Справа № 544/350/21
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 жовтня 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н. В.,

за участю секретаря Киричевської В. М.,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_3 (далі Позичальник) звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 19.06.2014, згідно якої вона отримала кредит у розмірі 16000грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав Позичальнику кредит у розмірі, встановленому договором. Позичальник за кредитним договором свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим нарахована заборгованість за договором в сумі 14541,01грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредита 14541,01 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняли її є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Спадкоємцям було направлено лист-претензію з вимогами по поверненню боргу, однак відповідачі ніяких дій не вчинили. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість в сумі 14541,01грн, а також судові витрати.

Представник позивача підтримав вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, про що надав суду заяву, та у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися з невідомих для суду причин, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 19.06.2014 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до тарифів та умов якого їй був наданий кредит в сумі 16000грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 21-49).

При оформленні кредитної картки позичальник була ознайомлена і погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, що підтверджується її підписом на анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» (а.с.20).

Відповідно до ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав позичальнику ОСОБА_3 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі, передбаченому умовами договору.

Взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту ОСОБА_3 за договором від 19.06.2014 не виконувала у повному обсязі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 176).

На день її смерті заборгованість за кредитним договором становить 14541,01грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредита 14541,01 грн, що підтверджено розрахунком позивача та випискою по рахунку (а.с. 9-18).

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно із положеннями статей 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений ст. 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором входять до складу спадщини.

Спадкоємці ОСОБА_3 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 31.05.2018 по 31.11.2018.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємцями першої черги, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є чоловік померлої - ОСОБА_1 та син померлої - ОСОБА_2 (а.с. 136-140), що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, а також довідкою Виконавчого комітету Пирятинської міської ради № 18-09/549 від 10.09.2021 про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 218).

26 лютого 2019 року ухвалою Пирятинського районного суду позивачу було відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у зв`язку зі смертю останньої (а.с. 141). Вказана ухвала отримана позивачем 13 березня 2019 року.

Згідно поштового реєстру (а.с 142), 15.05.2020 позивачем була направлена претензія кредитора до Пирятинської державної нотаріальної контори, в якій банк просив включити свої кредиторські вимоги в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості у розмірі 14541,01грн., просили надати інформацію стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника; відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також які вже її прийняли (а.с. 143).

Відповідно до листа Пирятинської державної нотаріальної контори, на підставі вищевказаної претензії 16 травня 2020 року була відкрита спадкова справа за № 47/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 144).

Після встановлення вищевказаних обставин, суд зазначає наступне.

Строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно з статтею 1282 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (на момент смерті позичальника ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ), спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України.

Відповідно до статті 1281 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (на момент смерті позичальника ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ), спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18).

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

За обставинами даної справи встановлено, що кредитор дізнався про відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено відміткою банку про отримання ухвали Пирятинського районного суду від 26.02.2019 про закриття провадження у справі, в якій встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.58).

З урахуванням положень ч.2 ст.1281 ЦК України, у редакції на момент виникнення правовідносин 31.05.2018, кредитор після отримання 13.03.2019 відомостей про відкриття спадщини повинен був протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини (тобто від 13.03.2019), пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. І цей шестимісячний строк для позивача закінчився 13.09.2019 .

Проте першу свою вимогу до спадкоємців банк висунув лише 15.05.2020 шляхом направлення нотаріусу претензії кредитора (а.с.59, 60).

На підставі претензії банку 28 квітня 2020 року була відкрита спадкова справа за № 47/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.174-183).

За таких обставин, встановивши, що позивач дізнався про відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 , а вимогу до спадкоємців, які прийняли спадщину, пред`явив 15 травня 2020 року, суд дійшов висновку, що позивач не дотримався передбаченого частиною другою статті 1281 ЦК України (у редакції, чинній на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 - 31.05.2018) шестимісячного строку пред`явлення вимоги, внаслідок чого він позбавився права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і не може вимагати у суді захисту відповідного права, є що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 495/1933/15-ц (провадження № 61-14038св18).

Підсумовуючи все вищевикладене суд зазначає, що позовні вимоги банку є необгрунтованими та задоволенню не підлягають з указаних вище підстав.

Керуючись ст. 6-13, 76-81, 259, 263-265, 280-281, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Нагорна