Справа № 206/2708/21
Провадження № 2/206/1009/21
22 жовтня 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Малихіної В.В.,
при секретареві Мороз В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», треті особи - Приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, Приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
25 червня 2021 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи - Приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, Приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування якого зазначив, що 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. був вчинений виконавчий напис № 663, яким на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Дніпрофінансгруп» звернено стягнення в розмірі 8040766,92 гривень. Вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням чинного законодавства. Окрім того, посилався на те, що з наданих нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису не можливо встановити безспірність вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 . На підставі викладеного просив суд визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2021 року по справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 08 липня 2021 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 663 від 01.04.2021 р., виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Юлією Олександрівною.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2021 року замінено відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» на належного - Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».
22 жовтня 2021 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача. В заяві зазначено, що заявлені позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату та час судових засідань був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, у зв`язку з чим, суд відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
02.08.2021 року від третьої особи приватного нотаріуса ДМНО Рички Ю.О. надійшли пояснення на позовну заяву, в якій зазначено, що ознайомившись з позовною заявою остання вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що під час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом було дотримано всіх вимог передбачених чинним законодавством.
Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович у судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до наступного.
01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис реєстровий № 663, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за договором іпотеки № 795548/ФЛ від 21.03.2008, укладеним з Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», право вимоги за яким перейшло на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Дніпрофінансгруп», а саме заборгованості у сумі 8040766,92 грн., в тому числі: 3600019,09 грн. - основний борг, 4440747,83 грн. - процент; а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 2500,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.04.2018 року по 02.03.2021 року (а.с. 96).
На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. відкрито виконавче провадження № 65252064 з примусового виконання виконавчого напису № 663 виданий 01.04.2021 та 23.04.2021 року винесено постанову про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Дніпрофінансгруп» заборгованості в розмірі 8040766,92 гривень. (а.с. 23).
Так, за правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.
Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 8 Закону України «Про нотаріат»).
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання йому стягувачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.
Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03.10.2019 по справі № 753/7572/18.
Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Згідно ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З огляду на положення ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В позовній заяві позивач вказує на те, що нотаріус під час вчинення оспорюваного виконавчого напису не дотримався всіх вимог передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки на підставі договору іпотеки відбувається саме звернення стягнення на предмет іпотеки, а не стягнення заборгованості без вказівки про звернення стягнення. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що стягувачем пропущено строк вчинення виконавчого напису. Дані твердження ОСОБА_1 не спростовуються відповідачем.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази безспірності заборгованості позивача, суд приходить до висновку про порушення процедури вчинення виконавчого напису, що є безумовною умовою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Отже, викладене у своїй сукупності свідчить про наявність підстав для задоволення вимог позивача у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при зверненні до суду із позовною заявою у розмірі 908 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 663, вчинений 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Юлією Олександрівною, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 яка виникла за Договором «Іпотеки» № 795548/ФЛ, посвідченим 21 березня 2008 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має прав на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя: В.В. Малихіна