Постанова

Іменем України

25 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 728/2047/19

провадження № 61-18876св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Ланагропрод»,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Онищенко О. І., Скрипки А. А., Харечко Л. К.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу та скасування записів про державну реєстрацію прав на земельну ділянку.

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області), ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Ланагропрод» (далі - ТОВ «Ланагропрод»),про визнання недійсним наказу та скасування записів про державну реєстрацію прав на земельну ділянку.

Позов мотивовано тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 10 лютого 2016 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 7 років, розташованої на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 29,00 га, цільове призначення - для ведення фермерського господарства.

22 лютого 2016 року ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області видано наказ № 25-2511/14-16-сг «Про затвердження документації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області та передано в оренду земельну ділянку загальною площею 25,4960 га (кадастровий номер :08:000:0506) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 7 років, розташовану на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області.

На виконання наказу від 22 лютого 2016 року № 25-2511/14-16-сг між ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_1 04 березня 2016 року був укладений договір оренди землі згідно якого ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку загальною площею 25,4960 га (кадастровий номер :08:000:0506) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 7 років, розташовану на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. Право оренди за вказаним договором було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 квітня 2016 року.

В червні 2016 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_1 . Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено.

Проте рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 07 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції від 21 вересня 2016 року скасовано, позов ОСОБА_3 до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі, скасування записів про державну реєстрацію земельної ділянки та визнання незаконними (недійсними) наказів частково задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 04 березня 2016 року, укладений між ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки загальною площею 25,4960 га, кадастровий номер :08:000:0506, яка знаходиться на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області у зв`язку з чим скасований запис № 14233275 про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0506 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У грудні 2016 року рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 07 листопада 2016 року було виконане, ОСОБА_1 був позбавлений права на оренду вказаної вище земельної ділянки.

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 728/1554/16-ц касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 07 листопада 2016 року скасовано, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2016 року про відмову в задоволенні позову залишено без змін.

З метою захисту порушеного права оренди ОСОБА_1 звернувся в порядку статті 444 ЦПК України до Бахмацького районного суду Чернігівської області з заявою про поворот виконання рішення суду у справі № 728/1554/16-ц.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2019 року в задоволенні заяви про поворот виконання рішення в частині поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасованого рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 07 листопада 2016 року у справі № 728/1554/16-ц запису № 4233275 про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0506 було відмовлено.

Бахмацький районний суд Чернігівської області в мотивувальній частині ухвали від 05 серпня 2019 року зазначив, що у зв`язку з скасуванням незаконного судового рішення Апеляційного суду Чернігівської області про визнання недійсним договору оренди землі від 04 березня 2016 року, на підставі якого було скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 14233275 про реєстрацію права ОСОБА_1 на оренду земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0506, дія договору оренди згідно припису статті 204 ЦК України, в якій викладений принцип презумпції правомірності правочину, підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який виключено на підставі незаконного рішення суду.

Позивач вказує, що поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасованого запису № 14233275 виявилося неможливим, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0506 була поділена на 13 земельних ділянок за результатами розроблених проектів землеустрою про відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам, серед яких є ОСОБА_2 .

Зокрема, наказом ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 25 жовтня 2017 року № 25-17381/14-17-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області та надана у власність ОСОБА_2 земельна ділянка площею 2,00 га (кадастровий номер :08:000:0572) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, розташована на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області.

На підставі договору оренди землі від 02 квітня 2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Ланагропрод», 27 червня 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблений запис про реєстрацію права оренди строком на 7 років земельної ділянки площею 2,00 га.

Позивач зазначав, що оскільки його право на оренду земельної ділянки загальною площею 25,4960 га не припинилося, наказ ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 25 жовтня 2017 року № 25-17381/14-17-сг порушує пріоритетне право орендаря на володіння та користування вказаною земельною ділянкою.

Таким чином, для відновлення права ОСОБА_1 , яке існувало до порушення, тобто повернення до стану, що існував на момент вчинення дії, якою порушено право (ухвалення Апеляційним судом Чернігівської області 07 листопада 2016 року рішення у справі № 728/1554/16-ц), необхідно визнати недійсними, прийняті після 07 листопада 2016 року органом державної влади акти та скасувати вчинені на підставі цих актів записи про державну реєстрацію прав, які стосуються земельної ділянки площею 25,4960 га.

Позивач просив:

- визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 25 жовтня 2017 року № 25-17381/14-17-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»;

- скасувати в Державному земельному кадастрі України державну реєстрацію та кадастровий номер :08:000:0572 земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис державного реєстратора Бахмацької районної державної адміністрації № 23176925, який зроблений 31 жовтня 2017 року о 11:52:06 год про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,00 га (кадастровий номер :08:000:0572), розташовану на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис державного реєстратора Бахмацької районної державної адміністрації № 26876107, який зроблений 27 червня 2018 року о 09:49:39 год про реєстрацію права оренди терміном на 7 років земельної ділянки площею 2,00 га (кадастровий номер :08:000:0572) за ФГ «Ланагропрод».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22 липня 2020 року у складі судді Пархоменка П.І. позов задоволено частково.

Визнано недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 25 жовтня 2017 року № 25-17381/14-17-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»;

Скасовано у Державному земельному кадастрі України державну реєстрацію та кадастровий номер :08:000:0572 земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області;

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис державного реєстратора Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області № 23176925, зроблений 31 жовтня 2017 року о 11:52:06 год про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,00 га (кадастровий номер :08:000:0572), розташовану на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області;

В частині вимог про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису державного реєстратора Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області № 26876107, зробленого 27 червня 2018 року о 09:49:39 год про реєстрацію права оренди строком на 7 років земельної ділянки площею 2,00 га (кадастровий номер :08:000:0572) за ФГ «Ланагропрод» відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що іншим способом, ніж шляхом оскарження та скасування чинності заходів щодо поділу земельної ділянки, порушене право оренди позивача захистити та відновити неможливо і обраний позивачем спосіб захисту передбачений цивільним законодавством. Встановлені у судовому засіданні обставини у своїй сукупності свідчать про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині визнання недійсним наказу, згідно з яким було затверджено документацію із землеустрою, скасування державної реєстрації та кадастрового номеру земельної ділянки і скасування запису державного реєстратора про реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку. При цьому, суд вважав, що відновлення порушеного права позивача шляхом задоволення вищевказаних вимог не позбавлятиме ОСОБА_2 передбаченого законом права на отримання у власність іншої земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Також суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права оренди ТОВ «Ланагропрод», оскільки, не дивлячись на те, що скасування впливатиме на права та обов`язки товариства, як орендаря, воно було визначене позивачем як третя особа, а не відповідач, і клопотання про залучення товариства до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_1 не заявляв.

Додатковим рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2020 року зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у Бахмацькому районі Чернігівської області повернути ОСОБА_1 сплачені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 073,60 грн; стягнуто з ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн з кожного.

Додаткове рішення мотивовано тим, що 22 липня 2020 року при ухваленні рішення суду не було вирішено питання про судові витрати. Судом враховано, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, відповідно він звільнений від сплати судового збору, проте помилково сплатив судовий збір при поданні позовної заяви, що є підставою для повернення судового збору. Також суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22 липня 2020 року скасовано в частині задоволених позовних вимог.

Додаткове рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2020 року скасовано.

Відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 25 жовтня 2017 року № 25-17381/14-17-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», скасування у Державному земельному кадастрі України державної реєстрації та кадастрового номера :08:000:0572 земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, скасуванні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису державного реєстратора Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області № 23176925, який вчинений 31 жовтня 2017 року о 11:52:06 год про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,00 га (кадастровий номер :08:000:0572), розташовану на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області.

В іншій частині рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22 липня 2020 року залишено без змін.

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Компенсовано ОСОБА_2 сплачений нею за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 4 610,40 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки площею 25,4960 га, наданої позивачу для ведення фермерського господарства, він заснував фермерське господарство «Давидок» (далі - ФГ «Давидок»), а тому з дня державної реєстрації фермерського господарства воно набуло прав та обов`язків землекористувача. Разом із тим, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач посилався на порушення його прав як фізичної особи, не вказуючи про існування фермерського господарства та не зазначаючи його позивачем у справі. Крім того, ОСОБА_1 у позовній заяві не вказує, що діє в інтересах юридичної особи - ФГ «Давидок», засновником якого він є.

Апеляційний суд зазначив, що у відносинах та спорах з іншими суб`єктами голова фермерського господарства, якому була передана

у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, у даному випадку орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства, тобто суб`єктом правовідносин є не фізична особа, голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати і залишити рішення та додаткове рішення суду першої інстанції в силі.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі, витребувано її з Бахмацького районного суду Чернігівської області.

21 січня 2021 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В касаційній скарзі заявник посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 619/1680/17-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 621/2501/18, від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18 та від 12 травня 2020 року у справі № 357/1180/17.

Крім того, заявник стверджує, що вказаний позов пред`явлено до

ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_2 , яка стала набувачем частини майна у зв`язку із порушенням його прав (попереднього набувача), тобто у ОСОБА_2 виникло право власності на спірну земельну ділянку внаслідок непослідовних дій держави, після виникнення у нього права оренди.

Заявник вказує, що апеляційний суд помилково здійснив мотивування судового рішення, пославшись на те, що з дати реєстрації фермерського господарства обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а отже, саме воно мало заявити позов. Апеляційний суд не врахував, що право оренди на спірну земельну ділянку у нього виникло 22 лютого 2016 року. Проте рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 07 листопада 2016 року вказаний договір оренди було визнано недійсним, тобто він був позбавлений права оренди вказаної земельної ділянки, а ФГ «Давидок» було створено лише 09 серпня 2018 року, вочевидь не для ведення фермерського господарства на вже неіснуючій земельній ділянці, а на інших, переданих йому ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області 04 березня 2016 року в оренду земельних ділянках.

Зазначає, що оскільки на час створення фермерського господарства він вже був позбавлений права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0506, тому перехід права користування вказаною земельною ділянкою від фізичної особи до створеного нею фермерського господарства не відбувся.

Вказує, що тільки після припинення права ОСОБА_2 та інших осіб на земельні ділянки, які утворилися після поділу переданої йому земельної ділянки в оренду, згідно з договором оренди від 04 березня 2016 року, постане питання можливості права на її використання ФГ «Давидок» чи іншим фермерським господарством, яке буде створено для забезпечення її цільового використання.

Доводи інших учасників справи

У січні 2021 року ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області надіслало відзив на касаційну скаргу у якому зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 07 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель резерву на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (т. 1 а. с. 46).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 16 січня 2016 року № 25-562/14-16-сг надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а. с. 47).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 25 жовтня 2017 року № 25-17381/14-17-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області та надана у власність ОСОБА_2 земельна ділянка площею 2,00 га (кадастровий номер :08:000:0572) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, розташована на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (т. 1 а. с. 14).

02 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 7 років орієнтовною площею 29 га, в тому числі ріллі 29 га для ведення фермерського господарства із земель державної власності Рубанської сільської ради Бахмацького району (т. 1 а. с. 48).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 08 лютого 2016 року № 25-1692/14-16-сг надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 7 років, розташованої на території Рубанської сільської ради Бахмацького району, орієнтовний розмір земельної ділянки 29,00 га, за цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, а наказом від 22 лютого 2016 року № 25-2511/14-16-сг затверджено проект землеустрою і надано в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку площею 25,4960 га (кадастровий номер :08:000:0506) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 7 років, розташовану на території Рубанської сільської ради Бахмацького району (т. 1 а. с. 49, 50).

04 березня 2016 року між ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області (орендодавець) і ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (для ведення фермерського господарства) загальною площею 25,4960 га, яка знаходиться на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, строк дії договору - 7 років (т. 1 а. с. 24, 25).

У подальшому зазначені накази ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 08 лютого 2016 року і від 22 лютого 2016 року та договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0506 були предметом судового спору за позовом ОСОБА_3 до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_1 . Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 07 листопада 2016 року було скасовано рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2016 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , яким визнано недійсним договір оренди землі, який укладений 04 березня 2016 року між ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 25,4960 га з кадастровим номером :08:000:0506, яка знаходиться на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, скасовано запис № 14233275 про державну реєстрацію права оренди на зазначену земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки її ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 1 Закону України «Про фермерське господарство» визначає, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

За змістом статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

Системний аналіз вимог статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» дає підстави для висновку, що після укладення договору оренди земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалася.

Такі ж за змістом висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц (провадження № 14-5цс18) та від 01 квітня 2020 року у справі № 320/5724/17 (провадження № 14-385цс19).

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Аналогічний правовий висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 676/1668/16-ц (провадження № 61-867св20).

Після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство з дати державної реєстрації набуває статусу юридичної особи, та з цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 922/989/18 (провадження № 12-205гс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 615/2197/15-ц (провадження № 14-533цс18) зазначено, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки. У відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа.

Суд апеляційної інстанції встановив, що після укладення договору оренди від 04 березня 2016 року та його державної реєстрації позивач заснував ФГ «Давидок», яке зареєстроване як юридична особа 09 серпня 2018 року.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 вказував на порушення його права, як фізичної особи, не зазначаючи ФГ «Давидок» позивачем по справі та відповідно не посилаючись у позовній заяві, що він діє в інтересах юридичної особи, засновником якої він є.

Оскільки діяльність ФГ «Давидок» не припинилась, колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду про те, що позивач - фізична особа ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом, не надав доказів про наявність у нього як фізичної особи порушеного права, яке підлягає судовому захисту.

Такі ж висновки зробив Верховний Суд 08 вересня 2021 року у постановах в аналогічних справах № 728/2558/19 (провадження № 61-18853св20), № 728/1983/19 (провадження № 61-745св21), 23 вересня 2021 року у постанові в справі № 728/2557/19 (провадження № 61-2132св21).

Колегія суддів не бере до уваги посилання у касаційній скарзі на постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 619/1680/17-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 621/2501/18, від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18 та від 12 травня 2020 року у справі № 357/1180/17, оскільки установлені у цих справах обставини, які формують зміст правовідносин є іншими у порівнянні зі справою, яка переглядається.

За установлених у цих справах обставин, спірні ділянки передавались орендарю як фізичній особі в оренду вже після раніше створеного фермерського господарства.

На відміну від установлених у вказаних справах обставин, у справі, яка переглядається спірна земельна ділянка виділялась та передавалась в оренду позивачу саме для створення фермерського господарства, яке він заснував з цією метою - ФГ «Давидок», та яке, в свою чергу, з дня державної реєстрації набуло прав та обов`язків землекористувача щодо цієї земельної ділянки, а отже стало суб`єктом спірних правовідносин, замінивши ОСОБА_1 як фізичну особу.

Висновки апеляційного суду у даній справі, з урахуванням установлених у ній обставин відповідають висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16 (провадження № 14-5цс18), від 22 серпня 2018 року у справі № 606/2032/16 (провадження № 14?262цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 272/1652/14 (провадження № 14-282цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 695/1275/17 (провадження № 14-520цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 704/29/17 (провадження № 14-495цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 677/1865/16 (провадження № 14-407цс18).

Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Вищевикладене свідчить про те, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький
В. С. Висоцька
І. В. Литвиненко