КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/994/2021
Справа № 755/370/21
25 жовтня 2021 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення суду у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Виниченко Л.М. в м. Київ у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей та сім?ї Дніпровської районної в м. Київі державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року позов задоволено, визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 по 15000 грн. щомісячно з 31 грудня 2020 року до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, витрати на правничу допомогу в розмірі 31260 грн. та судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Відповідач ОСОБА_3 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині стягнення аліментів та витрат на правничу допомогу, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року в частині стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 та витрат на правничу допомогу і постановити в цій частині нове рішення про відмову в позові та у стягненні витрат на правничу допомогу.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, зменшивши їх розмір до 8000 (восьми тисяч) грн., та витрат на правничу допомогу, зменшивши їх розмір до 10000 (десяти тисяч) грн. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року залишено без змін.

04 жовтня2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 ,подана представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій представник позивача, посилаючись на ч. 8 ст. 141 ЦПК України, зазначаючи, що за результатами апеляційного перегляду було частково задоволено апеляційну скаргу, однак питання про судові витрати, понесені позивачем в суді апеляційної інстанції, вирішено не було. 22 вересня 2021 року представником позивача було подано розрахунок судових витрат, згідно якого станом на 22 вересня 2021 року у зв`язку з розглядом справи Київським апеляційним судом позивач поніс судові витрати у розмірі 12760 грн. На підставі вищевикладеного просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі, пропорційному розміру задоволених вимог.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно дост. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;3) судом не вирішено питання про судові витрати;4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

З урахуванням положень ст. 270 ЦПК України апеляційний суд не вбачав необхідності викликати сторони для вирішення питання про уваленняч додаткового судового рішення, а тому розглянув дане питання без виклику зазначених осіб.

Від представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, обґрунтоване тим, що рішенням суду апеляційної інстанції задоволено частково апеляційну скаргу відповідача, який у свою чергу також ніс витрати на професійну правову допомогу, а тому компенсація адвокатських послуг позивачеві не повинна здійснюватися.

Вказував, що суд апеляційної інстанції в даній справі, зменшуючи розмір компенсації адвокатських послуг, дійшов правильного висновку про відсутність у договорі про надання праововї допомоги та додатках до нього розміру та/або порядку обчисленя адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру), що не дає суду та іншій стороні спору можливості пересвідчитися у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Крім того, за наявною у відповідача інформацією, позивач з середини літа перебуває на окупованій території - Автономній Республіці Крим, з якою тимчасово зупинено сполучення та поштовий зв`язок, тому дійсність та укладеність договору від 20 серпня 2021 року є сумнівними.

Крім того, в суді першої інстанції позивач просив стягнути 20000 грн. щомісячних аліментів, натомість судом першої інстанції зменшено розмір аліментів до 8000 грн. Враховуючи, що позивач сплатила за адвокатські послуги 12760 грн., то сума компенсації не може перевищувати 5104 грн. (пропорційна сума заявлених та задоволених вимог на користь позивача). В той же час відповідач також поніс витрати на адвокатські послуги, а саме 21 липня 2021 року між ним та АО «Асоціація корпоративних і приватних адвокатів» укладено договір про надання послуг з правової допомоги № 77-ПД, відповідно до додатку № 1 до договору, сторони домовились, що вартість послуг з правової допомоиг щодо супроводження судової справи № 755/370/21 становить гривневий еквівалент 100 доларів США за годину роботи, однак не більше 1000 доларів США, що розраховується за курсом долара США відповідно до курсу НБУ на дату оплати. Адвокатський гонорар АО «АКІПА» склав 10668 грн., за логікою позивача тоді позивач має компенсувати адвокатські витрати відповідача, і виходячи з пропорційності відшкодування, сума компенсації становить 10668/20000 х 12000 = 6400 грн., тобто сума більша, ніж з точки зору позивача, має бути йому відшкодовано.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги відповідача, понесення відповідачем аналогічних витрат на адвокатські послуги, відсутність у договорі про надання правової допомоги та додатках до нього розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати ао фіксованого розміру), що не дає суду та іншій стороні спору можливості пересвідчитися у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару, просив суд відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення.

Оцінюючи доводи заперечення ОСОБА_3 на заяву про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідач в апеляційній скарзі не просив стягнути на свою користь понесені ним витрати на правничу допомогу, розрахунку таких витрат не надавав і з відповідною заявою про вирішення питання про судові витрати до апеляційного суду не звертався, що виключає урахування понесених ним витрат на правничу допомогу в межах розгляду заяви ОСОБА_1 .

Крім того, є нічим не підтвердженими припущеннями та відхиляються апеляційним судом доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 з середини літа перебуває на окупованій території, що, на думку ОСОБА_3 , унеможливлювало укладення нею договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 20 серпня 2021 року.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по суті, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до ч. ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 141 ЦПК України визначено розподіл судових витрат між сторонами та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому зміст позовної вимоги - це вимога позивача, якою є предмет позову. А предмет позову, як один з його елементів, це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити відповідне рішення.

Апеляційний суд враховує, що процесуальний термін «пропорційно задоволені вимоги» передбачає, що якась частина вимог позивача не задоволена і вона ухвалена на користь відповідача.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач ОСОБА_1 просила стягнути із ОСОБА_3 на її користь аліменти у розмірі 15000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років з дати подання позовної заяви.

У даній справі за результатами апеляційного перегляду майнову вимогу в розмірі щомісячної сплати аліментів 15000 грн. задоволено частково в розмірі 8000 грн. щомісячних виплат, тобто задоволеними є 53 % вимог позивача і відповідно 47 % вимог апеляційної скарги, в якій відповідач просив відмовити в позові в повному обсязі.

До заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення додано:

копію договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 20 серпня 2021 року, укладеного ОСОБА_1 і АО «Краун», за умовами п. 1.2, 4.1, 4.2 якого допомога та послуги, що є предметом цього договору, надаються замовнику в наступні способи та в такому обсязі, визначеному додатками до даного договору. За надання юридичних послуг замовник сплачує виконавцю плату у розмірі та строк, встановлений договором та додатками до нього. Вартість юридичних послуг визначається як сумарна вартість наданих виконавцем згідно п. 1.2 юридичних послуг та визначається додатками до договору;

копію додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 20 серпня 2021 року, за умовами якого ОСОБА_1 і АО «Краун» уклали даний додаток до договору про надання правової допомоги на виконання п. 4.2 договору, а саме для погодження вартості кожної окремої дії, що визначена п. 1.2 договору; сторони визначили, що підготовка відзиву на апеляційну скаргу по справі № 755/370/21 становить 7100 грн.;

копію додатку № 2 до договору про надання правової допомоги від 20 вересня 2021 року, за умовами якого ОСОБА_1 і АО «Краун» уклали даний додаток до договору про надання правової допомоги на виконання п. 4.2 договору, а саме для погодження вартості кожної окремої дії, що визначена п. 1.2 договору; сторони визначили, що участь в судовому засіданні 22 вересня 2021 року о 14:15 по справі № 755/370/21 становить 5660 грн.;

копії квитанцій на суму 7100 грн. та 5660 грн., сплачених ОСОБА_1 на користь АО «Краун».

Апеляційний суд враховує, що як у тексті договору, так і додатків до нього відсутні умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару та лише зазначається про порядок оплати такої професійної правової допомоги, що має здійснюватися на підставі розрахунків/рахунків, актів або інших двосторонніх документів.

Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2018 року № 910/23210/17 зазначив, що види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і вимогам процесуального кодексу. Відповідно до ст. 632 ЦК України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна з умов договору при його укладенні. Відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає суду та іншій стороні спору можливості пересвідчитися у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

У постанові від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суду, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями ст. 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення зазначених витрат, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити їх повністю або частково.

Враховуючи наведене, оскільки відсутність у договорі про надання правової допомоги б/н від 20 серпня 2021 року та додатках до нього розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає суду та іншій стороні спору можливості пересвідчитися у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару, і оскільки відповідач заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на ці обставини, апеляційний суд, використовуючи дискреційні повноваження, приходить до висновку про часткове задоволення заяви про компенсацію судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

В іншій частині заяви необхідно відмовити з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 7, 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішенняу справі - задовольнитичастково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.