справа № 369/3853/21 головуючий у суді І інстанції Янченко А.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року про зупинення провадження у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив зобов`язати відповідача усунути йому перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом надання ключів від замка вхідних дверей квартири та вселити позивача у зазначену квартиру; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оренду житла у розмірі 13 178 грн. та 6 000 грн. в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду.

У червні 2021 року ОСОБА_2 подала до суду клопотання, в якому просила зупинити провадження у даній справі до розгляду цивільної справи № 369/9056/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року зупинено провадження у справі № 369/3853/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 369/9056/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати зазначену ухвалу через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам, порушення норм процесуального права та відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на постанову Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 800/330/17, на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17. Вимоги у справі, що розглядається, не є похідними від вимог у справі № 369/9056/19, оскільки на даний час зареєстрованим місцем проживання позивача є спірна квартира. Доказів іншого відповідач не надає. В оскаржуваній ухвалі суд не навів мотивів, які б дозволяли дійти висновку щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 369/9056/19.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що факти, викладені позивачем в апеляційній скарзі, не відповідають дійсності. Вимоги у цивільній справі № 369/3853/21 є похідними від вимог у справі № 369/9056/19. Задоволення вимог у справі № 369/9056/19 унеможливить виконання рішення у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про зупинення провадження у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та вважає за необхідне зазначити наступне.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 520/7367/17 Верховний Суд зазначив, що зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно зупинив провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 369/9056/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Крім того, відповідно до вимог ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається, зокрема, з, мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Разом з тим, оскаржувана ухвала не містить жодних мотивів, якими суд керувався, зупиняючи провадження у справі. Суд не зазначив як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою № 369/9056/19, чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду даної справи.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 252, 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.