Справа № 365/368/21
Номер провадження: 2/365/287/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 жовтня 2021 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ХИЖНОГО Р.В.

секретар

судового засідання МАТВІЄНКО Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Займер» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2021 року (за поштовим штемпелем) позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 04 травня 2021 року між ним та відповідачем було укладено Договір № 191281 (Далі - Договір). За умовами Договору кредит надається в розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів зі сплатою 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу та сплатою комісії в розмірі 15% від суми фінансового кредиту (п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.5 Догвоору). За умови не повернення вчасно кредиту позичальник зобов`язаний сплатити товариству пеню в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен денть прострочення виконання умов цього Договору, починаючи з першого дня прострочення. Пи цьому пеня нараховується до повного погашення заборгованості за Договором включно, але в будь-якому випадку не більше 100 календарних днів (п.4.3 Договору). Однак вважає, що цим Договором порушено його права як споживача, оскільки при видачі кредитних коштів працівники товариства фактично не ознайомлюють позичальника з умовами кредитування та ризиками. Йому не було надано Правил надання грошових коштів та з їх текстом він не був ознайомлений та взагалі з усіма умовами кредитного договору та його фінансовими послугами.

Оформлення цього Договору було здійснено через мережу Інтернет за 15 хвилин, тому він був позбавлений можливості оцінити його, осмислити, виявити недоліки та оцінити всі ризики. Товариство не дотрималось порядку укладення електронного договору встановленого ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Оскільки застосування позичальником логіну і паролю відбувається щоразу при входженні в особистий кабінет, то їх не може бути визнано одноразовим ідентифікатором, що суперечить нормам ч. 1 ст. 3 цього Закону України.

Сам договір укладений без строку та порядку його припинення, не містить умов відповідальності. Плата за користування кредитом у вигляді процентів та винагороди в разі невиконання зобов`язань становить більше ніж 50%. Крім того, п. 2.4 Договору суперечить вимогам ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», а саме не дотримано черговість погашення кредиту в разі виникнення заборгованості, тому просить визнати недійсним спірний Договів та звільнити його від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

У своєму відзиві на позов уповноважений представник відповідача позов не визнає повністю, посилаючись на те, що у даному випадку має місце укладання електронного договору, який укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Така пропозиція може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення Формуляра заяви (Форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено тактож пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Враховуючи вище викладені факти, необхідно зазначити, що відповідач має в мережі Інтернет сторінку з розміщеною пропозицією (офертою) на сайті https://www.cly.com.ua. На даній сторінці розміщена інформація про підприємство, скановані копії правовстановлюючих документів, фінансові звіти про діяльність підприємства, та пропозиції (оферти) щодо видачі кредитів з правилами їх отримання та повернення. Так, у розділі 2 Договору оферти зазначено, що Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Товариства обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Порядок отримання кредитних коштів є наступним: по-перше - треба вибрати суму коштів, яку позичальник бажає взяти у кредит та строк на який береться такий кредит; по-друге - оформити заявку; по-третє - обрати персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет. При підписанні документів на телефонний номер Клієнта, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на веб- сторінці (далі - «електронний підпис одноразовим ідентифікатором»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи клієнта. При цьому cторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. По-четверте - пройти погодження та перевірку банківської карти. По-п`яте - у разі прийняття рішення про отримання кредиту клієнт ознайомлюється з індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту в Особистому кабінеті. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування. Клієнт підписує індивідуальну частину договору за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора. По-шосте - отримати кошти на розрахункову карту позичальника. Тобто, укладання угоди без заповнення Заявки клієнтом є неможливим. Позивач на сайті відповідача https://www.cly.com.ua здійснив заповнення заяви (форми) на отримання кредитних коштів (копія заповненої заяви додається), виразивши таким чином свій намір укласти договір з відповідачем. В момент, коли возивач заповнив заяву з метою отримання кредитних коштів, він автоматично прийняв пропозицію (оферту) відповідача та приєднався до умов публічного договору, щодо правил оформлення та видачі кредитних коштів. Саме з моменту заповнення заяви (форми) електронний договір вважається укладеним (ч.ч. 3, 6 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Саме позивач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті товариства, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора.

Розміщена інформація на сайті відповідача є відкритою, тому твердження відповідача про неможливість ознайомлення із умовами та правилами кредитування перед укладенням договору не відповідає дійсності. У зв`язку з тим, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що у діях відповідача був умисел ввести в оману позивача щодо дійсних умов Договору, заявлені позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання учасники справи повторно не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені. Позивач направив заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, скористався своїм правом наддання відзиву на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, як кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, наведені у справі аргументи, повно і всебічно з`ясовані обставини, керуючись засадами верховенства права, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подав заяву № 191281 заповнивши анкетні та персональні дані. Між сторонами укладено договір оферти ТОВ «Займер» на укладення договору про надання фінансового кредиту.

Згідно індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 191281 від 04 травня 2021 року ТОВ «Займер» надав ОСОБА_1 фінансовий кредит у розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. (а.с.8-11)

Кредит надається строком на 28 днів, тобто до 02 червня 2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Тип процентної ставки фіксована.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Статтєю 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір був укладений сторонами в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Так, відповідно порядку зазначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Враховуючи вищевикладені докази відповідач має в мережі інтернет сторінку з розміщеною пропозицією (офертою) на сайті https://www.cly.com.ua.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із зазначеного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому позивач через особистий кабінет на веб-сайті відповідача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого відповідач надіслав позивачу за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону НОМЕР_1 одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору.

Так, відповідно до п.п. 6.7, 6.8 Договору занчиться, що підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений та повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Позивач своїм підписом підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

У момент, коли позивач заповнив заявку з метою отримання кредитних коштів, він автоматично прийняв пропозицію (оферту) відповідача та приєднався до умов публічного договору, щодо правил оформлення та видачі кредитних коштів.

Таким чином, Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони.

Саме у Договорі оферти відповідача було чітко визначено, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Саме позивач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті товариства, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора.

Індивідуальна частина оспорюваного договору про надання фінансового кредиту містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі та строк його повернення, розмір процентів, умови кредитування. Позивач погодився на укладення договору саме такого змісту.

Твердження позивача про те, що його було обмежено в часі ознайомленням з цим Договором та про не ознайомлення його з умовами кредитування не відповідає дійсності, адже із Договору про надання фінансового кредиту вбачається, що позивач при його підписані зауваження не висловив. П. 3.3.4 Договору прямо передбачене право позивача протягом 14 днів з дня укладення Договору відмовитися від нього без пояснення причин, у тому числі і у разі отримання ним коштів, чим позивач не скористався, звернувшись до суду тільки 18 липня 2021 року.

Позивач зазначив, що він не отримав інформації відповідно до ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про захист прав споживачів» з приводу чого слід зазначити наступне.

На сторінці ТОВ «Займер» розміщена інформація про підприємство, скановані копії правовстановлюючих документів, фінансові звіти про діяльність підприємства, та пропозиції (оферти) щодо видачі кредитів з правилами їх отримання та повернення.

У Розділі «Документи» https://www.cly.com.ua/m/6 розміщена наступна інформація: Публічна пропозиція (оферта); Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи; Ліцензія; Внутрішні правила; Звітність за 2018 рік; Договір; Загальна інформація про компанію.

Розміщена інформація на сайті ТОВ «Займер» є відкритою для невизначеного кола осіб, будь-хто має можливість ознайомитися з умовами кредитування та перш ніж заповнювати заявку на отримання кредитних коштів, не лише ознайомитися з Публічною пропозицією (офертою) та самим Договором, отримати відповідну консультацію за допомогою телефонів, що вказані на сайті Відповідача.

Примірний договір та Публічна пропозиція (оферта) розміщені на сайті Відповідача та містять всі умови кредитування, зокрема інформацію про те, що за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Саме тому, твердження позивача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування до укладання договору також не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України).

Як роз`яснено в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК України, не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Відповідно до умов Договору позивач отримав грошові кошти та був обізнаний про необхідність повернення разом з відсотками, які передбачені умовами Договору.

Дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити повністю, оскільки в судовому засіданні не доведено, що кредитний договір містить положення, які були б несправедливими для позичальника чи створювали істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду як позичальника. Позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що спірний договір не відповідав його внутрішній волі та суперечить нормам чинного законодавства.

Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи позивача у цій частині.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, позивачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору у порядку, визначеному ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», тому судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встанановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 11, 203, 215, 509, 549, 638, 640-642, 644, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Займер» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встанановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , адреса для листування АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_2 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Займер», вулиця Ярославська, буд. 5/2В місто Київ, 04071, ідентифікаційний .

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ