Справа №173/1323/21
Провадження №2/173/686/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю: позивача ОСОБА_1 .

Третьої особи - ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації, Перша Дніпровська державна нотаріальна контора , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2021 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача Верхньодніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації, Перша Дніпровська державна нотаріальна контора і ОСОБА_2

21.07.2021 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 13.09.2021 року.

13.09.2021 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 19.10.2021 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

19.10.2021 року в судовому засіданні оголошена вступна і резолютивна частина рішення.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 3/4 частини садибного житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_4 .

Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

09.06.1978 року ОСОБА_1 купила житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.11.1986 року за № 9.

11.11.1986 року ОСОБА_5 купила житловий будинок по АДРЕСА_1 .

23.12.1998 року ОСОБА_4 успадкував житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 .

Після смерті чоловіка вона звернулася до державного нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори від 20.04.2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю державної реєстрації спадкового майна, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що зазначений будинок спочатку був куплений нею. Потім в зв`язку з виїздом вона продала вищевказаний будинок матері її покійного чоловіка, ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_5 , її чоловік успадкував зазначений будинок. Будинок був зареєстрований в КП « Бюро технічної інвентаризації « Конкурент» але архівна справа не збереглась, тому їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідач - представник Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Будь яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надав.

Треті особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Першої Дніпровської нотаріальної контори і представник КП «Верхньодніпровське БТІ», в судове засідання не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про укладення шлюбу.

Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина яка складається в тому числі із домоволодіння. розташованого АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 склав заповіт відповідно до якого все своє майно з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що він за законом матиме право заповідає ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту.

Позивач звернувся додержавного нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори від 20.04.2021 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю державної реєстрації спадкового майна, що підтверджується копією постанови нотаріуса..

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що чоловік позивача набув право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.12.1998 року, виданого державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-4994.

На свідоцтві про право на спадщину є реєстраційний напис про реєстрацію домоволодіння, в цілому, Верхньодніпровського районного КП «Бюро технічної інвентаризації «Конкурент». Домоволодіння зареєстроване в книзі 23 за реєстром 177. Відповідно до повідомлення КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» від 09.03.2021 року за № 73 реєстраційні книги КП «Бюро технічної інвентаризації «Конкурент» до КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» не передані.

Таким чином у спадкодавця ОСОБА_4 , право власності на зазначене вище спадкове домоволодіння виникло правомірно в результаті його спадкування та було зареєстроване право власності на зазначене домоволодіння КП «Бюро технічної інвентаризації «Конкурент».

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як не передача реєстраційних книг нерухомого майна з одного органу, що здійснював державну реєстрацію нерухомого майна до іншого.

Відповідно домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 входить до спадкової маси, що залишилась після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що спадкоємець заповів все належне йому на день смерті майно та майнові права позивачці.

Згідно спадкової справи № 340-2020 відкритої після смерті ОСОБА_4 , першою Дніпровською нотаріальною конторою встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звернувся також син спадкодавця, ОСОБА_2 , який є непрацездатним за віком та має право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Так як із заявами про прийняття спадщини звернулись два спадкоємці, позивач, як спадкоємець за заповітом, і третя особа, ОСОБА_2 як непрацездатний син спадкодавця. Відповідно ОСОБА_2 , має право на ј частки у спірному домоволодінні, як на обов`язкову частку у спадщини, тобто на половину частки, яка належала б кожному спадкоємцю у разі спадкування за законом .

Відповідно до ч.2,3 ст. 23 Постави Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивачеві відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , у позивача виникло право на звернення із відповідним позовом до суду для захисту порушених прав.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та про визнання за позивачкою права власності на ѕ частини садибного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Понесені позивачем в сумі 908.00 грн., судові витрати по сплаті судового збору, суд вважає за можливе покласти на позивача, оскільки не вбачає вини відповідача у порушенні прав позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації, Перша Дніпровська державна нотаріальна контора , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , має право здійснювати платежі без ідентифікаційного номера, право власності в порядку спадкування за заповітом на ѕ частини садибного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн. покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27.10.2021 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 27.10.2021 року

Дата набрання законної сили 27.11.2021 року