Провадження №2/193/386/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Томинця О.В.

при секретарі судового засідання Хомич Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

16.07.2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якої позивач посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З відповідачем вони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні, але відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає.

Позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною отримує соціальну допомогу, але грошей на утримання дитини, враховуючи стрімкий ріст цін на товари та послуги, а також на продукти харчування, не вистачає. Відповідач працює по найму, має непостійний та мінливий дохід, але ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає, хоча у відповідності до ст. 180 СК України зобов`язаний надавати і має таку змогу.

Тому, посилаючись на викладене ОСОБА_1 просила стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, зазначив, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 3000, 00 гривень щомісяця.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 16.07.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 , про іцо в книзі реєстрації було зроблено запис за №65 (а.с.5).

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації було зроблено запис за №51.

Дитина проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Згідно ч.3ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у судовому порядку.

Приписами ст.182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Нормами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як вбачається з позовної заяви, на теперішній час відповідач матеріального утримання на неповнолітнього сина не надає.

Згідно до ст.184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Відповідач перебуває в працездатному віці, відомостей про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надав, являючись батьком неповнолітньої дитини зобов`язаний утримувати її до повноліття. Також, приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача та обставини, що мають істотне значення, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання сина на користь позивача у твердій грошовій сумі у розмірі, який визнав відповідач, тобто - 3000,00 грн.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити частково.

У відповідності до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно ч.9 ст.10 ЦПК України в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, ч.1 ст.81, ч.2 ст.247, ст.263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лисківка, Царичанського району, Дніпропетровської області, аліменти, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, а саме з 16 липня 2021 року і до досягнення дочкою повноліття.

Рішення згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.)

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Лисківка, Царичанського району, Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 22 жовтня 2021 року.

Суддя: О.В.Томинець