н/п 2-з/490/177/2021 Справа № 490/4895/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживанні дітей з матір`ю та стягнення аліментівта за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживанні дітей, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, орган опіки та піклування районної адмінстрації Запорізької міської ради по Вознесенському району, -

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва звернулася з позовом ОСОБА_1 до відповідача, в якому просила визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю; стягнути з ОСОБА_2 , на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня звернення до суду та до досягнення наймолодшою дитиною повноліття; здійснити розподіл судових витрат.

В обгрунтування вимог посилається на те, що в травні 2020 року , коли сім`я проживала ще разм за місцем мешкання в м. Запоріжжя , відповідач вчинив до неї фізичне насильство, і воан вимушена була, побоюючись за своє життя та здоров`я терміново повернутися проживати до своєї матері в м.Миколаїв разом з молодшим сином, оскільки старші діти на той час перебували в гостях у бабусі- матері відповідача. З тих пір вона фактично позбавлена можливості бачиттися і спілкуватися зі своїми старшими дітьми, а відповідач категорично відмовляється повертати малолітніх дітей матері, проживає в м.Запоріжжя з новою жінкою.

Вона має можливість забезпечити дітям належні умови проживання та виховання, проживання дітей разом з матір`ю та усіх братиків та сестри разом сприятиме їх якнайкращому розвитку та відповідатиме їх інтресам.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 16 листопада 2021 року.

У той же час ОСОБА_2 також звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей з ним, посилаючись на те, що саме він може забезпечити дітям необхідні умови належного утримання та повноцінного розвитку.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва під головуванням судді Саламатіна О.В. від 04 серпня 2021 року цивільну справи за позовом ОСОБА_1 та цивільну справу за позовом ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі № 490/48957/21 .

Матеріали справи передано судді Гуденко О.А. 02.09.2021 року.

25 серпня 2021 року до суду надійшла заява позивачки, яка передана судді Гуденко О.А, 30.08.2021 року, , в якій вона просить вжити заходів забезпечення позову у справі № 490/48957/21 шляхом визначення місця та часу спілкування малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з матрі`ю та їх малолтіній братом ОСОБА_8 , до винесення судом рішення наступним способом:

зобов`язати батька, ОСОБА_2 , забезпечити можливість спілкуватися із застосуванням засобів телефонного зв`язку, втому числі інтернет месенжерів та відео зв`язку малолітніх дітей з матір`ю ОСОБА_1 та братом ігорем кожного дня в період часу з 19.00 до 20.00 годин;

щомісячно укожні перші та треті вихідні дні зобовязати батька передавати дітей за місцем проживання матері за адресою АДРЕСА_1 з правом ночівлі з 11.00 годин суботи до 15.00 годин неділі; у дні їх народження 09 траня та 04 червня, у святкові діні - 01 січня,01 травня, 28 червня, 24 се5рпня, 14 жовтня з 11 до 16.00 годин; у дні народження матері та братика з правом ночівлі до 15.00 годин наступного дня; - передавати дітей за місцем проживання матері в м.Миколаїв з правом ночівлі на період канікул з врахуванням пропорційності часу; зобов`язати батька передавати малолітніх дітей матері за місцем його проживання для побачень з дітьми 01 вересня з 13.00 до 17.00 годин.

В обгрунтування заяви позивачка вказує на те, що під час розгляду справи в суді вона не може спілкуватися з дітьми , які проживають разом з батьком у місті Запоріжжя, оскільки відповідач перешкоджає їй у такому спілкуванні , не дає бачитися з дітьми , не вживає жодних дій для підтримання родинних зв`язків між братами .Влітку діти перебували в с.Сливино миколаївськог району у будинку батьків відповідача, вона неодноразово з ОСОБА_8 приїзджала до них, проте мати відповідача забороняла їй бачитися з дітьми, або дозволла спілкуватися не більше 15 хвилин. На думку така поведінка відповідача несе реальні ризики руйнування нормальних психо-емоційних в`язків між мамою та дітьми, та між малолітніми братами та сестрою, і як наслідок реальну загрозу неможливості реального виконання остаточного рішення суду у справі.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва під головуванням судді Гуденко О.А. від 31.09.2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 забезпечити ОСОБА_1 можливість спілкуватися із застосуванням засобів телефонного зв`язку, втому числі інтернет месенжерів та відео зв`язку малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожного дня в період часу з 19.00 до 20.00 годин.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 та надавати їй можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - за попередньою домовленістю між ними у попередньо узгодженому місці з урахуванням інтересів дітей не рідше або разу на тиждень не менше трьох годин, або не рідше двох разів на місяць у вихідний день.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 07.10.2021 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2021 року скасовано та постановлено нове судове рішення. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом визначення способів участі у вихованні дітей відмовлено.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, при вирішенні питання про можливість вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 проживає окремо від сина та доньки, також має право на особисте спілкування з ними, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, бо спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дітей і таке спілкування відбувається саме в їх інтересах.

Проте, для забезпечення позову шляхом визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні дітей на час розгляду справи суду необхідно надати, принаймні, висновок органу опіки та піклування з цього питання. Зазначений висновок має важливе значення для вирішення процесуального питання про забезпечення позову, у тому числі з огляду на співмірність заходів забезпечення позову, які просить вжити ОСОБА_1 .

Враховуючи, що в матеріалах справи висновок органу опіки та піклування відсутній, з відповідною заявою до нього ОСОБА_1 не зверталась, то її вимога про вжиття заходів забезпечення позову шляхом визначення порядку її участі у вихованні дітей є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

При цьому апеляційним судом роз`яснено позивачці, що вона не позбавлена права повторно звернутися до суду із заявою про забезпечення позову.

19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася до суду з заявою про забезпечення позову ( яка була переданя судді Гуденко О.А, ІНФОРМАЦІЯ_4 ) , в якій вона просить вжити заходів забезпечення позову у справі № 490/48957/21 шляхом визначення місця та часу спілкування малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з матрі`ю та їх малолтіній братом ОСОБА_8 , до винесення судом рішення наступним способом:

зобов`язати батька, ОСОБА_2 , забезпечити можливість спілкуватися із застосуванням засобів телефонного зв`язку, втому числі інтернет месенжерів та відео зв`язку малолітніх дітей з матір`ю ОСОБА_1 та братом ОСОБА_8 кожного дня в період часу з 19.00 до 20.00 годин ;

щомісячно укожні перші та треті вихідні дні зобов`язати батька передавати дітей за місцем проживання матері за адресою АДРЕСА_1 з правом ночівлі та у дні народження матері та братика з правом ночівлі до 15.00 годин наступного дня;

у дні їх народження 09 траня та 04 червня, у святкові діні - 01 січня,01 травня, 28 червня, 24 серпня, 14 жовтня з 11 до 16.00 годин - передавати дітей матері за місцем його проживання;

- передавати дітей за місцем проживання матері в м.Миколаїв з правом ночівлі на період канікул з врахуванням пропорційності часу;

зобов`язати батька передавати малолітніх дітей матері за місцем його проживання для побачень з дітьми 01 вересня з 13.00 до 17.00 годин.

Тобтио вимоги заяви про забезпечення позову є повністю ідентичні заяві, з якою позивачка зверталася до суду 25.08.2021 року.

В обгрунтування заяви позивачка вказує на те, що під час розгляду справи в суді вона не може спілкуватися з дітьми , які проживають разом з батьком у місті Запоріжжя, оскільки відповідач перешкоджає їй у такому спілкуванні , не дає бачитися з дітьми , не вживає жодних дій для підтримання родинних зв`язків між братами .Влітку діти перебували в с.Сливино Миколаївського району у будинку батьків відповідача, вона неодноразово з ОСОБА_8 приїзджала до них, проте мати відповідача забороняла їй бачитися з дітьми, або дозволяла спілкуватися не більше 15 хвилин. На думку така поведінка відповідача несе реальні ризики руйнування нормальних психо-емоційних в`язків між мамою та дітьми, та між малолітніми братами та сестрою, і як наслідок реальну загрозу неможливості реального виконання остаточного рішення суду у справі.

Також зазначає, що така поведінка батька свідчить про те, що він намагається виключити позиваач із життя малолітніх дітей і за тривалий час розгляду справи в суді відповідач остатоочно обмежить малолтініх дітей в материнськом піклуванні та вихованні, отже у неї є реальні побоювання щодо настання негативних наслідкі для дітей. Так за цей час вона остаточно втратить з дітьми психоемоційний зв`язок, вони будуть налаштовані відповідачем проти матері - і врона буде позбавлена реальної можливості виконати рішення суду .

На думку позивачки цей вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає інтересам дітей, яких батько, виходячи із своїх власних інтересів, позбавив матері та спілкування з рідним братом.

При цьому позивачка зазначає, що при вирішенні вказаної заяви важливе процесуальне значення мають висновки служб у справах дітей, які залучені до участі у справі в якості третіх осіб, щодо розв`язання спору. Проте такі висновки в матеріалах справи відсутні, тому вона просить суд витребувати у Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради та органу опіки та піклування районної адмінстрації Запорізької міської ради по Вознесенському району висновки щодо розв`язання спору для вирішення питання забезпечення позову ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову суд зазначає таке.

Так, відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті 150 ЦПК)

Необхідність вирішення цих питань випливає також з положень статті 10 ЦПК, за змістом якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та рівноправності сторін, а суд зобов`язаний створити умови, за яких дотримувався б необхідний баланс їхніх процесуальних прав та обов`язків та була б гарантована реальна можливість захисту майнових та особистих (немайнових) прав сторін.

За змістом частини 3 статті 150 ЦПК заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами (пункт 4 Постанови №9 Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 2 грудня 2006 року, далі - Постанова).

Необхідність вжиття відповідних заходів здійснюється з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, як прямо заначено у Постанові Миколаївського апеляційного суду від 07.10.2021 року , встановлення порядку участі одного з батьків у вихованні дитини здійснюється з дотриманням умов, передбачених нормами сімейного законодавства.

Так, відповідно до вимог статтей 158, 159 СК визначення способів участі батька, матері у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо, є повноваженням органу опіки та піклування. Судове вирішення цього питання є наслідком ухилення того з батьків, з ким проживає дитина, від виконання рішення цього органу.

За правилами статті 19 СК у спорах щодо участі одного з батьків у вихованні дитини приймає участь орган опіки та піклування, який подає до суду письмовий висновок щодо його розв`язання на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Той факт, що судове визначення способу участі одного з батьків у вихованні дитини та спілкування з нею, є не окремою позовною вимогою, а способом забезпечення позову про визначення місця проживання дітей не може змінювати та спрощувати встановлений законом порядок.

Отже, для забезпечення позову шляхом визначення способу участі ОСОБА_4 у вихованні дітей на час розгляду справи суду необхідно надати, принаймні, висновок органу опіки та піклування з цього питання. Таке застосування судом норм сімейного законодавства відповідає правовій позиції Верховного Суду, яку викладено у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 752/6099/20.

Враховуючи, що в позивачка не надала суду висновок органу опіки та піклування відсутній, доказів того, що ОСОБА_1 зверталася з відповідною заявою доцих органів і їй у наданнітакого висновку було відмовлено - то її вимога про вжиття заходів забезпечення позову шляхом визначення порядку її участі у вихованні дітей є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

За ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

При цьому суд звертає увагу, що ні ст. 153 ЦПК України, ні іншими положеннями Глави 10 Розділу І "Забезпечення позову" ЦПК України, не передбачено витребування доказів судом на стадії розгляду заяви про забезпечення позву саме з метою вирішення цієї заяви.

Положеннями статті 158 Сімейного кодексу України передбачена можливість вирішення спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, органом опіки та піклування. Так, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування приймає на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно із п. 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверденим Постановою Кабінету Міністрів України 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» - у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (в разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини.

Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, у разі можливості з іншими родичами дитини, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. До уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини.

Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.

Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади з урахуванням висновку служби у справах дітей.

Жодних доказів того, що ОСОБА_1 зверталася в установленому законом порядку до органу опіки та піклування за отриманням відповідного висновку. Тим більше, зазначення позивачем , що треті особи повинні надати "всновки щодо розв`язання спору для вирішення питання про забезпечення позову"- взагалі не є конкретними.

При цьому суд вважає за потрібне роз`яснити позивачці, що вона не позбавлена права повторно звернутися до суду із заявою про забезпечення позову - з наданням до суду відповідного висновку органу піки та піклування.

Керуючись ст.149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Копії ухвали надіслати сторонам у справі.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/fair/sud1423/.

Суддя О.А. Гуденко