Справа №2/1519/5874/11
Провадження №2-п/521/62/21
УХВАЛА

про розгляд заяви про перегляд заочного рішення

17 серпня 2021 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Бобрешов Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності із компенсацією вартості частки на майно, припинення права власності на частку у спільному майні, виселення та вселення,

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходилась на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності із компенсацією вартості частки на майно, припинення права власності на частку у спільному майні, виселення та вселення.

Заочним рішенням від 22 грудня 2020 року заявлений позов задоволено, ухвалено визнати право власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за ј частку указаного будинку в розмірі 196806,00 гривень; припинити право власності ОСОБА_1 на ј частку будинку; виселити ОСОБА_1 з ј частки будинку та вселити ОСОБА_2 в ј частку будинку.

Утім від ОСОБА_1 31 травня 2021 року до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення, в якій заявник посилалась, що не була повідомлена про розгляд справи належним чином, у зв`язку з чим не мала можливості забезпечити присутність в судовому засіданні.

У зв`язку з викладеним заявник просила поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати його та призначити цивільну справу до розгляду в загальному порядку.

Представник заявника ОСОБА_1 у відкрите судове засідання з`явився, заявлені вимоги підтримав просив суд заяву задовольнити.

ОСОБА_2 та представник особи у відкрите судове засідання з`явились, заявлені вимоги не визнали, просили суд у задоволенні заяви відмовити.

На підставі частин 1, 4 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Зважаючи на викладене суд погоджується з обґрунтованістю посилань заявника та вбачає можливим поновити стороні пропущений процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно зі статтею 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суд звертає увагу, що заяву про перегляд заочного рішення подано стороною відповідача майже через п`ять місяців після його ухвалення.

Заявник посилалась на те, що їй стало відомо про існування судового рішення випадково з листа Відділу ДВС 25 квітня 2021 року. Але ж заявником не надано суду належних і допустимих доказів цього твердження. Цей довід сторони не витримує критичної оцінки. За відомостями ОД АТ «Укрпошта» відповідне поштове відправлення направлялось ОСОБА_1 та було отримано.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як передбачає частина 1 статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що ОСОБА_1 повідомлялась судом про розгляд справи за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 . Суд звертає увагу, що вказана адреса зазначена заявником як адреса місця проживання ОСОБА_1 і в заяві про перегляд заочного рішення, що розглядається.

На підставі положень статей 128, 129, 130, 131 ЦПК України судові повістки вважаються врученими, а сторона повідомленою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, наведеною в параграфі 33 рішення у справі «Домбо Бехеєр Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands», заява №14448/88), параграфі 38 рішення у справі «Анкерль проти Швейцарії» («Ankerl v. Switzerland», заява № 17748/91), принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Як наведено в параграфі 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, «Кресс проти Франції» («Kress v. France», заява № 39594/98, п. 72); «Кайя проти Австрії» («Kaya v. Austria», заява № 54698/00, п. 28).

Зважаючи на посилання сторони відповідача суд зазначає, що розгляд справи за відсутності учасника справи, який згідно з положеннями національного законодавства вважається повідомленим, не може розцінюватись як порушення принципу рівності сторін.

Згідно з параграфами 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Христов проти України» («Khristov v. Ukraine», заява № 24465/04), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» («Brumarescu v. Romania», заява №28342/95, п. 61).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу «res judicata», тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» («Ryabykh v. Russia», заява №52854/99, п. 52). Отже, у справі, що розглядається, Суд має визначити, чи органи влади здійснювали свої повноваження порушити та провести екстраординарну процедуру перегляду судової постанови таким чином, щоб забезпечити, наскільки це можливо, справедливу рівновагу між інтересами відповідної особи та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства (див., mutatis mutandis, справи «Нікітін проти Росії» («Nikitin v. Russia», заява №50178/99, п. 57), та «Савінський проти України» («Savinskiy v. Ukraine», заява №6965/02, п. 23).

Відповідач не була позбавлена права та/або можливості звернутись до суду із заявою про відкладення розгляду справи у разі неможливості з`явитись до судового засідання або повідомити про причини неявки. У матеріалах справи подібних заяв не виявлено.

Тому доводи заявника про поважність причин неявки відповідача ОСОБА_1 до судового засідання не можуть бути розцінені судом в якості достатньої підстави для скасування судового рішення.

Суд звертає увагу, що заявником не надано доказів, які могли б істотно вплинути на вирішення спору, і які не були надані суду з причини відсутності сторони в судовому засіданні.

Зважаючи на викладене суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Водночас, від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій сторона просила у рамках вирішення процесуального питання про перегляд заочного рішення зупинити стягнення на підставі виконавчого документу, виданого 15 лютого 2021 року з примусового виконання судового рішення від 22 грудня 2020 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилалась на пункт 6 частини 1 статті 150 ЦПК України, згідно з яким позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не оскаржується виконавчий документ у судовому порядку, заява про перегляд заочного рішення має іншу процесуально-правову природу.

Відтак, суд доходить висновку, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні та відмовляє в задоволенні означеної заяви.

Керуючись статтями 3, 10, 13, 150, 258, 259, 260, 284, 287, 288, пунктами 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності із компенсацією вартості частки на майно, припинення права власності на частку у спільному майні, виселення та вселення залишити без задоволення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині відмови у забезпеченні позову подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду або через Малиновський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: І.В. Плавич