Справа № 428/7645/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання права власності на страхові виплати в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання права власності на страхові виплати в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що він є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії та недоотриманих щомісячних страхових виплат по втраті годувальника. Позивач є її спадкоємцем за законом, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає. Він проживає на тимчасово окупованій території в м. Ровеньки Луганської області та у зв`язку з тимчасовим закриттям пункту пропуску на територію України, ним був пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області позивачу було визначено додатковий строк. 24.05.2021 він отримав свідоцтво про право на спадщину на недоотриману пенсію ОСОБА_4 . З метою визначення складу спадкового майна нотаріусом до відповідача спрямовувався запит щодо розміру недоотриманих щомісячних страхових виплат по втраті годувальника, які ОСОБА_4 отримувала до червня 2016 року. Відповідачем було надано відповідь про відсутність заборгованості перед потерпілою. Отже, через відсутність інформації про склад спадкового майна, він не може реалізувати своє право на спадщину у вигляді недоотриманих щомісячних страхових виплат, на які його мати мала право.

Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить:

-визнати за ним право власності в порядку спадкування на страхові виплати, недоотримані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з липня 2014 року по січень 2020 року;

-зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу страхові виплати, недоотримані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з липня 2014 року по січень 2020 року.

1.2. Представник відповідача подав суду письмовий відзив, в якому зазначено, що ОСОБА_3 перебувала на обліку та отримувала щомісячні страхові виплати як потерпіла та як особа, яка мала право на страхові виплати у разі страти годувальника, у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Ровеньки Луганської області. У зв`язку з тим, що відділення у м. Ровеньки не здійснило дії щодо переміщення в населенні пункти на території України, було припинено нарахування та виплату страхових виплат потерпілим (членам їх сімей). 10.07.2015 ОСОБА_3 як внутрішньо переміщена особа, звернулася із заявами на продовження страхових виплат до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Старобільському районі Луганської області (далі - Старобільське відділення), де їй був проведений перерахунок щомісячних страхових виплат з 01.03.2014, доплата по перерахунку виплачена у повному обсязі, а також виплачено раніше нараховану, але не виплачену щомісячну страхову виплату за період з 01.07.2014 по 30.11.2014. Також на підставі заяв ОСОБА_3 . Старобільським відділенням було винесено постанови від 13.07.2015 № 1218/8015.1/8015.1/5 (про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати особі, яка має на це право у разі смерті потерпілого) та від 17.07.2015 № 1218/1564/564/1 (про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати) та було продовжено раніше призначені щомісячні страхові виплати на період з 01.07.2015 по 31.12.2015. На підставі заяв ОСОБА_3 від 12.01.2016 та довідки про взяття на облік тимчасово переміщеної особи ОСОБА_3 від 10.07.2015 № 921006622 (строк якої був встановлений до червня 2016 року включно) Старобільським відділенням було винесено постанови від 16.01.2016 № 1218/8015.1/8015.1/10 (про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати особі, яка має на це право у разі смерті потерпілого) та від 16.01.2016 № 1218/1564/564/12 (про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати) та було продовжено раніше призначені щомісячні страхові виплати на період з 01.01.2016 по 30.06.2016. Крім того, у заявах від 12.01.2016 ОСОБА_3 самостійно просила продовжити раніше призначену страхову виплату лише за період до червня 2016. У зв`язку з тим, що виплати ОСОБА_3 були призначені не безстроково, а на період до 30.06.2016 - окремі постанови про припинення виплат не виносилися. В подальшому ОСОБА_3 не зверталася із заявою до робочих органів Фонду соціального страхування України про продовження виплат щомісячних страхових коштів. За таких обставин, нарахування щомісячних страхових виплат ОСОБА_3 за період з 01.07.2016 по 04.01.2020 відділеннями управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області не здійснювалось. З 01.07.2016 ОСОБА_3 у встановленому законом порядку не оскаржувала дії або бездіяльність щодо не нарахування та невиплати їй відповідних виплат, тобто за життя не виявила інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування щомісячної грошової суми страхових виплат. Отже, у зв`язку з тим, що указані суми їй за життя не нараховувались, вони не можуть входити до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 . Таким чином, позивач як спадкоємець не має права на те, що за життя спадкодавця не було їй нараховано. З висновків Верховного Суду, які зазначені в постанові від 14 квітни 2020 року у справі № 428/12730/19 вбачається, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

1.3. Позивач в судовому засіданні присутній не був, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, які викладені у письмовому відзиві.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.01.1961 Алмазовською селищною радою Ровеньківського району Луганської області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у сел. Алмазовка Ровеньківського району Луганської області. Батьком записаний ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 20.11.2020 Білокуракінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ровеньки Луганської області у віці 83 років.

2.2. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Білокуракінського районного нотаріального округу Жукова О.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , на підставі якої нотаріусом 24.11.2020 було зареєстровано спадкову справу №66814824 (номер у нотаріуса 48/2020). Вказане підтверджується копією Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №62608093 від 24.11.2020.

Постановою приватного нотаріуса Білокуракінського районного нотаріального округу Жукова О.М. №110 від 24.11.2020 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спдакове майно недоотриману пенсію та недоотриманий регрес, що залишилися після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропуском ОСОБА_2 строку для прийняття спадщини відповідно до ст. 1270 ЦК України.

Рішенням Білокуракінського районного суду Луганської області від 08.02.2021 у справі №409/2271/20 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені та ухвалено визначити йому додатковий строк протягом трьох місяців із дня набрання рішення законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . Це рішення набрало законної сили 11.03.2021.

Відповідно до листа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області № 30 від 26.03.2021, наданого на запит нотаріуса, повідомлено, що заборгованість по страховим виплатам перед потерпілою ОСОБА_3 , що мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , відсутня.

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НРА №612975, посвідченого 24.05.2021 приватним нотаріусом Білокуракінського районного нотаріального округу Луганської області Жуковим О.М., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії сума якої складає 85274,69 грн. і належить ОСОБА_3 , що підтверджується листом-відповіддю Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області №0567-04-8/216 від 05.01.2021.

2.3. З копії виписки з акту огляду МСЕК від 20.06.1994 вбачається, що ОСОБА_3 встановлена стійка втрата професійної працездатності 25%, безстроково.

10.07.2015 ОСОБА_3 звернулася до відділення виконавчої дирекції Фонду у Старобільському районі Луганської області з заявою про виплату, раніше призначеної страхової виплати за період з 01.06.2014 по 30.06.2015 (не проведено платежі відділенням виконавчої дирекції Фонду м. Ровеньки) та продовження раніше призначеної страхової виплати на період до січня 2016 року у зв`язку з професійним захворюванням.

Відповідно до копії постанови відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України у Старобільському районі Луганської області №1218/1564/564/11 від 02.10.2015 продовжено потерпілій ОСОБА_3 раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі: за липень 2014 року 459,19 грн., за серпень 2014 року 459,19 грн., за вересень 2014 року 459,19 грн., за жовтень 2014 року 459,19 грн., за листопад 2014 року 459,19 грн.

Згідно з копією постанови відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України у Старобільському районі Луганської області №1218/1564/564/10 від 02.10.2015 продовжено потерпілій ОСОБА_3 раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 495,46 грн. Виплати провадити з 01.07.2015 по 31.12.2015 включно.

Відповідно до копії постанови відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України у Старобільському районі Луганської області №1218/1564/564/9 від 17.07.2015 призначено потерпілій ОСОБА_3 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 495,46 грн. Відкориговану виплату провадити з 01.03.2014 по 30.06.2015. Провести донарахування щомісячних виплат за березень 2014 року листопад 2014 року в розмірі 36,27 грн. щомісяця, а також грудень 2014 року червень 2015 року 495,46 грн. щомісяця.

12.01.2016 ОСОБА_3 звернулася до відділення виконавчої дирекції Фонду у Старобільському районі Луганської області з заявою про продовження виплати раніше призначеної страхової виплати на період до червня 2016 року у зв`язку з професійним захворюванням.

Відповідно до копії постанови відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України у Старобільському районі Луганської області №1218/1564/564/12 від 16.01.2016 продовжено потерпілій ОСОБА_3 раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 495,46 грн. Виплати провадити з 01.01.2016 по 30.06.2016 включно.

2.4. 10.07.2015 ОСОБА_3 звернулася до відділення виконавчої дирекції Фонду у Старобільському районі Луганської області з заявою про виплату, раніше призначеної страхової виплати за період з 01.06.2014 по 30.06.2015 (не проведено платежі відділенням виконавчої дирекції Фонду м. Ровеньки) та продовження раніше призначеної страхової виплати на період до січня 2016 року у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_5 .

Відповідно до копії постанови відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України у Старобільському районі Луганської області №1218/8015.1/8015.1/5 від 13.07.2015 продовжено ОСОБА_3 раніше призначену щомісячну страхову виплату, як такій, яка має на це право в разі смерті потерпілого, в розмірі 1927,67 грн. Виплати провадити з 01.07.2015 по 31.12.2015 включно.

Згідно до копії постанови відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України у Старобільському районі Луганської області №1218/8015.1/8015.1/6 від 13.07.2015 призначено доплати страхових виплат особі, яка має право на виплати, ОСОБА_3 , в розмірі: за грудень 2014 року 1786,53 грн., за січень 2015 року червень 2015 року 1927,67 грн. щомісячно.

Відповідно до копії постанови відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України у Старобільському районі Луганської області №1218/8015.1/8015.1/7 від 13.07.2015 призначено перераховану суму щомісячної страхової виплати станом на 01.03.2014 року у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати у галузях національної економіки особам, які мають на це право, у разі смерті потерпілого, а саме ОСОБА_3 1927,67 грн.

Згідно з копією постанови відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України у Старобільському районі Луганської області №1218/8015.1/8015.1/8 від 13.07.2015 ОСОБА_3 проведено донарахування щомісячних виплат за березень 2014 року грудень 2014 року в розмірі 141,14 грн. щомісяця.

Відповідно до копії постанови відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України у Старобільському районі Луганської області №1218/8015.1/8015.1/9 від 02.10.2015 продовжено ОСОБА_3 раніше призначену щомісячну страхову виплату, як такій, яка має на це право в разі смерті потерпілого, в розмірі: за липень 2014 року листопад 2014 року- 1786,53 грн.

12.01.2016 ОСОБА_3 звернулася до відділення виконавчої дирекції Фонду у Старобільському районі Луганської області з заявою про продовження виплати раніше призначеної страхової виплати на період до червня 2016 року у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_5 .

Згідно з копією постанови відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України у Старобільському районі Луганської області №1218/8015.1/8015.1/10 від 16.01.2016 продовжено ОСОБА_3 раніше призначену щомісячну страхову виплату, як такій, яка має на це право в разі смерті потерпілого, в розмірі 1927,67 грн. Виплати провадити з 01.01.2016 по 30.06.2016 включно.

2.5. З реєстрів про перерахування страхової виплати та платіжних доручень, наданих відповідачем, вбачається, що призначені страхові виплати ОСОБА_3 до 30.06.2016 перераховані на її рахунок у повному обсязі (а.с. 53-220).

2.6. Зміст спірних правовідносин зводиться до питань про те, чи нараховувалися та чи були виплачені страхові виплати померлій матері позивача за час її життя в період з липня 2014 року по січень 2021 року та чи увійшли вказані виплати до складу спадщини.

3. Релевантні джерела права та акти їх застосування

3.1. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Згідно зі статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

3.2. Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV, який з 01 січня 2015 року діє у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VІІ та має назву «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції до 01 січня 2015 року) передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання; особам, які мають право на виплати у зв`язку із смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно із статтею 21 цього Закону - протягом строку, на який визначено потребу в них.

Частинами 1, 6, 7, 10 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що Страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду:

1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;

2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Згідно пункту 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначає Кабінет Міністрів України.

3.3. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

3.4. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Частина перша статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

3.5. Про необхідність соціального захисту осіб, які перебувають на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях ідеться в Законі України від 18 січня 2018 року № 2268-VІІІ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» .

У статті 2 цього Закону передбачено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

Підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц, у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц, у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі № 418/2434/18.

3.6. Верховним Судом у постановах від 12 травня 2021 року в справі № 243/9109/19 та від 19 травня 2019 року в справі № 243/8684/19 зроблено висновки про те, що ненадання особі, яка не є внутрішньо переміщеною особою, довідки про взяття її на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, та не звернення цієї особи до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території з заявою про нарахування виплат, так само як і скасування довідки внутрішньо переміщеної особи, не є підставою для невиплати страхових платежів, оскільки таке право закріплене за особою положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (з 01 січня 2015 року в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VІІ), і може бути обмежене лише введенням воєнного чи надзвичайного стану на окремій території чи на всій території України.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебувала на постійному обліку та отримувала страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області у зв`язку з професійним захворюванням (стійка втрата професійної працездатності 25%, безстроково) та у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_5 .

Вказані страхові виплати ОСОБА_3 були призначені пожиттєво з 01.06.2001 у зв`язку із професійним захворюванням та з 03.07.2003 у зв`язку із втратою годувальника, що видно зі змісту постанов про продовження раніше призначених виплат.

На час виникнення спірних правовідносин ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, запроваджено не було.

Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення соціальних виплат, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної та/або закінчення строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та/або закінчення строку виплати страхових виплат згідно із постановою робочого органу Фонду соціального страхування України.

4.2. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 . Із змісту постанови нотаріуса від 24.11.2020 та свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 та прийняв спадщину, яка складається з недоотриманої пенсії, і є її єдиним спадкоємцем.

У березні 2021 року нотаріус звертався до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області щодо надання інформації стосовно недоотриманих страхових виплат ОСОБА_3 . Листом №30 від 26.03.2021 повідомлено, що заборгованість по страховим виплатам перед потерпілою ОСОБА_3 відсутня.

Суд звертає увагу на те, що позивач у своїх позовних вимогах зазначає період з липня 2014 року, однак з наданих відповідачем документів вбачається, що страхові виплати були нараховані та виплачені за життя ОСОБА_3 по червень 2016 року включно. Таким чином, ОСОБА_3 страхові виплати не отримувала з липня 2016 року.

Постановами Кабінету Міністрів України № 531, 637 та 595 встановлено спеціальний порядок здійснення страхових виплат для осіб, які тимчасово переселилися з району проведення АТО, тобто особливості виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам.

Однак, вказані підзаконні акти не є законом, тому не можуть звужувати чи скасовувати права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили. Статті 46, 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не містять таких підстав для припинення страхових виплат як «закінчення строку їх виплати згідно із відповідною постановою робочого органу Фонду соціального страхування України».

4.3. Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що виплати за час життя спадкодавця не були їй нараховані, а тому не увійшли до складу спадщини, а також посилання на відповідну практику Верховного Суду, з огляду на таке.

Спірні страхові виплати ОСОБА_3 були призначені за час її життя з 01.06.2001 у зв`язку із професійним захворюванням та з 03.07.2003 у зв`язку із втратою годувальника, що видно зі змісту постанов про продовження раніше призначених виплат.

Зі змісту п. 8 ч. 1 ст. 7, абзацу 4 ч. 1 ст. 42, ч. 4 ст. 47, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Правління Фонду від 19.07.2018 № 11, вбачається, що страхові виплати за цим законом можуть бути фактично отримані особою після здійснення робочим органом Фонду трьох поетапних дій: 1) призначення; 2) нарахування; 3) виплата.

Отже, в розумінні статті 1227 ЦК суми цих соціальних виплат стають належними спадкодавцеві і можуть входити до складу спадщини після його смерті тоді, коли був здійснений перший етап призначення виплати. Після призначення спадкодавцеві виплати він набуває на них право і вони стають належними йому. Здійснення подальших етапів за час життя спадкодавця нарахування та виплати, не впливає на те, чи можуть відповідні виплати увійти до складу спадщини.

4.4. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що оскільки потерпілій ОСОБА_3 страхові виплати були призначені за час її життя, вона право на їх отримання за життя не втратила, а тому позивач як спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання страхових виплат в порядку спадкування за законом за період з 01.07.2016 по 04.01.2020.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу в порядку спадкування страхових виплат, недоотриманих ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.07.2016 по 04.01.2020.

На думку суду, з урахуванням наведених у пункті 4.2. цього рішення висновків, саме такий спосіб захисту порушених прав є ефективним та достатнім для повного відновлення спадкових прав позивача. Визнання права власності на виплати саме по собі не призведе до покладення на відповідача обов`язку з їх примусового нарахування та виплати на користь позивача. Вказівка про «стягнення» цих виплат також буде неналежною з огляду на зміст нормативних актів, які наведені у пункті 4.2. цього рішення.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №6 від 30.06.2021 про сплату судового збору у сумі 908 грн. Враховуючи задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 454 грн. пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (код в , місцезнаходження: Україна, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Космонавтів, буд. 16) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) страхові виплати, недоотримані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.07.2016 по 04.01.2020.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (код в , місцезнаходження: Україна, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Космонавтів, буд. 16) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27 жовтня 2021 року.

Суддя Д.Б. Баронін