Провадження № 2/760/51/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

представника позивача- ОСОБА_1

представника відповідача- Гуменника І.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача - адвоката Гуменника І.П. про закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

- усунути перешкоди у користуванні належним йому будинком шляхом зобов`язання відповідача знести самочинно зведену прибудову до будинку, спортзал та другий поверх;

- стягнути з відповідача 1 555 000, 00 гр. матеріальної шкоди та 500 000, 00 гр. В відшкодування моральної шкди.

Представник відповідача в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження.

Посилається на те, що вимоги позивача грунтуються на завданні йому з вини відповідача матеріальної та моральної шкоди на початку 2018 року.

Враховуючи, що станом на 2018 рік позивач не був власником належного йому на даний час будинку, вважає, що позивач не має права на відшкодування шкоди.

Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у позивача права вимоги до відповідача.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання та закриття провадження в справі, виходчи з анступного.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку. Встановленому цим кодексом. Звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прв, свобод чи інтересів.

Способи захисту порушених прав визначені в статтях 15, 16 ЦК України.

За змістом ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;

6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;

7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Тобто, така підстава, як заявлена представником відповідача, а саме відсутність у позивача права вимоги, для закриття провадження в справі відсутня.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, питання обґрунтованості підстав звернення позивача до суду з відповідним позовом суд вирішує у відповідності до ст. 264 ЦПК України, тобто під час ухвалення судового рішення.

Враховуючи ці обставини, гарантій кожній особі на захист порушеного права судом, встановлений законом порядок вирішення спорів судом, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про закриття провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 255, 263, 264 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача- адвоката Гуменника І.П. про закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13 жовтня 2021 року.

Суддя: Л.А. Шереметьєва