Справа № 520/6170/16-ц
Провадження № 2-п/947/113/21
УХВАЛА

26.10.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чванкіна С.А.

при секретарі Степанишині І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 520/6170/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2021 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила: визнати пропущення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2016 року у цивільній справі №520/6170/16-ц про розірвання шлюбу таким, що відбулося з поважних причин та поновити його. Скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2016 року у цивільній справі №520/6170/16-ц про розірвання шлюбу та призначити справу для розгляду в загальному порядку.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з?явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася, причини неявки суду невідомі.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Адвокат ОСОБА_1 Базилюк К.В. у судове засідання не з?явився, подав до суду заяву про розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення за його відсутності.

Адвокатом ОСОБА_2 Кочмаром В.В. було подано до суду заперечення на заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення з посиланням на те, що сторони тривалий час проживають окремо, ОСОБА_2 не має наміру поновлювати шлюбні відносини та ОСОБА_1 не надано доказів, які мали б істотне значення для вирішення справи. Просив суд розглянути заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Адвокат ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами справи 16.09.2021 року, про що свідчить його підпис.

Таким чином, суд вважає, що про існування заочного рішення ОСОБА_1 стало відомо 16.09.2021 року, а тому вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2016 року у цивільній справі №520/6170/16-ц про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали додані до заяви, суд доходить до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №520/6170/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу було задоволено. Шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області 19 жовтня 1991 року, актовий запис № 14 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачу залишено прізвище « ОСОБА_5 ».

Як вбачається з відповіді адресно-довідкового бюро відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою і направлялась судова кореспонденція, проте відповідач фактично ухилялась від її отримання, оскільки поштове повідомлення поверталось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, нехтуючи своїми правами та обов`язками, не з`явилась до суду, що дало суду можливість ухвалити заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідало положенням ст. 224 ЦПК України (в попередній редакції) , так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

Посилання ОСОБА_1 , що їй не було про розгляд справи, оскільки вона разом з родиною мешкала не за місцем реєстрації, а за адресою: АДРЕСА_2 не є підставою для перегляду заочного рішення, оскільки жодного доказу, що вона дійсно на момент розгляду справи там проживала суду надано не було, більш того, судова кореспонденція направлялася за місцем реєстрації ОСОБА_1 , як того вимагала попередня редакція ЦПК України.

З вказаного можливо зробити висновок, що поважність причин неявки відповідача в судові засідання не доведена, так як і не були надані докази, які мали б істотне значення для вирішення справи, більш того з моменту ухвалення заочного рішення пройшов значний проміжок часу, а саме більше п?яти років.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що всі матеріали по справі були ретельно досліджені в судовому засіданні та стосовно них в рішенні суду чітко відображена правова позиція з урахуванням норм матеріального права та наявних у справі документів.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 280-289 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2016 року у цивільній справі №520/6170/16-ц про розірвання шлюбу.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2016 року у цивільній справі №520/6170/16-ц про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі непогодження з висновком суду, вона має можливість оскаржити рішення до Одеського апеляційного суду в загальному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ki.od.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чванкін С. А.