Справа № 505/1733/21
Провадження № 2/505/1564/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2021 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання - Бондаренко Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Подільську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31 травня 2021 року звернувся до суду із позовом до Подільської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та просить визнати дійсним договір №192-к від 04.03.2000 року купівлі-продажу квартири, розташованої в АДРЕСА_1 ), укладений на Одеській товарній біржі, та визнати за ним в порядку спадкування право приватної власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Свої вимоги мотивував тим, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № І92-к від 04 березня 2000 року він та його батько ОСОБА_6 придбали в спільну сумісну власність у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 квартиру, розташовану в АДРЕСА_3 (нині АДРЕСА_2 ). Зазначений договір купівлі-продажу № 192-к був посвідчений керівником представництва Одеської товарної біржі. Відповідно до вимог діючого законодавства, в тому числі ст.334 ЦК України про те, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації, договір ОТБ № 192-к був зареєстрований КП «Інвентарізатор» в реєстровій кн. № 39 р. № 2780.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мій батько - ОСОБА_6 помер. Він є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців не має.

Однак, коли він звернувся в нотаріальну контору Подільського міського нотаріального округу про видачу свідоцтва про спадщину по закону на частку квартири, яка належала його батькові ОСОБА_6 , нотаріус листом № 32/02-04 від 24.03.2021 року відмовив йому в видачі такого свідоцтва. В листі № 32/02-04 від 24.03.2021 року відмічається, що малолітня дитина, якою на час продажі квартири являвся ОСОБА_3 не може брати участі у біржовій операції, тому що за обсягом дієздатності неповнолітні не можуть бути членами біржі, а брокери виконують доручення тільки членів біржі, а не їх представників. При таких обставинах він не може оформити спадщину спадкодавця - ОСОБА_6 , на яку має право після смерті свого батька.

Крім того, під час укладення договору купівлі - продажу № 192-К від 04.03.2000 року в Одеський товарній біржі була допущена помилка в адресі розташування квартири, так в договорі № 192-К від 04.03.2000 року вказано, що квартира яка продається розташована за адресою - АДРЕСА_3 . Однак такої адреси в м. Котовську, Одеської області не існує, а правильною адресою розташування зазначеної квартири являється АДРЕСА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явився. Його представник адвокат Сівун В. Т. надав заяву, згідно якої судове засідання просив провести у відсутність його та позивача.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились. Надали заяву, згідно якої позов визнавали, справу просили розглянути у їх відсутність.

Представник Подільської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років в м. Подільськ Одеської області помер ОСОБА_6 (актовий запис №667), що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 05.09.2020 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, зокрема, на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно інформаційної довідки КП «Інвентаризатор» за вих. №343 від 21.04.2021 року, станом на 31.12.2012 року квартира АДРЕСА_4 зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі №192-К від 04.03.2000 року. Право власності зареєстровано в реєстровій кн.39, р.№2780.

Згідно висновку про вартість майна, виконаного СПД Консул від 21.04.2021 року, оціночна вартість квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , складає 87600,00 грн.

Згідно довідки приватного нотаріуса Подільського міського нотаріального округу Одеської області за вих. №55/01-16 від 07.05.2021 року, приватним нотаріусом заведено спадкову справу №80/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Коло спадкоємців ОСОБА_6 складається з сина померлого спадкодавця ОСОБА_1 , який у передбачений законом строк прийняв спадщину (заява про прийняття спадщини зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ 08.09.2020 року за №211). Інших заяв про прийняття спадщини після ОСОБА_6 не надходило. Все майно, що належало ОСОБА_6 , згідно ст. 1261 ЦК України буде оформлено на єдиного спадкоємця - ОСОБА_1 .

Згідно листа приватного нотаріуса Подільського міського нотаріального округу Одеської області за вих. №32/02-14 від 24.03.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 у вигляді квартири, оскільки учасником укладеної угоди на Одеській товарній біржі виступала малолітня дитина ОСОБА_3 , яка не може брати участі у біржовій операції, тому що за обсягом дієздатності неповнолітні не можуть бути членами біржі, а брокери виконують доручення тільки членів біржі, а не їх представників.

Так, 04 березня 2000 року між ОСОБА_2 , діючим від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як продавцями, та ОСОБА_1 , ОСОБА_6 як покупцями, на Одеській товарній біржі було укладено договір №192-К купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_5 .

Квартира АДРЕСА_5 належала ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на підставі свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло з рішенням №545 від 25.12.97 року.

Згідно п.5 договору, квартиру продано за 3000,00 грн., які отримані продавцем до підписання цього договору. Новим власником нерухомого майна є ОСОБА_1 , ОСОБА_6 в рівних долях.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Спірні правовідносини між сторонами виникли 26 грудня 2000 року, а тому при вирішенні спору підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР.

Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

Відповідно до статті 4 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод.

Згідно зі статтею 41 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

За загальним правилом, визначеним у статтях 47, 227 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), договори купівлі-продажу жилого будинку (його частини) підлягали нотаріальному посвідченню.

Згідно із частиною першою статті 128 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі.

Згідно із статтею 47 ЦК УРСР (який був чинним на момент укладення біржової угоди щодо спірної квартири) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Судом встановлено, що при вчиненні договору купівлі-продажу квартири дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири .

Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення.

Від імені неповнолітнього ОСОБА_3 діяв його батько ОСОБА_2 , що вбачається з копії договору №192-К купівлі-продажу нерухомого майна.

Проте, під час укладення договору купівлі - продажу № 192-К від 04.03.2000 року в Одеський товарній біржі була допущена помилка в адресі розташування квартири, так в договорі № 192-К від 04.03.2000 року вказано, що квартира яка продається розташована за адресою - АДРЕСА_3 .

Той факт, що предметом договору купівлі - продажу була квартира за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується інформаційною довідкою КП «Інвентаризатор» за вих. №343 від 21.04.2021 року. Також цей факт визнають сторони у справі.

При таких обставинах, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині визнання дійсним договору №192-к від 04.03.2000 року купівлі-продажу квартири, розташованої в АДРЕСА_2 (в минулому АДРЕСА_2 ), укладеного на Одеській товарній біржі.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 16.06.2021 року по справі № 570/997/19, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Враховуючи, що за договором купівлі - продажу визначено, що частки нерухомого майна між власниками є рівними, суд вважає, що після смерті ОСОБА_6 її спадкоємцем може бути успадковано 1/2 частину зазначеної квартири, яка за життя належала померлому.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсною угоду купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , укладену між ОСОБА_2 , діючим від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ОСОБА_6 від 04 березня 2000 року на Одеській товарній біржі шляхом складання договору №192-Ккупівлі-продажу нерухомого майна, та визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_6 по 1/2 частини за кожним право приватної спільної сумісної власності на зазначену квартиру.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , право приватної спільної сумісної власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі №192-К від 04.03.2000 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя А. К. Вергопуло

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2021 року.