У Х В А Л А

с у д о в о г о з а с і д а н н я

19.10.2021 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Малахової-Онуфер А.М.

з участю секретаря судового засідання Гавриляк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок подання державного виконавця Городоцького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Хоми Віри Андріївни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в :

державний виконавець Городоцького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Хома В.А. звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до виконання останнім своїх зобов`язань і зокрема по виконанню виконавчого листа №2/441/116/2020 від 25.01.2021 виданого Городоцьким районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 577 604 грн. 00 коп. заборгованості за договором позики від 13.08.2015.

Державний виконавець Городоцького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Хома В.А. в судове засідання не з`явилася у поданні просила про розгляд такого без її участі.

Згідно з ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подання, оглянувши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 441 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання останнім зобов`язань за рішенням про стягнення заборгованості.

Суд, вирішуючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, насамперед, повинен встановити факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись доказами, на які державний виконавець повинен посилатись в поданні, а належні та допустимі докази ухилення боржника слід безпосередньо надавати суду.

Так, під ухиленням від виконання зобов`язань слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань.

Із змісту подання, із долучених до нього документів убачається, що у Городоцькому районному відділі державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває на виконанні виконавчий лист №2/441/116/2020 виданий 25.01.2021 Городоцьким районним судом Львівської області у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 577 604 грн. 00 коп. заборгованості за договором позики від 13.08.2015.

11.06.2021 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №65754155 за заявою ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа №2/441/116/2020 від 25.01.2021.

Підставою для звернення державного виконавця в суд із поданням слугувало ухилення боржника від виконання судового рішення Городоцького районного суду Львівської області від 09.09.2020 про стягнення заборгованості за договором позики, а також неявка боржника до державної виконавчої служби та відсутність у нього майна і грошових коштів.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Враховуючи вказані вимоги закону, для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження конституційних прав громадянина України, які також гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, повинні бути достатньо вагомі підстави, які свідчили б про необхідність застосування такого заходу, насамперед в інтересах забезпечення виконання судового рішення. Такими, зокрема, можна вважати встановлення факту свідомого ухилення боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи від виконання судового рішення, вчинення дій, що свідчили б про намагання шляхом виїзду за межі України ухилитись від виконання рішення суду, тощо.

Отже, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може, свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; неявка або несвоєчасна явка за викликом державного виконавця; ненадання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, тощо.

Згідно відповідей ПФУ № та № від 25.08.2021, інформації про місце праці боржника не знайдено, останній на обліку як одержувач пенсії не перебуває (а.с. 194, 195).

Інформація про номери рахунків відкриті боржником відсутня, а про отримання джерел доходу не відома, що убачається із відповідей ДФС України №112088880 і №112088897 від 25.08.2021 (а.с. 197, 198).

Згідно відповіді МВС України №112088916 від 25.08.2021 за боржником транспортних засобів не зареєстровано (а.с. 196).

Із Викликів державного виконавця №19.16-29/7996 і №19.16-29/9266 убачається, що 31.08.2021 та 23.09.2021 на адресу боржника ОСОБА_1 державним виконавцем скеровано повідомлення у якому останнього зобов`язано з`явитись до Городоцького районного ВДВС та надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання, надати достовірні відомості про доходи та місце роботи, на підтвердження чого надати довідку з місця роботи, інше.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 09.09.2020, відповідно до якого був виданий виконавчий лист, особисто не отримував, участі у розгляді справи не брав.

Матеріали подання також не містять належних доказів про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього коштів за рішенням суду від 09.09.2020, як і виклику державного виконавця від 31.08.2021.

Покликання державного виконавця у поданні на дані отримані із заяв стягувача про виїзд боржника за межі України, що тягне за собою витрати на переїзд, оренду чи найм житла, харчування, інше, необгрунтовані, й такі, що самі по собі не свідчать про ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Сам факт відкриття виконавчого провадження, вчинення дій по його виконанню державним виконавцем та його неналежне виконання боржником, при відсутності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду, не може слугувати підставою для тимчасового обмеження конституційних прав боржника, з мотивів наведених державним виконавцем у поданні.

Невиконання боржником самостійно зобов`язань та наявність заборгованості, без достатніх обґрунтувань, також не може свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язання.

У матеріалах подання відсутні достатні докази використання державним виконавцем передбачених законом інструментів і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника, що є крайнім заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми, вичерпані тощо. Таке обмеження не повинно застосовуватися, якщо не є вкрай необхідним і обґрунтованим.

Покликання державного виконавця на вручення боржнику 02.10.2020 виклику державного виконавця, суд бере до уваги, однак оцінює як такі, що не можуть слугувати доказом навмисного чи іншого свідомого невиконання ОСОБА_1 зазначених обов`язків у виконавчому провадженні.

Державним виконавцем не наведено достатніх обґрунтувань того, чи дійсно боржник свідомо в повній мірі не виконує належні до виконання зобов`язання, чи у нього є на це об`єктивні причини, тому подання є передчасним та необґрунтованим, відтак у задоволенні вимог такого, суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 247, 441 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні подання державного виконавця Городоцького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Хоми Віри Андріївни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань - в і д м о в и т и.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

С у д д я Малахова-Онуфер А.М.