Єдиний унікальний номер 341/499/21
Номер провадження 2/341/550/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Фрик Т. В.,

позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним ОСОБА_1 ,

розглянув у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому просить стягувати з нього аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки від доходу в місяць, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтований тим, що відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2011 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку. Позивач не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, оскільки на його утриманні, крім доньки ОСОБА_3 , фактично перебувають ще двоє дітей від теперішнього шлюбу та дружина, яка перебуває у декретній відпустці. Просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього.

Ухвалою суду від 05 травня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14 червня 2021 року.

14 червня 2021 року на адресу суду від відповідачки надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Зустрічний позов обгрунтований тим, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дочки значно зросли. Вона навчається у 3 класі Бурштинської міської музичної школи. Бере участь та є переможницею у музичних конкурсах та фестивалях, а тому потребує додаткових коштів на розвиток її музичних здібностей. Також зазначила, що донька постійно хворіє. Вона купує ліки для підтримання її здоров`я. Здійснює витрати на придбання одягу та продуктів харчування, які складають чималу суму. Зазначає, що донька навчається у гімназії у м. Бурштині та кожен день витрачає кошти на проїзд до навчального закладу. Просить збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. Також просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3 щомісячно по 300,0 грн для розвитку музичних здібностей, оплати навчання та достойного розвитку.

Ухвалою суду від 14 червня 2021 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини об`єднано в одне провадження з первісним позовом та відкладено підготовче засідання на 14 липня 2021 року, яке у зв`язку з неявкою позивача відкладено на 10 серпня 2021 року.

Ухвалою суду від 10 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті та 19 жовтня 2021 року.

У судовому засіданні 19 жовтня 2021 року під час розгляду спору по суті позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги про зменшення розміру аліментів та суду пояснив, що на цей час змінився його сімейний та матеріальний стан. Він одружився та має двох дітей від теперішнього шлюбу, дружина ніде не працює, перебуває у декретній відпустці. Просить зменшити йому розмір аліментів. Згідний сплачувати аліменти, проте у розмірі, що не перевищує 1/6 частки від його місячного доходу, оскільки реальний дохід не дозволяє сплачувати більше. Додатково зазначив, що ОСОБА_2 постійно чинила і чинить перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. Стверджує, що 10 років не бачив дочки, проте він постійно бере участь в утриманні доньки і не планує припиняти цього робити у майбутньому. Крім того, пояснив, що ОСОБА_2 вийшла заміж та має спільну дитину в іншому шлюбі. Зустрічний позов визнає частково та погоджується платити додаткові витрати на утримання доньки щомісячно по 100 грн для розвитку музичних здібностей. В іншій частині зустрічного позову просить суд відмовити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином відповідно до норм статті 128 ЦПК України.

21 жовтня 2021 року на адресу суду надіслала заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати без її участі. Первісний позов не визнає та просить суд відмовити в його задоволенні. Зустрічний позов про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини підтримує в повному обсязі (а. с. 98).

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки вона повідомлена належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавала, просила розгляд справи здійснювати без її участі.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, надавши їм правову оцінку, заслухавши позивача за первісним позовом, суд установив наступні фактичні обставини у межах спірних правовідносин.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сторони є батьками спільної дитини, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копію свідоцтва про народження від 18 травня 2011 року серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

Відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2011 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку (а. с. 8).

ОСОБА_1 має другу сім`ю, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 16 січня 2016 року серії НОМЕР_2 (а. с. 11). На утриманні відповідача є ще двоє неповнолітніх дітей від теперішнього шлюбу, що підтверджується копіями свідоцтва про народження ОСОБА_5 від 10 липня 2017 року серії НОМЕР_3 та ОСОБА_6 від 12 червня 2019 року серії НОМЕР_4 (а. с. 12-13).

Відповідно до довідки від 11 березня 2021 року № 14, виданої сектором культури Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, середній заробіток ОСОБА_1 за вересень - грудень 2020 року становив 10359,21 грн.

Згідно з частинами другою та третьою статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зменшення раніше встановленого розміру аліментів можливе за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я платника аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що розмір аліментів, визначений судом, є непосильним для нього, оскільки змінився його сімейний стан, він перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 . Від шлюбу у нього народилась ще двоє дітей, крім того, дружина також перебуває на його утриманні, оскільки знаходиться у декретній відпустці та доглядає за дитиною.

Отже, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану ОСОБА_1 в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, що відповідно до положень статті 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх видів доходів (заробітку) позивача щомісячно, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав усіх неповнолітніх дітей.

Також, суд враховує, що ОСОБА_2 перебуває в іншому шлюбі і не сама утримує дочку ОСОБА_3 , чого відповідачка не спростувала.

Ураховуючи вищевикладене, зокрема зміну сімейного стану та погіршення матеріального становища платника аліментів та зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду, визначивши такі в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд присуджує стягнення аліментів з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на викладене, зустрічний позов ОСОБА_2 в частині розміру стягуваних аліментів задоволенню не підлягає, оскільки в цій частині задоволений первісний позов.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 за зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_1 на її користь додаткових витрат на утримання доньки щомісяця по 300,0 грн для розвитку музичних здібностей, оплати навчання та достойного розвитку, то суд виходить з такого.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду.

Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (розвиток здібностей), що потребує додаткових матеріальних витрат. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

ОСОБА_2 зазначає про здібність дитини до вивчення музичного мистецтва. Донька навчається у 3 класі Бурштинської міської музичної школи, бере участь та є переможницею у музичних конкурсах та фестивалях, що підтверджується довідкою зі школи та копіями дипломів (а. с. 34, 44-62), а тому потребує додаткових коштів на розвиток її музичних здібностей. Крім того, зазначила, що донька постійно хворіє. Вона купує ліки для підтримання її здоров`я. Також здійснює витрати на придбання одягу та продуктів харчування, які складають чималу суму. Зазначає, що донька навчається у гімназії у м. Бурштині та кожен день витрачає кошти на проїзд до навчального закладу.

Суд звертає увагу, що додаткові витрати не є додатковим стягненням аліментів на утримання дитини. Аліменти необхідні для того, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

У Постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6- 1489цс17 йдеться про те, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Відповідно до копії довідки від 07 червня 2021 року № 1, виданої Бурштинською міською дитячою музичною школою, підтверджується те, що ОСОБА_3 навчається у Бурштинській міській дитячій музичній школі і здійснює оплату за навчання у розмірі 200 грн в місяць (150 грн скрипка та 50 грн додатковий інструмент фортепіано) (а. с. 34).

Отже, додаткові витрати для розвитку музичних здібностей дитини у розмірі по 200,0 грн щомісячно підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають стягненню.

Таким чином, суд, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, закріпленому в статті 141 СК України, та з урахуванням наданих ОСОБА_2 доказів, дійшов висновку, що частина понесених позивачкою додаткових витрат на оплату навчання доньки у музичній школі підлягає стягненню з відповідача у розмірі половини витрачених коштів, а саме в розмірі 100,0 грн щомісячно.

Що стосується додаткових витрат для оплати за навчання та достойного розвитку, суд зазначає наступне.

Витрати на проїзд до навчального закладу, придбання продуктів харчування, одягу та взуття не є додатковими витратами на дитину, оскільки це не викликано особливими обставинами у розумінні статті 185 СК України, а відноситься до звичайних витрат для забезпечення нормальних матеріальних умов життя дитини, що передбачені стягненням аліментів з батька дитини, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Таким чином, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 180-185, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити повністю.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини.

З часу набрання законної сили судовим рішенням у цій справі стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Визначений розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно по 100 (сто) гривень 00 копійок для розвитку музичних здібностей.

У іншій частині зустрічного позову відмовити.

З часу набрання законної сили судовим рішенням у цій справі припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів за рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2011 року.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним: ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ