Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1105/21
Провадження № 2-о/382/76/21
РІШЕННЯ

Іменем України

25 жовтня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , в особі представника заявника - адвоката Черних Вікторії Олександрівни, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до Яготинського районного суду Київської області з заявою, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в котрій зазначено, що прізвище, ім`я та по батькові заявниці - ОСОБА_1 . 07 серпня 2021 року заявниці по справі виповниться 60 років, в зв`язку з чим в серпні 2021 року вона звернулась до Яготинського сектору з обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління ПФ України у Київській області із заявою про призначення їй пенсії за віком. 28 серпня 2021 року заявниця отримала рішення про відмову у призначені пенсії за № 31 від 28.08.2021 року, оскільки в свідоцтві шлюб прізвище ( ОСОБА_4 ) не відповідає паспортним даним (ОСОБА_1). Крім того, до стажу роботи заявниці було не враховано наявності на її утриманні двох дітей, оскільки в свідоцтві про народження доньки також прізвища батьків було вказано « ОСОБА_4 », хоча згідно паспортів їх прізвище - « ОСОБА_4 ». Так, як вбачається з титульної сторінки трудової книжки НОМЕР_1 від 27.02.1982 року прізвище заявниці було неодноразово виправлене. Проте зміна прізвища в трудовій книжці були зроблені на підставі заміни заявницею паспортів, тобто отриманого паспорту в 1987 році її прізвище було замінено з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 », а на підставі паспорту, виданого Яготинським РВ ТУ МВС України у Київській області у 1997 році - змінено прізвище з « ОСОБА_4 » на «ОСОБА_1». Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу від 08 вересня 1979 року прізвище заявниці було змінено із « ОСОБА_5 » на «ОСОБА_1», проте апостроф в прізвище, як вважають працівники ПФ, був поставлений самостійно. ІНФОРМАЦІЯ_1 заявниця народила доньку - ОСОБА_6 . Прізвище матері та батька в її свідоцтві про народження було вказано як « ОСОБА_4 ». Проте, як вбачається із первинного паспорту серія НОМЕР_2 від 18 січня 1997 року прізвище доньки було вказано як « ОСОБА_4 ». Дане прізвище було вказано і в свідоцтві про шлюб, дипломі, водійських посвідченнях та інших документах. ІНФОРМАЦІЯ_2 заявниця народила сина - ОСОБА_3 . Прізвище дитини, матері та батька вказано російською мовою « ОСОБА_4 », як і паспорті заявниці - російською мовою її прізвище зазначено як « ОСОБА_4 ». 06 лютого 1997 року заявницею було здійснено заміну паспорту СРСР на паспорт громадянина України внаслідок чого її прізвище було записано вже українською мовою як «ОСОБА_1». Прізвище « ОСОБА_4 » українською мовою в подальшому було вказано і в інших документах, зокрема в трудовій книжці, грамотах та ін. Таким чином, дані обставини не дають заявниці можливості підтвердити належність трудової книжки, а також невідповідність у свідоцтві про народження доньки - її родинні відносини. В силу п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, в також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п. 2 Порядку). Згідно із п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України N258 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В силу п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Враховуючи викладене, заявниця просила встановити, що трудова книжка НОМЕР_3 від 27 лютого 1982 року, яка містить виправлення на титульній сторінці, дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник заявниці в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала.

Представник зацікавленої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду направила заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог заявниці та наголосила, що ОСОБА_1 являється її матір`ю.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду направив заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення заявлених вимог заявниці та наголосив, що ОСОБА_1 являється його матір`ю.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70).

В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (рішення від 17 червня 2011 року, заява № 21037/05), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Так, із паспорта заявниці серія НОМЕР_4 , виданого Яготинським РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 10-11) вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Білорусівка Драбівського району Черкаської області, зареєстрована в АДРЕСА_1 .

З копії Рішення про відмову у призначенні пенсії від 28.08.2021 року № 31 (а.с. 12) вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (28 років) оскільки за наданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 27.02.1982 року, оскільки прізвище ( ОСОБА_4 ) не відповідає паспортним даним (ОСОБА_1), також не зараховано період роботи в колгоспі з 20.06.1981 року по 01.03.1982 року, оскільки не додано уточнюючу довідку про фактично встановлені та відпрацьовані трудодні. Період догляду за дитиною до 3-х річного віку з 11.01.1980 року по 10.01.1983 рік зарахувати не можливо, оскільки в свідоцтві про народження дитини серії НОМЕР_5 виданого 11.02.1980 року, відсутня відмітка про отримання дитиною паспорта.

З копії подяки Київського міського голови від 08.03.2016 року № 93309 (а.с. 13) вбачається, що за вагомі трудові здобутки, високий професіоналізм та з нагоди Міжнародного жіночого дня ОСОБА_1 висловлено подяку.

З копії Диплома НОМЕР_6 (а.с. 14) вбачається, що ОСОБА_8 в 1976 році вступила, а в 1980 році закінчила Березоворудський радгосп-технікум МСГ УРСР по спеціальності агрономія.

З копії Свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 15) вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с. Білоусівка Драбівського району Полтавської області, уклали шлюб 08.09.1979 року, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

З копії трудової книжки НОМЕР_3 (а.с. 16-20) вбачається, що на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_1 від 27.02.1982 року прізвище заявниці було неодноразово виправлене. Зміна прізвища в трудовій книжці були зроблені на підставі заміни заявницею паспортів, тобто отриманого паспорту в 1987 році її прізвище було замінено з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 », а на підставі паспорту, виданого Яготинським РВ ТУ МВС України у Київській області у 1997 році - змінено прізвище з « ОСОБА_4 » на «ОСОБА_1».

З копії паспорта НОМЕР_7 (а.с. 21-22) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка с. Березова Рудка Пирятинського району Полтавської області, 21.04.2007 року уклала шлюб з ОСОБА_10 та її місцем реєстрації є АДРЕСА_1 .

З копії Посвідчення водія НОМЕР_8 (а.с. 23) вбачається, що ОСОБА_6 видано дане посвідчення ДАІ МВС-УВС Березанське МРЕВ 23.03.2001 року.

З копії Свідоцтва про шлюб (а.с. 24) вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка с. Березова Рудка Пирятинського району Полтавської області, 21.04.2007 року уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 .

З копії паспорта НОМЕР_2 (а.с. 25) вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка с. Березова Рудка Пирятинського району Полтавської області, зареєстрована в АДРЕСА_1 .

З копії Свідоцтва про народження НОМЕР_9 (а.с. 26) вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка с. Березова Рудка Пирятинського району Полтавської області, має батьків ОСОБА_9 і ОСОБА_1 .

З копії довідки (а.с. 27) вбачається, що 26.05.1997 року ОСОБА_6 Державною податковою адміністрацією України присвоєно ідентифікаційний номер.

З копії Диплома НОМЕР_10 від 05.03.2001 року (а.с. 28) вбачається, що ОСОБА_6 у 2001 році закінчила Обухівське медичне училище за спеціальністю «Лікувальна справа» і здобула кваліфікацію фельдшера.

З копії паспорта НОМЕР_11 (а.с. 29) вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець м. Яготин Київської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 .

З копії довідки (а.с. 30) вбачається, що 23.11.1998 року ОСОБА_3 Державною податковою адміністрацією України присвоєно ідентифікаційний номер.

З копії Залікової книжки № НОМЕР_14 (а.с. 31) вбачається, що ОСОБА_1 ОСОБА_12 у 2005 році вступив у КВНЗ «Обухівське медичне училище» на факультет Сестринська справа.

З копії Атестата НОМЕР_13 від 26.06.2005 року (а.с. 32) вбачається, що ОСОБА_3 у 2005 році закінчив Яготинську загальноосвітню школу І -ІІІ ступенів № 1 Київської області.

З копії Свідоцтва про народження НОМЕР_12 (а.с. 33) вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець м. Яготин Київської області, має батьків ОСОБА_9 і ОСОБА_1 .

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що трудова книжка НОМЕР_3 від 27 лютого 1982 року видана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1, ОСОБА_1 ), що містить виправлення, ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 258-259, 265, 268, 354, 315, 293-294 ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в особі представника заявника - адвоката Черних Вікторії Олександрівни, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, задовольнити.

Встановити, що трудова книжка НОМЕР_3 від 27 лютого 1982 року видана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1, ОСОБА_1 ), що містить виправлення, ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю ОСОБА_7 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 26 жовтня 2021 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.