САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1294/21
Провадження №2/726/336/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.10.2021 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Попович Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Янчук Людмила Іллівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, -суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів в якій посилається на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідачі є родичами позивача, однак не проживають за місцем реєстрації з 2000 року.

У зв`язку із викладеним позивач просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачів таким, що втратили право користування вищевказаним майном.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом по реєстрацію права власності на майно № 89342368 від 12.06.2017 року та копією договору дарування від 12.06.2017 року.

Згідно довідки, виданої відділом ведення реєстру територіальної громади м. Чернівці Чернівецької міської ради № 321395 від 03.08.2021 року, у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 23.09.2021 року, останні заявляють, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично не проживають у вказаній квартирі з 2000 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 39 постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

Судом встановлено, що відповідачі є родичами позивача, однак не є членами його сім`ї, останні не проживають у вказаній квартирі та не пов`язаний спільним побутом із її мешканцями. Позивач самостійно несе витрати по утриманню квартири, сплаті комунальних послуг, відповідач ж самоусунувся від таких обов`язків, що безперечно створює перешкоди у безумовному володіння, користуванні та розпорядженні позивачем власним майном.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ї.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, оскільки позивач є власником вказаної квартири, а відповідачі не є членами сім`ї ОСОБА_1 , тривалий час не проживають у зазначеному житловому приміщенні, останні втратили право користування даним житлом.

Таким чином, керуючись, ст. ст. 16, 319, 321, 319 ЦК України, ст.ст. 265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук