Провадження № 2/127/4805/21
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про забезпечення позову

28 жовтня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Іващука Віктора Анатолійовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Рудик Людмила Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

26 жовтня 2021 представник ОСОБА_1 адвокат Іващук В.А. звернувся до суду із вищезазначеним позовом у якому просить суд витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належне йому нерухоме майно згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року (справа № 127/14517/16-ц), а саме:

-земельну ділянку розміром 0,0162 га (кадастровий номер .03:064:0406), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

-садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими спорудами: гараж-1, кімната 1-2, частина проходу 1-5 (1/2), кімната 1-6, кімната 1-7, туалет 1-8, вигрібна яма № 1 (1/2), колодязь № 2 (1/2), які зареєстровані за ОСОБА_2 ;

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , який судовим рішенням від 06 травня 2016 року розірваний.

07 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя (справа № 127/14517/16-ц). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року позов задоволено. Поділено майно подружжя, а саме земельну ділянку, загальною площею 0,0393 га, кадастровий номер .03:064:0406 та садовий будинок, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з 3-го варіанту розподілу, який міститься у додатках № 14, 15, 18 висновку експерта № ОС-278 від 09 лютого 2018 року.

Належне ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме виділена в натурі вказаним вище рішенням суду частина садового будинку а також земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 постановою приватного виконавця Турського О.В. від 09 грудня 2019 року передано стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу ОСОБА_3 за її заявою. Того ж дня складено Акт Приватного виконавця про передачу майна стягувачу.

ОСОБА_2 не повідомила приватного виконавця про те, що половина майна переданого їй в порядку виконання судового рішення, як майна її доньки боржника ОСОБА_3 , не є власністю боржника, хоча про це їй було відомо, що свідчить її недобросовісність як набувача майна.

28 грудня 2019 року вказане майно в порядку виконання судового рішення зареєстроване приватним нотаріусом Рудик Л.В. в Державному реєстрі прав власності і підлягає судовому захисту шляхом його витребування від недобросовісного набувача.

Оскільки ОСОБА_2 набула права власності на спірне майно, враховуючи свою нечесну поведінку і вона є недобросовісним набувачем, то від неї слід очікувати нечесних і незаконних дій щодо майна ОСОБА_1 і в подальшому, зокрема під час розгляду справи та при можливому виконанні рішення суду. Це може створити умови неможливості виконання судового рішення взагалі або може утруднити його.

За наведеного просить суд накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0393 га (кадастровий номер .03:064:0406) та садовий будинок, загальною площею 147,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які зареєстровані за ОСОБА_2 .

Вивчивши заяву та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пп. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, саме пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку, що вимоги заяви про забезпечення позову, є обґрунтованими, законними та співмірними, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Керуючись 149 - 153 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Іващука Віктора Анатолійовича про забезпечення позову, задовільнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0393 га (кадастровий номер .03:064:0406) та садовий будинок, загальною площею 147,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які зареєстровані за ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити для відома сторонам по справі.

Виконання ухвали доручити Центральному відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (м. Вінниця, вул. Соборна, 15-А).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Дані про боржника: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк