Провадження № 22-ц/801/2134/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2021 рокуСправа № 127/15303/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинський В.П.,
суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,
розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про стягнення коштів за договором та відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в:

У червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» про стягнення коштів за договором комісії та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що 04 лютого 2021 року між сторонами був укладений договір комісії на надання послуг № 69883. Згідно умов договору комітент доручає, а комісіонер зобов`язується від свого імені, але за рахунок та в інтересах комітента здійснити правочин з надання послуг щодо підбору, придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу. Строк поставки даним договором визначається сторонами, але не може перевищувати трьох місяців. З метою виконання умов договору позивачем сплачено відповідачу 16 734,00 грн шляхом безготівкового перерахування коштів відповідно до виставленого рахунку. Незважаючи на здійснену оплату, ТОВ «Везем Шиппінг» не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання договору, зокрема, не надано послуг з підбору та бронювання автомобіля, відтак, позивач вважає можливим стягнення сплачених ним коштів у повному обсязі. Крім того, позивач зазначає, що внаслідок ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань за договором йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 7 000,00 грн, що полягає у моральних стражданнях через сплачені ним кошти, позивач розраховував на придбання нового автомобіля у певні строки, а сплачені ним кошти є для нього немалою сумою. За таких обставин ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача кошти, сплачені ним як передоплата за договором в сумі 16 734,00 грн та 7 000,00 грн моральної шкоди, а також понесені ним судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» (вул. Столичне шосе, 101-В, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) 16 734,00 грн (шістнадцять тисяч сімсот тридцять чотири гривні 00 коп) сплачених за договором комісії на надання послуг від 04 лютого 2021 року №69883, та 1 000,00 грн (одну тисячу гривень 00 коп.) у відшкодування моральної шкоди, а також 4483,19 грн (чотири тисячі чотириста вісімдесят три гривні 19 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» (вул. Столичне шосе, 101-В, м. Київ, ) на користь держави 678,46 грн судового збору.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ТОВ «Везем Шиппінг» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

На апеляційну скаргу надійшов відзив, в якому представник ОСОБА_1 адвокат Підреза І.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що 04 лютого 2021 року між ТОВ «Везем Шиппінг» та ОСОБА_1 укладений договір комісії на надання послуг №69883, згідно п. 1.1 якого комітент доручає, а комісіонер зобов`язується від свого імені, але за рахунок та в інтересах комітента здійснити правочини з надання послуг щодо підбору, придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу.

Пунктом 1.5 договору сторонами погоджений строк поставки товару, який визначається сторонами відповідно до розумних термінів на здійснення поставки щодо аналогічних товарів, але не може перевищувати три місяці.

Порядок розрахунків, комісійна винагорода і витрати, пов`язані з виконанням доручення комітента визначені п. 2.1-2.11 договору, що передбачають необхідність оплат послуг фактично за кожен етап виконання договору

Так, зокрема, за п. 2.2 договору з метою виконання його умов комісіонером комітент відповідно до виставленого комісіонером рахунку здійснює оплату, що становить 16 734,00 грн, на розрахунковий рахунок комісіонера, вказаний у договорі, одразу з моменту укладання цього договору. Підбір, огляд та бронювання товару здійснюється тільки після оплати платежу.

04 лютого 2021 року ТОВ «Везем Шиппінг» наданий рахунок № 69883 на оплату за надання послуги щодо підбору та бронювання транспортного засобу згідно договору № 69883 на суму 16 734,00 грн.

Згідно квитанції від 05 лютого 2021 року №0.0..1 ОСОБА_1 сплачені кошти на рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» в сумі 16 734,00 грн.

Умовами п. 3.1, 4. 2 договору сторони встановили, зокрема, обов`язок комісіонера та комітента відповідно попередньо погодити товар, по якому буде виставлена ставка на онлайн-аукціоні.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за договором комісії на надання послуг № 69883.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.
Згідно ч. 1. 3 ст. 1012 ЦК України договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.
Частинами 1, 3 ст. 1013 ЦК України визначено, що комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії. Якщо договором комісії розмір плати не визначений, вона виплачується після виконання договору комісії виходячи із звичайних цін за такі послуги .
Згідно з ч. 1 ст. 1014 ЦК України комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами був укладений договір комісії на надання послуг, згідно якого комітент доручає, а комісіонер зобов`язується від свого імені, але за рахунок та в інтересах комітента здійснити правочини з надання послуг щодо підбору, придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що ТОВ «Везем Шиппінг» не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання договору, зокрема, не надано послуг з підбору та бронювання автомобіля.

ТОВ «Везем Шиппінг» позовні вимоги заперечив, на підтвердження належності виконання умов договору надав у паперовому вигляді скріншоти листування

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції критично оцінив доводи відповідача щодо належного виконання умов договору. Надані відповідачем скріншоти листування у мобільному додатку Viber та електронній пошті визнав недопустимими доказами з підстав того, що долучені роздруківки електронного листування не відповідають вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а саме не засвідчені електронним цифровим підписом.
Апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції щодо неналежності доказів таким, що не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства та наданим відповідачем доказам по справі.
Так, під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що на спростування позовних вимог, відповідач надав суду скріншоти листування у мобільному додатку Viber і електронній пошті в паперових копіях, та електронну копію, засвідчену електронним підписом.
Електронна копія, засвідчена електронним підписом, подана до суду першої інстанції у день постановлення рішення у справі, а саме 25 серпня 2021 року, однак передана судді 26 серпня 2021 року, про що свідчить відмітка судді на запереченні на відзив, до якого як додаток додано CD носій з електронними копіями доказів, засвідченими електронним цифровим підписом.
Тобто на момент прийняття рішення судді не було відомо про подачу до суду електронної копії доказів по справі.
Згідно ч.ч. 1,3 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Аналізуючи вказані положення законодавства, апеляційний суд приходить до висновку, що учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ, який у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У разі якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Таким чином подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу у випадку, якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13 липня 2020 року у справі № 753/10840/19.
Заперечуючи проти позовних вимог представником відповідача директором ТОВ «Везем Шиппінг» Калашніковим С.В. до суду першої інстанції було подано відзив, в якому зазначено, що відповідно до умов договору комісії після сплати ОСОБА_1 16 734 грн платежу за надання послуг щодо підбору та бронювання транспортного засобу комісіонером було здійснено підбір, огляд та бронювання транспортного засобу, погодженого з комітентом ОСОБА_1 (Ford Focus 1/6 Trend 2007, VIN НОМЕР_2 ).

Умовами п. 3.1, 4. 2 договору сторони встановили, зокрема, обов`язок комісіонера та комітента відповідно попередньо погодити товар, по якому буде виставлена ставка на онлайн-аукціоні.
З переписки через мобільний додаток Viber та листів з електронної пошти відповідача вбачається, що ТОВ «Везем Шиппінг» було здійснено підбір та бронювання транспортного засобу, погодженого із ОСОБА_1 , а саме Ford Focus 1/6 Trend 2007, VIN НОМЕР_2 .

В подальшому на електронну пошту відповідача надійшло повідомлення від компанії AUTO1 про підтвердження транспортного запиту Ford Focus 1.6 Trend 2007, внутрішній номер (номер лоту) HP57443.

Підтвердженням того, що даний автомобіль було виграно на аукціоні для комітента є скріншоти про продаж транспортного засобу Ford Focus 1.6 Trend 2007, внутрішній номер (номер лоту) НОМЕР_3 , зображення якого направлялись позивачу для погодження.

Доводи позивача, що з зазначеної переписки неможливо ідентифікувати відомості про сторони, колегія суддів до уваги не бере, оскільки на скріншоті зазначено абонентський номер НОМЕР_4 , який є аналогічним тому, який ОСОБА_1 зазначив в позовній заяві як такий, що йому належить. Вказаний номер позивач також вказав і у відзиві на апеляційну скаргу, що свідчить про належність даного абонентського номеру саме ОСОБА_1 .

Відтак, суд першої інстанції, ставлячи під сумнів відповідність паперових копій електронних доказів оригіналам, не витребував у відповідача вказані оригінали електронних доказів або електронні копії, засвідчені електронним цифровим підписом, помилково вважав надані відповідачем докази неналежними та недопустимими, та дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, рішення першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно ч.2 п.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
У зв`язку з тим, що даним рішення позивачу відмовлено у позові, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2724,00 грн, сплачений ним при поданні апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2021 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про стягнення коштів за договором та відшкодування моральної шкоди відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг», сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2724,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський
Судді: Л.О. Голота
Т.О. Денишенко