У цивільній справі за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов`язання включити кредиторські вимоги до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра»
Позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 як фізичною особою з посиланням на те, що вона має право вимоги до ВАТ КБ «Надра» за договором банківського рахунку № 590 від 07.07.2006 стосовно відкриття поточного банківського рахунку в українських гривнях та поточного банківського рахунку в тройських унціях золота як новий кредитор за договором про відступлення права вимоги від 09.12.2010, укладеним між нею та ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива».
Відповідно до п. 1.1 цього договору первісний кредитор відступає та передає право вимоги до боржника, а новий кредитор приймає належне первісному кредитору право вимоги боргу та інших сум і вимог та всі права за договором банківського рахунку № 590 від 07.07.2006, включаючи право вимоги повернення коштів з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого боржником на ім`я первісного кредитора з усіма відсотками, пенею тощо.
Кошти первісного кредитора стосовно вказаного банківського рахунку у боржника зараховуються новому кредитору в повному обсязі (п. 1.5 договору).
За право вимоги до боржника новий кредитор сплачує первісному кредитору 10 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За обставинами справи встановлено, що на час відступлення права вимоги на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на підставі договору № 590 від 07.07.2006 будь - які грошові кошти були відсутні, що підтвердив представник позивачки у судовому засіданні.
20.03.2008 ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» було здійснено купівлю - продаж банківських металів, та як наслідок зарахування сум від продажу банківських металів на рахунок компанії, відкритий у ВАТ КБ «Надра». Проте 08.04.2008 банк скасував цю операцію без будь - яких правових підстав. Кредиторські вимоги, як вказано у позовній заяві, складаються зокрема із курсової різниці, та зазначено, що банк незаконно відмінивши операції, проведені 20.03.2008 присвоїв кошти, від операції щодо купівлі - продажу банківських металів.
Предметом розгляду у даній справі є саме кошти, які мало б отримати як прибуток ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива». Відтак спір виник між ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» та ВАТ КБ «Надра» із господарських відносин, та такий спір не був вирішений між учасникам цих відносин на час відступлення права вимоги ОСОБА_1 .
Частиною 1 ст. 19 ЦПК України ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
З положень п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, зокрема вбачається, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.
Спір у цій справі виник з приводу здійснення господарської діяльності ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» та ВАТ КБ «Надра».
Позивачка оспорює правомірність дій банку щодо скасування операції з купівлі - продажу банківських металів від 20.03.2008. При цьому позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір купівлі - продажу банківських металів відповідав вимогам чинного законодавства, внаслідок його укладення ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» отримало прибуток, а скасування банком операцій шляхом проведення виправних проводок на банківських рахунках товариства 08.04.2008 призвело до втрати прибутку товариства та поновлення позичкової заборгованості товариства перед банком за кредитним договором.
484 430 607,49 грн., які заявлені позивачкою у даному спорі до включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» є коштами, які б належали товариству, у разі визнання дій банку неправомірними.
Представник позивачки на запитання суду про те, чому право вимоги на суму 484 430 607,49 грн. отримано фізичною особою, яка не є ні засновником товариства, ні його учасником, за 10 грн., вказав, що за договором відступлення права вимоги ОСОБА_1 має повернути одержані кошти товариству.
Відтак, передача права вимоги ОСОБА_1 не змінила характеру правовідносин, а спір як і був, так і залишився господарським спором. Фактично ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» укладенням договору про відступлення права вимоги передала право ОСОБА_1 бути позивачем у суді, проте будь - яких реальних грошових вимог на час укладення договору про відступлення права вимоги ще не існувало.
Виходячи з викладеного вважаю, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Суддя Махлай Л.Д.