/6 частки спірної квартири внаслідок помилкового спрямування позивачкою ОСОБА_2 59700,00 грн. до державного бюджету, а не на депозитний рахунок суду, тобто іншому отримувачу, ніж судова адміністрація, існувала на час розгляду справи; ця обставина не могли бути відома заявникові на час розгляду справи, про неї той дізнався з листа Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області № 1698/02 від 01.12.2020 р.

Судом встановлено, що з вини позивачки відбулося невірне зарахування частини вартості частки ОСОБА_3 у спірній квартирі у розмірі 59700,00 грн., що зробило його звернення до органів Державної судової адміністрації за виплатою на його користь зазначеної суми на виконання рішення суду від 29.09.2020 року неможливим, адже виплати з бюджетних рахунків грошових коштів, що зараховані до державного бюджету, знаходяться поза межами їх компетенції з підстав, зазначених вище.

За вищезазначених обставин, суд дійшов висновку, що внаслідок помилкового спрямування позивачкою іншому отримувачу частини грошових коштів, а відтак, є відсутніми на депозитному рахунку суду, позивачкою не були виконані вимоги ч.2. ст. 365 ЦК України, які є безумовною підставою для припинення за ОСОБА_3 права власності на його частку у квартирі, та, відповідно визнання на цю частку права власності за позивачкою, заява ОСОБА_3 про перегляд судового рішення від 29.09.2020р. за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню судом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 червня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2020р. за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постановляючи судове рішення за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, безпідставно застосувавши такі інститути захисту, як припинення права спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та поновлення права спільної часткової власності ОСОБА_3 на вказану частку.

Крім того, ухваливши рішення від 18.06.2021р. суд першої інстанції фактично позбавив ОСОБА_1 права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги ст. 321 ЦК України.

При цьому, поновлюючи права відповідача ОСОБА_3 за первісним позовом, суд першої інстанції жодним чином не поновив права позивача ОСОБА_2 , оскільки зобов`язав ОСОБА_3 повернути кошти, які він отримав, на депозит суду, зазначивши отримувачем ТУ ДСА у Херсонській області. Позивач ОСОБА_2 позбавлена можливості вимагати в примусовому порядку стягнення вказаних коштів, оскільки не є стягувачем. Зазначена обставина, на думку апелянта, свідчить про порушення судом принципу рівності учасників цивільного процесу.

Також апелянт зазначає, що залишивши позовну заяву ОСОБА_2 без задоволення суд першої інстанції порушив п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК України, з якої вбачається, що наслідком недотримання вимог ч.2 ст. 365 ЦК України є залишення позову без розгляду.

ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Харченко Дмитро Миколайович, також звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2021р. та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його заяви про перегляд рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2020 року за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при поновленні права спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/6 частину спірної квартири суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що 10.12.2020 р. право власності на вказану частку на підставі договору дарування набула ОСОБА_1 .

Крім того, допустивши поворот виконання судового рішення суд не пересвідчився, що ОСОБА_3 вніс на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі 82 500 грн, яку він отримав в якості компенсації за належну йому частку у спільному майні.

Також апелянт зазначає, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення, в порушення вимог ст. 49, 264 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог та прийняв до розгляду заяву ОСОБА_3 про зміну предмета позову після розгляду справи по суті.

Щодо висновку суду про визнання наведених ОСОБА_3 обставин нововиявленими, то апелянт вказує, що квитанція про внесення ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 59 700 грн міститься в матеріалах справи з листопада 2019 року, і відповідачу були відомі реквізити, за якими здійснювався переказ вказаних грошових коштів. Таким чином, обставини, які досліджувалися судом, не є нововиявленими, а тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

20.09.2021 року до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_3 , які за своїм змістом є відзивом на апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . У вказаних поясненнях ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні вказаних апеляційних скарг, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2021р. залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, відповідність рішення суду нормам цивільного процесуального закону, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до положень статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року №4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361ЦПК, аналогічно частина друга статті 423 нині діючого ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК (аналогічно статті 423 нині діючого ЦПК України), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Зі змісту поданої до суду першої інстанції заяви вбачається, що нововиявленою обставиною у розумінні наведених вище процесуальних норм ОСОБА_3 вважав інформацію, викладену у листі Територіального управління ДСА в Херсонській області від 01.12.2020р. №1698/02 (т.2, а.с.12), згідно якого частина коштів в сумі 59 700,00 грн, які присуджені заявнику в якості компенсації вартості майна, право на яке припинено, були внесені позивачем на неналежний рахунок, у зв`язку з чим заявник ОСОБА_3 позбавлений можливості їх отримати.

Як встановлено судом, предметом спору у даній справі було питання щодо наявності підстав для припинення права власності ОСОБА_3 на належну йому 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та визнання права власності на вказану частину квартири за ОСОБА_2 на підставі ст. 365 ЦК України.

Положеннями вказаної статті передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. (ч.2 ст. 365 ЦК України)

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що при вирішенні даної категорії справ однією з визначальних умов, дотримання якої є обов`язковим у разі задоволення позову, є внесення позивачем на депозитний рахунок суду вартості частки у спільному майні, припинення права на яке є предметом спору.

З мотивувальної частини рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2020 р. вбачається, що задовольняючи вимоги первісного позову суд вважав встановленою обставину щодо внесення позивачем ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду грошових коштів (еквівалент вартості 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 ) в загальній сумі 142 178,00 грн, а саме: 04.09.2018р. - 82 500,00 грн, та 26.11.2019 р. - 59 700,00 грн.

На підтвердження вказаних обставин позивачем ОСОБА_2 були надані до суду квитанції: від 04.09.2018р. №4984308 про сплату 82 500,00 грн. та від 26.11.2019р. №0.0..1 про сплату 59 700,00 грн. (т.1, а.с.104, 253)

Зі змісту листа від 01.12.2020р. №1698/02 вбачається, що сплачені ОСОБА_2 згідно квитанції від 26.11.2019р. №0.0..1 кошти в сумі 59 700,00 грн внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА в Херсонській області.

Отже, на момент ухвалення судом першої інстанції рішення від 29.09.2020 року матеріали справи містили квитанцію про сплату ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 59700,00 грн на депозитний рахунок ТУ ДСА в Херсонській області, а не на депозитний рахунок Херсонського міського суду Херсонської області, а тому про вказані обставини могло бути відомо заявникові, що виключає можливість визнання їх нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що згідно ч.1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. (ч.5 ст.263 ЦПК України)

У пункті 1 частини першої статті 264 ЦПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З огляду на викладені приписи процесуального законодавства слід дійти висновку, що вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо припинення права власності ОСОБА_3 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , суд першої інстанції мав пересвідчитися у виконанні позивачем обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 365 ЦК України, а саме щодо попереднього внесення вартості цієї частки на депозитний рахунок Херсонського міського суду Херсонської області.

Оскільки вказані вимоги судом першої інстанції не дотримано, а висновок суду щодо виконання позивачем ОСОБА_2 умов, передбачених ч. 2 ст.365 ЦК України, не відповідає фактичним обставинам справи, тому учасники справи не позбавлені можливості оскаржити рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2020 р. в апеляційному порядку з підстав, визначених ст. 376 ЦПК України.

Суд першої інстанції наведених обставин та положень процесуального закону не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 щодо перегляду рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2020р. за нововиявленими обставинами.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені ст. 374 ЦПК України, якою не передбачено можливості постановити процесуальне рішення за наслідками розгляду заяви про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, оскільки вказане є компетенцією суду, судове рішення якого переглядається.

Так, у відповідності до ч.1 ст.425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених ч.2 п.1,3, частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Згідно ч.3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що прийняття процесуального рішення за наслідками розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, належить до повноважень суду, що ухвалив рішення, яке є предметом перегляду.

З урахуванням наведеного, апеляційні скарги належить задовольнити частково, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 червня 2021 року слід скасувати, справу направити до суду першої інстанції для розгляду заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2020 року за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 429 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Харченко Дмитро Миколайович, задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 червня 2021 року скасувати і справу направити до суду першої інстанції для розгляду заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2020 року за нововиявленими обставинами.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 27 жовтня 2021 року.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ О.А.Кузнєцова