Справа №345/3944/21
Провадження № 2/345/1156/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Онушканича В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 02.04.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка зазначає, що на даний час син ОСОБА_3 є дійсно студентом 2 курсу Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка», денної форми навчання, завершить повний курс навчання 30.06.2024 року, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги для забезпечення можливості навчатися у коледжі, харчуватися та придбавати засоби для навчання, одяг.

Незважаючи на те, що син ОСОБА_5 продовжує навчання, відповідач не бере участі в утриманні дитини на час навчання. Позивачка просить врахувати, що син ОСОБА_5 несе витрати на проїзд (оскільки навчається у м.Львові), на проживання у гуртожитку, на оплату за навчання. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 6000,00 грн., щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років.

Відповідач подав відзив на позов (а.с. 23-25). Зазначає, що в 2020 році ОСОБА_1 вже зверталася до суду із позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину і рішенням Калуського міськрайонного суду від 03.12.2020 року її позов було задоволено та вирішено стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі по 2000,00 грн., щомісячно, на час навчання до 30.06.2021 року.

Відповідач наголошує, що ніколи не ухилявся від свого обов`язку по утриманню сина, надавав і надаватиме йому матеріальну допомогу по мірі можливості. Проте розмір аліментів, заявлений позивачкою, в сумі по 6000,00 грн., щомісячно, є завищеним. Просить врахувати, що вартість навчання на рік становить 16000,00 грн., тобто 1333 грн. в місяць або по 666,60 грн. з кожного із батьків. З приводу проживання у гуртожитку, то долучена квитанція не є належним доказом, оскільки не містить жодних даних щодо того, якою установою видано дану квитанцію, відсутня і печатка будь-якої установи, також не вказано, за який період ці кошти сплачено. З приводу врахування вартості підручників, то жодних доказів того, що в університеті відсутня бібліотека і студенти не забезпечуються підручниками, в долучених до позовної заяви додатках також немає.

Відповідач зазначає, що якщо виходити із вартості навчання в місяць (1666,00 грн.) та прожиткового мінімуму для працездатної особи на місяць (2379,00 грн.), то це приблизно по 4000,00 грн. в місяць, а відповідно по 2000,00 грн. із кожного з батьків. Відповідач готовий приймати участь в утриманні сина в цьому розмірі. Водночас заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі, оскільки не вбачає за доцільне сплачувати кошти саме позивачці, а хоче давати кошти безпосередньо синові, адже він уже повнолітній і може сам ними розпоряджатися.

Також відповідач просить врахувати, що він ніде не працює, постійного джерела доходів не має, на життя заробляє тим, що влітку збирає трави, гриби та продає їх, а таож утримує домашнє господарство. Поїхати за кордон на заробітки не може, оскільки разом із ним в с.Осмолода проживає перестарілий батько і відповідач доглядає за ним. Взимку заробітків, як таких, немає. Тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач своїм правом подати відповідь на відзив не скористалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). Рішенням Калуського міськрайонного суду від 03.12.2020 року було постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно до закінчення навчання, а саме до 30.06.2021 р.(а.с. 26-27).

Відповідно до довідки №30 від 03.09.2021 року, виданої Національним університетом «Львівська політехніка» (а.с. 11), ОСОБА_5 є студентом другого курсу Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка», форма навчання денна. Закінчує навчання 30 червня 2024 року.

Отже, ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання та, відповідно, потребує матеріальної допомоги обох батьків, так як необхідні кошти на оплату за проживання, на проїзд до місця навчання, на придбання підручників, одягу, харчування.

У силу положень ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8), разом із матір`ю ОСОБА_1 . Отже, оскільки повнолітній ОСОБА_5 , навчаючись на денній формі навчання, хоча на час навчання періодично проживає у гуртожитку в м. Львові, водночас вважається таким, що постійно проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні. Тому позивач згідно ч. 3 ст. 199 СК України має право на звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст. 200 СК України)

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.7 ст.81 ЦПК України).

Суд враховує, що відповідач офіційно не працевлаштований. Водночас відповідач є фізично здоровою особою, а тому може докласти зусиль до пошуку роботи, офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату. Також суд бере до уваги, що син ОСОБА_5 молода, здорова особа і зобов`язана на власний розсуд піклуватись про своє утримання та матеріальне забезпечення.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст.182 СК України, а також покликання відповідача про спроможність сплачувати аліменти в розмірі по 2000,00 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 2000,00 грн., щомісячно.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 19, 137,141, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , офіційно непрацюючого, аліменти на користь повнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , утвердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн., щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах сина на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 .

Стягнення аліментів розпочати з 09.09.2021 року і проводити до 30.06.2024 року на час навчання ОСОБА_5 в Національному університеті «Львівська політехніка», але не більше як до досягнення ним 23-річного віку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 681,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 27.10.2021 року.

Головуючий