ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6568/21 Справа № 178/2043/14-ц Головуючий у першій інстанції: Цаберябий Б. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року по справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Криничанської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 6,00 га, що розташована на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області згідно Державного акту серії ІІ-ДП № 032842, виданого 29 вересня 1995 року Криничанською районною радою. Як зазначає позивачка, її батько ОСОБА_4 був членом КСП «Світлогірське», про що свідчить копія протоколу, в якому зазначено, що 27 колишніх членів КСП «Світло гірське» прохають виділити їм земельні паї у розмірі 6,00 га для ведення фермерського господарства. В цьому протоколі зазначено і рішення про виділення цих земельних ділянок на полі першочергового виходу 27 громадян КСП «Світло гірське» де і вказано, прізвище ОСОБА_4 . Рішення про передачу земельної ділянки приймалося 19 травня 1995 року на VIII сесії XXII скликання Криничанської районної ради. Державний акт за підписом голови Криничанської районної ради виданий 29 вересня 1995 року. Отримати державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_4 не зміг, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_4 заповіту не склав. Тому позивач просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай), площею 6,00 гектарів, розташовану в адміністративних межах Світлогірської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зобов`язати Криничанську районну державну адміністрацію прийняти відповідне розпорядження щодо виділення ОСОБА_1 в натурі земельної ділянки площею 6,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населеного пункту Світлогірської сільської ради.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на земельну частку, площею 6,00 гектарів, розташовану в адміністративних межах Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка перебувала в користуванні померлого згідно Державного акту серії ІІ-ДП №032842 (а.с. 35-36).

12 червня 2019 року ОСОБА_3 , якого не було залучено до участі у справі, звернувся до місцевого суду із заявою про перегляд зазначеного вище рішення за нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 15 травня 1995 року секретарем виконавчого комітету Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №154, яким заповів заявнику земельну ділянку (пай), площею 6,00 гектарів, розташовану в адміністративних межах Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, згідно державного акту серії ІІ-ДП №032842. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на земельну частку, площею 6,00 гектарів, розташовану в адміністративних межах Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка перебувала в користуванні померлого згідно Державного акту серії ІІ-ДП №032842. При зверненні до реєстраційної служби для реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку заявнику було відмовлено, оскільки вказану земельну ділянку було зареєстровано на ОСОБА_1 на підставі рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року. ОСОБА_3 зазначив, що при ухваленні вказаного рішення суду не було відомо про існування заповіту, складеного ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 .

Заява подана з підстав пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України. Тому ОСОБА_3 , уточнивши свої вимоги, просив скасувати рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року у справі №178/2043/14-ц та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування відмовити (а.с. 41-43, 48-50).

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року (а.с. 51).

Детально дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року не оскаржувалось та набрало законної сили 05.01.2015 року (а.с. 35-36).

Відповідно до частини 1 статті 423 ЦПК України, тут і надалі в редакції, що діє з 15.12.2017 року (на час подання 12.06.2019 року заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами), рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Частиною третьою статті 424 ЦПК України передбачено, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Таким чином, встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами незалежно від поважності причин пропуску цього строку.

Виходячи з викладеного, встановивши набрання рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року законної сили 05.01.2015 року; враховуючи, що ОСОБА_3 із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами (з підстав пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України) вказаного рішення звернувся 12 червня 2019 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду на першому аркуші відповідної заяви (а.с. 41), - колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно відкрив провадження за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, адже трирічний строк для подання такої заяви сплинув 06.01.2018 року і він поновленню не підлягає.

Заява про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами подана після закінчення трирічного строку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України, який не може бути поновлений, є підставою для відмови у відкритті провадження за цією заявою.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/4567/15-ц (провадження №61-15032св19).

Необхідно також зауважити, що частина 1 статті 362 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року (на час ухвалення місцевим судом рішення 22 грудня 2014 року), містила аналогічне положення, відповідно до якого заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду. При цьому заява про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу (істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи), може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

За положеннями частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, колегія дійшла до висновку про наявність підстав для скасування рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року та закриття провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року у даній справі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 377, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року скасувати.

Провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Криничанської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова