Справа № 335/5038/21
Провадження № 2/331/1679/2021
21 жовтня 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Світлицької В.М.
за участю секретаря - Рухлової М.Ю.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Запоріжжя Наш Дім» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Керуюча компанія «Запоріжжя Наш Дім» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 29.05.2020 р. по 19.02.2021 р. ОСОБА_1 знаходилась у трудових відносинах з ТОВ «КК «Запоріжжя Наш Дім» на посаді головного енергетика. Відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 44 644,34 грн. Згідно наказу № 143 від 19.02.2021 р. позивач була звільнена за власним бажанням. В день звільнення відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду, з урахуванням збільшених позовних вимог, пройшло 141 робочий день, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, який складає 42 773,16 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 44 644,34 грн., середній заробіток за весь період затримки розрахунку у розмірі 42 773,16 грн.
Ухвалою суду від 27.05.2021 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 29.05.2020 року на підставі наказу № 28-к від 29.05.2020 року, ОСОБА_1 прийнято до ТОВ «Керуюча компанія «Запоріжжя Наш Дім» на посаду головного енергетика, що підтверджується копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу ТОВ «Керуюча компанія «Запоріжжя Наш Дім» № 143 від 19.02.2021 року ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.
15.04.2021 р. Головним Управлінням держпраці у Запорізькій області було проведено інспекційне відвідування у ТОВ «Керуюча компанія «Запоріжжя Наш Дім», за результатами якого виявлено, що має місце порушення порядку та строків виплати заробітної плати найманим працівникам, що є порушенням ст. 115 КЗпП України. Також, було встановлено, що в день звільнення 19.02.2020 р. виплата всіх сум, що належать ОСОБА_1 від підприємства, установи, організації в день звільнення проведена не була, що є порушенням ст. 116 КЗпП України. На момент інспекційного відвідування ОСОБА_1 не виплачено 44 644,34 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Згідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку та зробити з ним розрахунки в строки визначені законодавством.
Відповідно до ст. 43 Конституції України громадяни України мають право на своєчасне одержання винагороди за працю.
Згідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно, але не рідне двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищую шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч. 1 ст. 21, ст. 22 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства. Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством.
Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, тобто, відповідачем порушено трудові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості по заробітній платі.
Відповідно до положень ст.ст. 115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець.
Обов`язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, лежить на працедавцеві. За цих обставин зазначений позивачем розрахунок заробітної плати ОСОБА_1 використаний як доказ наявної заборгованості із заробітної плати, свідчить та розцінюється судом як обізнаність відповідача про існуючий обов`язок розрахунку саме у визначеному нею розмірі та його невиконання.
Таким чином, з наданих суду матеріалів вбачається, що на теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі складає 44 644,34 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р.
Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої пов`язана відповідна виплата.
Відповідно до п. 8 Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число календарних днів.
Розмір середнього заробітку за термін затримки виплати заробітної плати з 19.02.2021 р. по 15.09.2021 р. за розрахунком позивача становить: (303,36 грн. (середньоденний заробіток) х 141 робочих днів) = 42 773,76 грн.
Суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок сум є вірним, оскільки іншого розрахунку відповідачем по справі на надано.
Норма ст. 67 Конституції України покладає обов`язок на кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Як зазначено в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зазначені норми матеріального права, надані докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по заробітній платі у розмірі 44 644,34 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 42 773,76 грн.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Запоріжжя Наш Дім» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні - задовольнити.
Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Запоріжжя Наш Дім» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 5, оф. 137, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 42 773 (сорок дві тисяч сімсот сімдесят три) гривні 76 копійок (без урахування податків та інших встановлених обов`язкових платежів).

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька