Справа № 136/1233/21
Провадження № 22-ц/801/2082/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 рокуСправа № 136/1233/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 136/1233/21 за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Безпалька Олександра Юлійовича про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою представника осіб які не приймали участі у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 - ОСОБА_17 та інших осіб, які не приймали участі у справі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 , ОСОБА_22 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 16 липня 2021 року про забезпечення позову, постановлену у складі судді Кривенка Д.Т.,

встановив:

17 травня 2021 року до Липовецького районного суду Вінницької області надійшов позов, ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Безпалька Олександра Юлійовича про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив заборонити Липовецькій міській раді Вінницької області приймати рішення щодо надання у власність чи користування громадянам або юридичним особам земельних ділянок з кадастровими номерами: :08:000:1662; :08:000:1667; :08:000:1666; :08:000:1665; :08:000:1658; :08:000:1673; :08:000:1669; :08:000:1670; :08:000:1661; :08:000:1664; :08:000:1663; :08:000:1674; :08:000:1671; :08:000:1656; :08:000:1660; :08:000:1659; :08:000:1672; :08:000:1675; :08:000:1668 та :08:000:1657.

Заява мотивована тим, що позовні вимоги стосуються визнання незаконними дії державного кадастрового реєстратора щодо реєстрації в Державному земельному кадастрі земельних ділянок з вищевказаними кадастровими номерами та зобов`язання його скасувати реєстраційні записи. Разом з тим, землевпорядною організацією було розроблено позивачу ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду кадастровими номерами: :08:000:1615; :08:000:1616; :08:000:1612; :08:000:1613, які надалі було зареєстровано в Державному земельному кадастрі. Крім того, рішенням 15 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницької області від 18.06.2021 за № 393 "Про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ОСОБА_1 земельних ділянок сільськогосподарського призначення" було затверджено відповідний проект землеустрою і надано в оренду ОСОБА_1 строком на 17 років вищезазначені земельні ділянки комунальної власності та 24.06.2021 укладено договір оренди земельної ділянки №61/08-06, який ОСОБА_1 хотів зареєструвати відповідно до чинного законодавства. Однак, зазначені дії державний реєстратор здійснити не могла, оскільки інформація в базі ДЗК про такі земельні ділянки відсутня. Позивачем було з`ясовано, що 18.06.2021 державним кадастровим реєстратором було проведено скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: :08:000:1615; :08:000:1616; :08:000:1612; :08:000:1613, після чого закрито Поземельні книги на такі земельні ділянки і віднесено їх до статусу архівних і проведено реєстрацію земельних ділянок, які є предметом даної заяви про забезпечення позову. З`ясовано, що підставною вчинення таких дій став проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 26.03.2021, розроблений ФОП ОСОБА_23 .

Отже, заборона Липовецькій міській раді Вінницької області розпоряджатися вищезазначеними земельними ділянками, є дієвим способом охорони матеріально-правових інтересів позивача ОСОБА_1 , що і стало підставою для відповідного звернення до суду.

Оскаржуваною ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 16 липня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за його позовом до Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Безпалька Олександра Юлійовича про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю.

Заборонено Липовецькій міській раді Вінницької області (місцезнаходження: вул. В. Липківського, 30, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04325957) приймати рішення щодо надання у власність чи користування громадянам або юридичним особам земельних ділянок з кадастровими номерами: :08:000:1662; :08:000:1667; :08:000:1666; :08:000:1665; :08:000:1658; :08:000:1673; :08:000:1669; :08:000:1670; :08:000:1661; :08:000:1664; :08:000:1663; :08:000:1674; :08:000:1671; :08:000:1656; :08:000:1660; :08:000:1659; :08:000:1672; :08:000:1675; :08:000:1668 та :08:000:1657.

Не погодившись з оскаржуваною ухвалою представник осіб які не приймали участі у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 - ОСОБА_17 та інші особи, які не приймали участі у справі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 , ОСОБА_22 подали апеляційну скаргу в якій зазначили, що позивач не надав жодних доказів на обґрунтування поданої заяви, які б свідчили про наявність реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та інтересів. Також зазначили, що оскаржувана ухвала порушує права та інтереси інших осіб.

Просять скасувати ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області 16 липня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Піпко А.М. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив з того, що позивач отримавши в оренду від Липовецької міської ради Вінницької області земельні ділянки з кадастровими номерами: :08:000:1615; :08:000:1616; :08:000:1612; :08:000:1613, після укладення на них відповідний договір оренди не зміг його зареєструвати у законному порядку, оскільки державним кадастровим реєстратором, який є відповідачем у справі за позовом ОСОБА_1 , було проведено скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами, а з огляду на Витяги з ДЗК про земельні ділянки, які є предметом даної заяви, підставою для проведення державної реєстрації останніх став проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 26.03.2021 розроблений ФОП ОСОБА_23 . На думку ОСОБА_1 територіальна громада може здійснити розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, які розташовані за межами населених пунктів, тому заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав та інтересів позивача.

Тобто, суд дійшов висновку, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні чи відмові у задоволенні позовних вимог.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали колегія суддів враховує таке.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

З огляду на викладене, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Види забезпечення позову, які можуть застосовуватися судом визначені ч 1 ст. 150 ЦПК України.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, колегія суддів констатує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Так, при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що на розгляді у Липовецькому районному суді Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Безпалька Олександра Юлійовича про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Безпалька О.Ю. з вимогами визнати незаконними дії державного кадастрового реєстратора щодо реєстрації в ДЗК земельних ділянок, які є предметом цієї заяви про забезпечення позову, та зобов`язання його скасувати реєстраційні записи. Оскільки є підстави вважати, що рішенням Липовецької міської ради Вінницької області надаватимуться у власність чи користування таких земельних ділянок іншим громадянам або юридичним особам, при подальшому прийнятті рішення суду, щодо позовних вимог, може перешкоджати виконанню такого рішення. Тобто існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір щодо реєстрації в ДЗК земельних ділянок, які є предметом позовузважаючи на те, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, колегія суддів приходить переконання, що висновок місцевого суду про наявність підстав для вжиття заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, зокрема у разі задоволення позовних вимог, з метою забезпечення позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, є очевидним.

Згідно з п. 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Колегія суддів вважає, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які діїна відповідне майно унеможливить здійснення юридичних правочинів, реєстрації речових прав стосовно такого та як процесуальний захід, покликаний та зможе забезпечити ефективний захист прав та законних інтересів позивача, з врахуванням правовідносин, які склалися.

При цьому, колегія суддів враховує те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.

Також, забезпечення позову у такий спосіб не вплине на права і обов`язки осіб, які не є учасниками даної справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Враховуючи наведене та слідуючи заяві про забезпечення позову, колегія суддів приходить переконання про безпідставність доводів апеляційної скарги та законність оскаржуваної ухвали.

Обраний позивачем вид забезпечення позову, шляхом заборони приймати рішення щодо надання у власність чи користування громадянам або юридичним особам земельних ділянок з кадастровими номерами: :08:000:1662; :08:000:1667; :08:000:1666; :08:000:1665; :08:000:1658; :08:000:1673; :08:000:1669; :08:000:1670; :08:000:1661; :08:000:1664; :08:000:1663; :08:000:1674; :08:000:1671; :08:000:1656; :08:000:1660; :08:000:1659; :08:000:1672; :08:000:1675; :08:000:1668 та :08:000:1657, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав учасників справи.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що вразі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням скасування заходів забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника осіб які не приймали участі у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 - ОСОБА_17 та інших осіб, які не приймали участі у справі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 , ОСОБА_22 -залишити без задоволення, а ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник