РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Крайнюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Херсонська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 01.12.1994 року за адресою: АДРЕСА_1 , яке видане на підставі розпорядження від 01.12.1994 року №17235ж Фондом комунального майна м.Херсона та встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документа, а саме: договору дарування від 14.12.2005 року, реєстровий №5164, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А.

Заява обґрунтована тим, що заявнику на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.12.1994 року та договору дарування від 14.12.2005 року належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . У свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на житло від 01.12.1994 року, виданого Фондом комунального майна м.Херсона, та у договорі дарування від 14.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А., була допущена помилка в прізвищі заявника, а саме: записано як « ОСОБА_2 », а у паспорті « ОСОБА_2 ». З метою здійснити державну реєстрацію квартири заявниця звернулась до державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області, але їй було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 03.03.2020 року №51437242, через розбіжність у написанні прізвища у правовстановлюючих документах, в зв`язку з чим заявник змушений звернутись до суду, оскільки позбавлений права здійснити державну реєстрацію квартири відповідно до чинних норм законодавства та вільно розпоряджатися своїм майном.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М., від 31.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено справу до судового розгляду.

Сторони належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, заперечень проти задоволення заявлених вимог не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно ч.1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що відповідно паспорта серії НОМЕР_2 заявник має повне прізвище ім`я та по батькові « ОСОБА_1 ».

Фондом комунального майна м.Херсона 01.12.1994 року видано Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , відповідно до якого квартира АДРЕСА_3 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

Згідно договору дарування від 14.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А., ОСОБА_4 передала у власність безоплатно ОСОБА_1 , Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 .

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №51437242 від 03.03.2020 року, відмовлено заявнику у державній реєстрації прав власності на квартиру, що розташована в АДРЕСА_2 , в зв`язку з виявленням розбіжностей в імені, оскільки в поданій заяві на паспорті заявника зазначено « ОСОБА_1 », в поданих документах та в реєстрі прав власності на нерухоме майно « ОСОБА_1 ».

Згідно до вимог ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.12.1994 року та Договір дарування від 14.12.2005 року, реєстровий №5164, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А. належить - заявнику, так як всі дані, які ідентифікують особу, зокрема його, ім`я, по-батькові збігаються.

Тому суд приходить до висновку, що правовстановлюючі документи, а саме: Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.12.1994 року та Договір дарування від 14.12.2005 року, реєстровий №5164, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А., належать заявнику ОСОБА_1 .

При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів.

Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації його права на володіння та користування майном.

Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній.

Таким чином, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.4,13,247,258-259,263-265,293-294,315,319,354 ЦПК України, приймаючи до уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Херсонська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу: Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 01.12.1994 року, виданого Фондом комунального майна м.Херсона згідно з розпорядженням від 01.12.1994 року НОМЕР_3

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу: Договору дарування від 14.12.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським Анатолієм Анатолійовичем, зареєстрованого у реєстрі за №5164.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.М.Єпішин