Ухвала

23 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 607/2144/19

провадження № 61-14065 ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 червня 2021 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 квітня 2019 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти про визнання контракту безстроковим трудовим договором, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 17 серпня 2021 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 червня 2021 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Заявник просила поновити строк на подання касаційної скарги посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного судового рішення отримала лише 21 липня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2021 року цю причину пропуску строку визнано неповажною, враховуючи обізнаність заявника про це судове провадження та можливість ознайомлення з 16 червня 2021 року з повним текстом судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Судом запропоновано навести інші поважні причини пропуску строку на подання касаційної скарги

У вересні 2021 року заявник направив до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції рекомендованим листом з повідомленням про врученняїй не було направлено. Звернувшись до суду першої інстанції 14 липня 2021 року, отримала повний текст судового рішення 21 липня 2021 року.

Оцінюючи наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження, суд виходить з такого.

Цим доводам заявника щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження було надано оцінку судом касаційної інстанції в ухвалі від 10 вересня 2021 року та зазначено, що заявником не надано допустимих та належних доказів порушення апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі (надсилання) копії судового рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Якщо недотримання строків на касаційне оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, зокрема ненаправленням належним чином у передбачений законом спосіб копії постанови особі, яка брала участь в справі, проте не була присутня в судовому засіданні, то ця обставина може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.

З наданого заявником листа із Тернопільського апеляційного суду від 12 липня 2021 року вбачається, що 05 липня 2021 року до цього суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду. Судом роз`яснено можливість оскарження у касаційному порядку постанови Тернопільського апеляційного суду від 07 червня 2021 року.

Отже, цей лист не є доказом порушення апеляційним судом порядку надсилання копії оскаржуваного судового рішення та не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Крім того, із касаційної скарги та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження слідує, що ОСОБА_1 була обізнана про розгляд справи апеляційним судом. Так, саме ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, 19 травня 2021 року електронною поштою отримала повістку про виклик у судове засідання на 07 червня 2021 року, але того дня захворіла, тому електронною поштою відправила заяву про перенесення судового засідання. 22 червня 2021 року у телефонній розмові з працівниками апеляційного суду дізналась, що у її справі судом прийнято постанову.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша стаття 44 ЦПК України).

Із наданих заявником матеріалів слідує, що остання завчасно була повідомлена про дату судового засідання та про його наслідки, з 16 червня 2021 року мала можливість ознайомитись з повним текстом судового рішення у безкоштовному та загальнодоступному реєстрі судових рішень, однак подала касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявнику було запропоновано навести інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, яким судом касаційної інстанції ще не надавалася правова оцінка, однак їх в клопотанні не зазначено.

Вказана процесуальна поведінка ОСОБА_1 не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.

Верховний Суд вважає, що заявником не наведено належних підстав для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою та не надано належних доказів на підтвердження обставин неможливості звернення з касаційною скаргою у строк визначений статтею 390 ЦПК України, тому суд визнає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Тернопільського апеляційного суду від 07 червня 2021 року неповажними.

Отже, оскільки у відведений судом строк, ухвала суду не виконана, що перешкоджає касаційній інстанції вирішити питання провідкриття касаційного провадження, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 червня 2021 року у цій справі вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь