РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

27 жовтня 2021 року Справа № 414/1977/21 Провадження № 2/414/473/2021

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

за участі секретаря с/з Дегтяренко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.03.2009, однак із вересня 2020 року між ними були припинені фактичні шлюбні стосунки у зв`язку із тим, що відповідач припинив приймати участь у сімейному та побутовому житті, а також перестав цікавитися життям дитини. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення не згодна. Більш того, наразі позивач має на меті створити сімю з іншим чоловіком. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачем.

Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, а також не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 13 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області під актовим записом № 24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.03.2009 (а.с. 5).

Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 21.05.2009 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

У підготовчому засіданні судом встановлено, що із вересня 2020 року між подружжям були припинені фактичні шлюбні стосунки у зв`язку із тим, що відповідач припинив приймати участь у сімейному та побутовому житті, а також перестав цікавитися життям дитини. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення вона не згодна. Наразі позивач має на меті створити нову сімю з іншим чоловіком. Малолітній син залишається проживати разом із позивачем.

Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В той же час, у підготовчому засіданні відповідач також наполягав на розірванні шлюбу.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Оскільки сторони припинили шлюбні відносини, тривалий час спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, категорично наполягають на розірванні шлюбу, тому позов підлягає повному задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_5 ».

Питання щодо судових витрат сторонами не ставилося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , який зареєстрований 13 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 24, свідоцтво серії НОМЕР_1 від 13.03.2009.

Залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_5 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Є.М. Акулов