Провадження № 2/638/4767/21
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають дитину, яка знаходиться на її утриманні, відповідач допомагає нерегулярно, дитина потребує коштів на розвиток, а також знаходиться на диспансерному обліку у окуліста, що потребує матеріальних затрат. Позивач додатково зазначила, що на праві власності у відповідача є автомобіль та квартира.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, вважав можливим розглянути справу за відсутності інформації з ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова про доходи ОСОБА_2 ; відповідач пояснив, що позовні вимоги визнає частково в розмірі 3000 грн, не відмовляється допомагати дитині, проте заявлена сума є завеликою, він спілкується з дитиною та проводить з нею достатню кількість часу, працює керівником ТОВ «Вентпромсервіс», має заробітну плату в розмірі 6000 грн, має батьків похилого віку, яким також допомагає фінансово, має на утриманні ще одну дитину, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, а також у власності є автомобіль 2011 р.в. та однокімнатна квартира.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ч.1 та ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Згідно з частинами 1,2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний, інвалідності немає, працює на посаді керівника ТОВ «Вентпромсервіс», що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, має на утриманні дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , посилання про наявність на утриманні батьків документально не підтверджено.

Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що дитина позивача проживає разом із нею та перебуває на її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов`язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини правомірними.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків дохід відповідача за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2021 року склав 109 626, 7 грн.

Згідно положень ст. 180 СК України обов`язок утримувати дітей лежить на обох батьках.

Згідно вимогам ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум, необхідний для нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, дітей становить віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Заявлений позивачем розмір аліментів, які вона просить стягнути з відповідача, є більшим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Заявляючи вимоги про стягнення аліментів у розмірі 5000 грн позивач обґрунтовує це тим, що коштів позивача не достатньо для утримання дитини, також дитина відвідує заняття з фізики « ОСОБА_5 », що підтверджується довідкою від 29.01.2021, навчається в школі роботехніки та згідно консультативного висновку від 25.02.2021 року у дитини наявні вади зору.

Виходячи з норм ст. 185 СК України, витрати на вищевказані послуги суд не вважає витратами, які входять до складу аліментів, за своєю природою вони відносяться до додаткових витрат на дитину, що обумовлені розвитком її здібностей, хворобою тощо.

Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму на дітей, суд приходить до висновку в частині стягнення аліментів на утримання дитини, слід задовольнити частково та стягувати аліменти із відповідача на утримання дитини в примусовому порядку в розмірі 3000 грн щомісячно з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивачем не наведено обґрунтованості заявленого розміру аліментів у розмірі 5000 грн щомісячно, не наведено розрахунку щомісячних витрат та доказів їх здійснення.

При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 180-185 СК України, ст.ст.12,13,63,141, 264,265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована: АДРЕСА_2 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) грн щомісячно на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 02.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 28.10.2021 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин