КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 382/1200/18 Головуючий у суді першої інстанції: Кисіль О.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 14 травня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко О.В. щодо неправильного складення розрахунку про заборгованість по аліментах та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересована особа - ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

У Яготинський районний суд Київської області звернулась ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко О.В. щодо неправильності складання розрахунку про заборгованість по аліментах та зобов`язання вчинити певні дії, в котрій зазначила, що старшим державним виконавцем Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко О.В. було з порушеннями виконано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 вересня 2020 року у виконавчому провадженні № 57240311, за виконавчим листом № 382/1200/18.

Вказувала, що відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 05 вересня 2018 року у справі № 382/1200/18 з ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до виконавчого листа № 382/1200/18 від 05 вересня 2018 року за її заявою, Яготинським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження № 57240311.

Звернула увагу на те, що у вказаному виконавчому провадженні за період з 18 вересня 2018 року по даний час державним виконавцем було виконано за її заявами та адвокатськими запитами її представника багато розрахунків заборгованості по аліментам. Також, 04 вересня 2020 року, від свого представника - адвоката Коваль Л.М. їй стала відома інформація, яку було надано на адвокатський запит Яготинським РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо надання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 57240311, станом на 01 вересня 2020 року.

Так, зі змісту останнього розрахунку заборгованості державним виконавцем визначено переплату аліментів, яка визначена ним кілька разів за період стягнення та у зв`язку з цим, виконавцем самостійно на власний розсуд було проведено зарахування так званої переплати на попередні періоди, в яких не було сплати аліментів взагалі.

Тому, станом на 01 вересня 2020 року, виконавцем визначено борг зі сплати аліментів у розмірі 190,00 грн. З такими діями старшого державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко О.В., вона не погоджується та вважає їх неправомірними, а розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, що був виконаний станом на 01 вересня 2020 року, - таким, що не має правового значення, оскільки виконаний з порушенням вимог законодавства.

На думку ОСОБА_1 це є підставою для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця в порядку передбаченому ст. 447 ЦПК України.

Насамперед, зазначає, що хоча державним виконавцем було у ВП винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, проте грошові кошти в рахунок сплати аліментів боржник сам особисто надсилає на депозитний рахунок РВ ДВС. При цьому, часто буває так, що боржник кілька місяців не перераховує кошти, а потім вносить на депозит органу ДВС одну значну суму, яку державний виконавець зараховує, як погашення боргу попередніх періодів, або визначає переплату, і тоді боржник знову кілька місяців не сплачує аліменти.

Такий порядок сплати аліментів, що був визначений самостійно боржником, порушує порядок сплати аліментів, що був визначений судом.

Так, відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 05 вересня 2018 року у справі № 382/1200/18 з ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Отже, її діти у певні періоди свого життя не мали від свого батька того утримання, яке було визначено рішенням суду.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або за рішенням суду. Таким чином, розмір аліментів та порядок їх стягнення визначається виключно судом.

Крім того, як вбачається у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який оскаржується у порядку оскарження неправомірності дій державного виконавця, - виконавцем було визначено «переплату аліментів», а тому боржник не вносив аліменти у такі періоди: липень, серпень 2018 року; березень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року; січень, березень, квітень 2020 року.

ОСОБА_1 вказує, що не може погодитись з такими діями державного виконавця, оскільки щодо даних обставин не може бути переплати за аліментними зобов`язаннями ОСОБА_2 .. Суми чергових щомісячних платежів сплачувались боржником добровільно, за відсутності рахункової помилки і недобросовісності з її боку, як набувача.

За таких обставин, можна об`єктивно дійти висновку, що дії державного виконавця з виконання розрахунку заборгованості зі сплати боржником ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей у виконавчому провадженні № 57240311 за період з часу призначення аліментів та станом на 01 вересня 2020 року, - є неправомірними, а розрахунок є виконаним з помилками, тому є неправильним.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренка О.В. з виконання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 вересня 2020 року у виконавчому провадженні № 57240311, за виконавчим листом № 382/1200/18; скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 вересня 2020 року у виконавчому провадженні № 57240311 за виконавчим листом № 382/1200/18; зобов`язати старшого державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренка О.В. виконати новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 вересня 2020 року у виконавчому провадженні № 57240311 за виконавчим листом № 382/1200/18 з врахуванням вимог ст. 1215 ЦК України.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 14 травня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко О.В. щодо неправильності складання розрахунку про заборгованість по аліментах та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального та матеріального права просило ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 14 травня 2021 рокускасувати та ухвалити судове рішення про задоволення її скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що державний виконавець, в супереч вимог закону, на власний розсуд змінив порядок виконання судового рішення. Також, ОСОБА_1 стверджує. що розрахунок заборгованості є неправильним.

Наданим процесуальним законом правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

У запереченні на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 з доводами апеляційної скарги не погодився, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 14 травня 2021 року залишити без змін, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Учасники справи належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, проте, їх неявка згідно з вимогами ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Також, ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що її представник - адвокат Коваль Л.М. не може взяти участь у розгляді справи. оскільки на 14 вересня 2021 року братиме участь у розгляді двох цивільних справ, що перебувають у провадженні Гребінківського районного суду Полтавської області, однак жодного доказу на підтвердження вказаних обставин заявником не надано, тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню за таких обставин.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановлюючи ухвалу про відмову ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії державного виконавця, Яготинський районний суд Київської області своє рішення обґрунтовував тим, що розрахунок заборгованості здійснений державним виконавцем відповідно до вимог чинного законодавства, а зі змісту скарги не вбачається, які саме вимоги законну порушив чи то не виконав державний виконавець, щодо розрахунку заборгованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Згідно із приписами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень, виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом . Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, за відсутності заборгованості із сплати аліментів підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, повертають виконавцю постанову про стягнення аліментів з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу присуджених йому сум аліментів. Якщо відраховані з боржника суми аліментів не були перераховані стягувачу, виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, що утворилася, та роз`яснює йому права на звернення з позовом до підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, якщо така заборгованість утворилася з їхньої вини.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення .

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Дана форма визначена Додатком 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень (пункт 4 розділу ХVІ) затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 № 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 .

Судом встановлено, що відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 05 вересня 2018 року у справі № 382/1200/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до виконавчого листа № 382/1200/18 від 05 вересня 2018 року Яготинським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження № 57240311.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем вживались передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання даного рішення.

Також в матеріалах виконавчого провадження міститься розрахунок заборгованості, в якому вказано, що ОСОБА_2 мав заборгованість по сплаті аліментів, яка в подальшому була погашена боржником.

При цьому, як вбачається декларації поданої боржником у вересні 2018 року, він раніше перебував у статусі особи, яке не працює.

Довідкою про доходи ОСОБА_2 , індивідуальними відомостями про застраховану особу, у період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року, у період з 01 липня 2019 року по 31 вересня 2019 року, з 01 жовтня 2019 по 31 грудня 2019 року та з 01 листопада 2019 року по 31 січня 2020 року підтверджується той факт, що він був працевлаштований.

Згідно звітів при здійсненні відрахувань та виплат з місця роботи ОСОБА_2 за період з липня по жовтень 2020 року із заробітної плати боржника здійснювались відрахування, відповідно до виконавчого листа № 382/1200/18.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає висновок Яготинського районного суду Київської області про те, щорозрахунок заборгованості здійснений державним виконавцем передбаченим до додатком 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 правильним, таким, що ґрунтується на вимогах Закону України «Про виконавче провадження» та підтверджується матеріалами справи.

Порушень норм процесуального права, на які посилається апелянт, колегією суддів не встановлено.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки Яготинського районного суду Київської області та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так як доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції, які відповідають фактичним обставинам справи, апеляційний суд залишає ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 14 травня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 14 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар