БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1704/2021
Провадження № 2/497/669/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.21 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та стягнення 1 / 2 частини його вартості,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2021 року позивач звернулася до суду з уточненим позовом, яким просить визнати автомобіль NISSAN ALMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , седан-В, сірий, номер шасі НОМЕР_2 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя (сторін), як набутий ними у шлюбі, та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за належну їй 1 / 2 частку у вказаному майні (автомобілі) в розмірі 55900грн. (половини вартості автомобіля), що становить 2150доларів США, погоджується на стягнення коштів у розстрочку строком на 1 (один) рік - в розмірі 4660грн. на місяць, що є 179,17доларів США. Позовні вимоги вмотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі з 24.06.2008р. до 10.10.2019р., вказаний автомобіль був набутий у шлюбі, за принципом рівності часток, стверджує позивач, вона має право на 1 / 2 частку вказаного майна; після припинення сімейних стосунків автомобіль залишився у користуванні і володінні відповідача, тому позивач просить у порядку поділу вказаного (неподільного) майна стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за частку авомобіля. яка належить їй (в розмірі половини вартості автомобіля). Вартість автомобіля первісно визначила у 4300$ USD.

Сторони у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.3ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши надані суду матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Даний майновий спір виник між сторонами з сімейних правовідносин, зокрема, з правовідносин між подружжям як між співвласниками. Дані правовідносини регулюються відповідними нормами сімейного і цивільного права.

Статтями 60,61,63,65,66 та 68-71 СК України регламентовано, що: 1. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 2. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. 2. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. 3. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. 4. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. 5. Подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. 6. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. 2. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. 7. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. 2. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. 8. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 9. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 3. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. 4. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. 5. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Статтею 368 ЦК України визначено, що 1. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. 3. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. А ст.369 ЦК України регламеновано, що Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. 2. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У свою чергу, ст.372 ЦКУ визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. 2. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. 3. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Стаття 370 ЦК України визначає, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. 2. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. 3. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст.364 ЦК України.

Статтею 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 2. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. А згідно ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати цільового призначення.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.08.2001р., що підтверджено свідоцтвом про шлюб. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 18.05.2021р. шлюб сторін розірвано. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу NISSAN ALMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , седан-В, сірий, номер шасі НОМЕР_2 , - він зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 , дата видачі свідоцтва про реєстрацію - 10.10.2019р.

Але, згідно відповіді наданої т.в.о. начальника територіального сервісного центру №5151 Ярим І.№31/15/5151-377 від 24.09.2020р. - станом на 24.09.2021р. автомобіль NISSAN ALMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - був перереєстрований на гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач позов визнав, не заперечуючи, що автомобіль дійсно є сумісною власністю позивача і відповідача, що був придбаний у період перебування їх у шлюбі і є їхньою сумісною власністю. Таким чином, згідно приписів ст.60 СК України спірний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності сторін як набутий подружжям у шлюбі у спільну сумісну власність. Іншого не встановлено і відповідачем не доведено, та фактично дану обставину відповідач не оспорює.

За принципом рівності часток подружжя у спільній сумісній власності, судом визнається, що вказане майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності - належить кожному з подружжя нарівні, і у разі поділу такого майна частки кожного з подружжя у ньому є рівними, тобто у кожного по 1 / 2 частці. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 454грн.

Керуючись ст.ст. 60,63,69,70,71 СК України, ст.ст. 368, 372, 364 ЦК України, ст.ст.12,13,49, 81, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та стягнення 1 / 2 частини його вартості.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), - грошову компенсацію частки позивачки у праві спільної сумісної власності - автомобіля, що є спільною власністю подружжя - в розмірі 1 / 2 частини вартості транспортного засобу автомобіля "NISSAN ALMERA, д/н НОМЕР_1 ," - 55900 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот) гривень, що є, станом на момент ухвалення судового рішення - 2150 (дві тисячі сто п`ятдесят) доларів США - х розстроченням, а саме: 4660 (чотири тисячі шістсот шістдесят) гривень на місяць, що є, станом на момент ухвалення судового рішення 179,17 (сто сімдесят дев`ять доларів США і сімнадцять центів).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 - судові витрати в розмірі сплаченого судового збору пропорційно задоволеним вимогам - в розмірі 454 (чотиристо п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 25.10.2021 року.

Суддя А.В.Кравцова