Справа №2-966/10
Провадження № 6/591/324/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Синецької І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

05 жовтня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що 27 вересня 2010 року Зарічний районний суд м. Суми ухвалив рішення у справі № 2-966/10 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № ML-C01/063/2008 від 20 серпня 2008 року.

31 січня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № ML-C01/063/2008 від 20 серпня 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Посилаючись на вказані обставини, заявник просить замінити стягувача ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у виконавчому провадженні в частині стягнення заборгованості з основного боржника за кредитним договором № ML-C01/063/2008 від 20 серпня 2008 року, а саме з ОСОБА_1 у виконавчому листі № 2-966/10.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено судове засідання на 22 жовтня 2021 року.

В зазначене судове засідання представник заінтересованої особи ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», представник позивача ПАТ «ОТП Банк» та відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явились, про дату, час і місце розгляду заяви відповідно до вимог п.п. 1, 3 ч. 8 ст. 128, ч.ч. 1, 4 ст. 130 ЦПК України повідомлені належним чином. У заяві ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить провести розгляд справи за відсутності його представника.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 вересня 2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість по кредиту та відсотках за кредитними договорами в розмірі 1 942 394,04 грн, що еквівалентна 242 951,10 доларам США, пеню в розмірі 20 235,51 грн, штраф за прострочення боргових зобов`язань в розмірі 75,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судові витрати по 1 451,00 грн з кожного.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 127-130).

31 січня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений договір факторингу, відповідно до умов якого клієнт передає (відступає) фактору право грошової вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до пунктів 2.1, 3.1 договору факторингу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником ПАТ «ОТП Банк» за кредитними договорами (а.с. 160-162).

Як зазначено у додатку № 1 до договору факторингу від 31 січня 2018 року, право вимоги за кредитним договором № ML-C01/063/2008 від 20 серпня 2008 року, боржником за яким є ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с. 163).

Відповідно до частини 1 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

З аналізу вимог статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з наведених норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі, й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Саме таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов також Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, а також Верховний Суд у постанові від 27 грудня 2018 року у справі № 288/209/13-ц, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України (в редакції, чинній на час видачі виконавчих листів) судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (пункт 9 частини третьої статі 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження» шляхом ініціювання відкриття виконавчого провадження. Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», як нового кредитора, перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № ML-C01/063/2008 від 20 серпня 2008 року, що підтверджуються наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами.

Таким чином, на думку суду, факт того, що стягувач ПАТ «ОТП Банк» вибув з виконавчого провадження у зв`язку з передачею ним прав вимоги за кредитним договором правонаступнику ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на підставі правочину знайшов своє підтвердження матеріалами справи.

Отже, суд вважає, що новий кредитор ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача на законних підставах. Відтак, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні щодо виконання заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 вересня 2010 року у справі № 2-966/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості з основного боржника за кредитним договором № ML-C01/063/2008 від 20 серпня 2008 року, а саме з ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2021 року.

Суддя А.С. Северинова