Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2932/20

2/330/130/2021

"21" вересня 2021 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі судового засідання Корнієнко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, в смт.Якимівка цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції Південного округу (73003, м. Херсон, пров. Козацький, буд. 10, код у ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної екологічної інспекції в Запорізькій області звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь держави суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу у розмірі 19043,14 грн. та на користь Державної екологічної інспекції в Запорізькій області судові витрати в розмірі 2102 грн..

В обґрунтування позову зазначає, що в ході здійснення Інспекцією дотримання вимог природоохоронного законодавства згідно наказу Інспекції від 11.08.2020 № 314 встановлено, що ОСОБА_1 на земельній ділянці поблизу села Радивонівка, Якимівського району Запорізької області - координати: 46.6345670. 35.2542800 добував пісок за допомогою фронтального навантажувача ТО 30 реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги статті 19 Кодексу України про надра, про що складено акт від 13.08.2020 року. На підставі вищевикладеного, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області за виявлене порушення відносно гр. ОСОБА_1 складено протокол № 011243 від 13.08.2020 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 00575/02/02 від 13.08.2020 за статтею 47 КУпАП. Відповідно до Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 29.08.2011 № 303, сума заподіяної державі шкоди становить 19 043,14 грн. Позивач зазначає, що у діях Відповідача вбачається наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування, відповідальності у вигляді відшкодування шкоди: 1) яка полягає у порушенні правових норм статей 19, 23 Кодексу України про надра 2) наслідком діяльності відповідача, що пов`язана з самовільним добуванням піску за відсутності дозволу на спеціального дозволу на користування надрами, закон визначає спричинення шкоди; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав, а шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. Відповідач, в процесі своєї діяльності здійснив самовільне видобування піску, в порушення статей 19, 23 Кодексу України про надра, без відповідного на те дозволу, спричинивши державі шкоду (причинно-наслідковий зв`язок); 4) вина відповідача полягає у самовільному користуванні надрами. З метою досудового врегулювання відшкодування завданої державі шкоди порушенням природоохоронного законодавства Позивачем на адресу Відповідача направлено лист від 04.09.2020 № 3295/12 з відповідною пропозицією, який залишений Відповідачем без відповіді та задоволення.

21.01.2021 року відповідач ОСОБА_1 через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що ознайомившись з матеріалами справи відповідач вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підтверджуються належними та допустимими доказами та зазначає, що матеріали цивільної справи не містять будь яких доказів розміру матеріальної шкоди. Відповідач ОСОБА_1 заперечує той факт що ним було видобуто 24 куб. метра піску, будь які заміри не проводились. Матеріали справи не містять доказів розміру видобутого піску. Протокол №011243 віл 13 серпня 2020 року та винесена постанову про накладення адміністративного стягнення №00575/02/02 від 13 серпня 2020 року також цього не підтверджують. Тобто розмір відшкодування шкоди необхідно доказувати та доводити належними та допустимими доказами. На підставі викладеного, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 28.04.2021 року у зазначеній цивільній справі було замінено позивача Державну екологічну інспекцію у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72-а, код у ) на правонаступника Державну екологічну інспекцію Південного округу (73003, м. Херсон, пров. Козацький, буд. 10, код у ).

Представник позивача в судове засідання надав заяву у якій просив суд розглядати зазначену справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Вважає, що докази зібрані в повному обсязі тає достатніми для підтвердження вини правопорушника, а зазначене у відзиві безпідставним.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Карягін П.І. надав письмову заяву у якій просив суд проводити розгляд зазначеної справи без участі сторони відповідача, у задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 4 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що природні ресурси України є власністю Українського народу, середовища». Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, законами України.

Згідно зі ст. 170 ЦК України встановлено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 жовтня 2011 № 454, Держекоінспекція України входить до системи органів державної виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Отже, позивач є уповноваженим державним органом, який виступає від імені держави з метою захисту інтересів Держави у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Як вбачається з вимог ст. 69 зазначеного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Частина 1 статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області за виявлене порушення відносно гр. ОСОБА_1 складено протокол № 011243 від 13.08.2020 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 00575/02/02 від 13.08.2020 за статтею 47 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., саме на цю постанову посилається позивач у своїй позовній заяві, як на підтвердження вини ОСОБА_1 у завданні шкоди природному середовищу.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 не заперечує факт видобування піску, проте заперечує його розмір. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що розмір видобутого піску у розмірі 24 куб. метри жодним чином не підтверджений матеріалами справи. Оскільки розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами був виконаний відповідно до Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 29.08.2011 № 303, з врахуванням обсягу самовільно видобутих надр, а саме 24 куб.метри, та жодних відомостей про те, яким чином було вирахувано зазначений розмір піску з матеріалів справи встановити неможливо, зазначений розмір є некоректним. Акт від 13.08.2020 року складений старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Чижеликовим О.Л. та державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Чорним А.О., відповідно до якого зазначено, що об`єм самовільно видобутих надр на момент обстеження становить 24 м3, які було розміщено в кузові напівпричепа «EGRAU», державний номер НОМЕР_3 (сідельний тягач марки «RENAULT», державний номер НОМЕР_4 ) та зазначений Акт не містить підпису ОСОБА_2 , що свідчить про те, що акт було складено за відсутності ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Сам протокол про адміністративне правопорушення №011243 від 13.08.2020 року та постанова № 000575/02/02 від 13.05.2020 року не можуть бути достатніми доказами по справі щодо зазначеного розміру шкоди, а інших доказів вини ОСОБА_1 у завданні навколишньому природному середовищу, внаслідок видобутку піску 13.08.2020 року шкоди у розмірі 19043, 14 грн. суду надано не було. Відповідно, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування шкоди не доведений належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем не обґрунтовані, вина відповідача у вчиненні правопорушення не підтверджена жодним доказом, тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з недоведеністю .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.4,12,13,81,141,259, 263-265,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Державної екологічної інспекції Південного округу до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) повністю або частково шляхом подання до Апеляційного суду Запорізької області апеляційної скарги у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Нестеренко