Ухвала

20 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 592/3209/21

провадження № 61-15938ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 червня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Сумського обласного управління про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Сумського обласного управління про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги мотивував тим, що 26 лютого 2021 року через Веб-банкінг (Ощад 24/7) ПАТ «Ощадбанк» уклав договір банківського вкладу (депозиту) №9 на 3430,00 євро строком на 12 місяців з виплатою процентів у розмірі 0,95% річних. На підтвердження цього правочину у територіальному відокремленому безбалансовому відділенні №10018/0148 (ТВБВ №10018/0148) філії - Сумське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» йому видали «Чек 2726 ПОПОВНЕННЯ», однак було відмовлено у проханні видати договір банківського вкладу у письмовій формі та роз`яснено, що для вкладників, які уклали договір через Веб-банкінг (Ощад 24/7), такий Договір не передбачений.

На його вимоги надати хоча будь-яке підтвердження укладення договору на певних умовах (договір вже укладений і за його умовами дострокове розірвання договору не передбачене) працівники банку надали «Виписку по депозитному договору № 9 за період з 26.02.2021 по 26.02.2021», яка містить інформацію, подібну до інформації, зазначеній у «Депозит: інформації» в особистому кабінеті позивача у Веб-банкінгу (Ощад 24/7), але в ній незазначене навіть прізвище, ім`я, по батькові того, кого ця «Депозит: інформації» стосується.

Вважає, що такі дії відповідача є протиправними і порушують його права тому, уточнивши позов, просив:

- визнати право вкладників банку на отримання у момент вчинення правочину від Філії - Сумське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» підтвердження укладення Електронного договору банківського вкладу (депозиту) через Веб-банкінг (Ощад 24/7) у електронній формі, яка містить всі істотні умови для Договору банківського вкладу (депозиту), має підпис, притаманний сфері електронної комерції і має можливість відтворення у паперовій копії;

- визнати протиправними дії Філії - Сумське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» щодо ненадання у момент вчинення правочину ОСОБА_1 підтвердження укладення Електронного договору банківського вкладу (депозиту) №9 від 26 лютого 2021 року через Веб-банкінг (Ощад 24/7) у електронній формі, яка містить всі істотні умови для Договору банківського вкладу (депозиту), має підпис, притаманний сфері електронної комерції, і має можливість відтворення у паперовій копії;

- зобов`язати Філію - Сумське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» надати ОСОБА_1 підтвердження укладення Електронного договору банківського вкладу (депозиту) №9 від 26 лютого 2021 року через Веб-банкінг (Ощад 24/7) у електронній формі, яка містить всі істотні умови для Договору банківського вкладу (депозиту), має підпис, притаманний сфері електронної комерції, і має можливість відтворення у паперовій копії.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 червня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року у вищевказаній справі.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Справа № 592/3209/21 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так і для висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 червня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Сумського обласного управління про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов