Справа № 367/4631/21
Провадження №2/367/4642/2021
УХВАЛА

Іменем України

07 жовтня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Шаповала О.О.,

розглянувши під час підготовчого засідання у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться вказана справа.

07 жовтня 2021 року до суду надійшла спільна заява від позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди у даній справі, до заяви долучено підписану сторонами мирову угоду. Позивач та відповідач вказують, що наслідки укладення мирової угоди їм роз`яснені та зрозумілі.

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просили проводити розгляд справи без їх участі, подану 07 жовтня 2021 року мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили затвердити.

Дослідивши подану заяву та укладену сторонами мирову угоду, суд дійшов висновку, що заява про затвердження мирової угоди підлягає задоволенню, у зв`язку з чим провадження у справі належить закрити з наступних підстав.

Так, за змістом ч. 7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Вивченням укладеної сторонами мирової угоди встановлено, що її умови не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, і тому подана угода підлягає затвердженню, а провадження у справі підлягає закриттю.

При цьому, суд враховує, що за змістом ч.1 ст.207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Судом враховано, що ОСОБА_1 , а також відповідач у справі ОСОБА_2 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 .

Як видно із матеріалів справи, а саме, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 серпня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Харченко Є.В., реєстровий номер 429, ОСОБА_1 належить 2/3 частини будинку. Також на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 лютого 2021 року, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Харченко К.В., реєстровий номер 114, ОСОБА_1 належить 1/6 частина цього будинку. Наведене підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 серпня 2019 року №429, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 лютого 2021 року №114, інформаційною довідкою з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 лютого 2021 року №110, 1/6 частина будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 лютого 2021 року, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Харченко К.В., реєстровий номер 110, належить ОСОБА_2 .

Станом на час звернення до суду будинок АДРЕСА_1 має 75,9 кв.м загальної площі, 50,8 кв.м - житлової та 22,3 кв.м допоміжної площі. Будинок розміщений на неприватизованій земельній ділянці. Складається з приміщень по плану І коридор площею 2,8 кв.м, 1-1 коридор площею 5,0 кв.м, 1-2 житлова кімната площею 10,9 кв.м, 1-3 житлова кімната площею 17,9 кв.м, 1-4 житлова кімната площею 11,5 кв.м, 1-5 житлова кімната площею 10,5 кв.м, 1-6 передпокій площею 9,7 кв.м, 1-7 кухня площею 4,7 кв.м, 1-8 санвузол площею 2,9 кв.м, що підтверджується технічним паспортом на будинок.

Враховуючи, що частка, яку успадкував ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 є незначною і не може бути виділена в натурі; спільне володіння і користування будинком між позивачем та відповідачем є неможливим.

Суд враховує, що правовідносини, які виникли між сторонами, і які сторони врегулювали у спосіб укладення мирової угоди щодо припинення права на частку в спільному майні, Цивільним кодексом України, і умови мирової угоди не суперечать чинному законодавству.

Згідно ч.1 ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Частиною першою статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні.

Встановлено, що спірна квартира, є неподільною річчю, знаходиться у спільній частковій власності сторін, спільне володіння і користування якою є неможливим, тому вирішення даного спору саме шляхом виділу і виплати грошової компенсації належної відповідачу частки квартири не буде порушувати та обмежувати права й інтереси останнього та буде відповідати інтересам усіх сторін по справі.

Відповідно до п.п.3,4 п.6 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 4.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при неможливості виділу частки в натурі, що виділяється, присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий у даному населеному пункті чи місцевості.

П. 5 цієї ж постанови передбачено, що в окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і за відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник у будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею.

Також суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 142, 197, 200, 207, 255, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та відповідачем ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) по справі № 367/4631/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні, які з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, уклали мирову угоду про наступне.

1. Сторони у справі визнають, що: частка ОСОБА_1 у праві часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 становить 5/6; частка ОСОБА_2 у праві часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 становить 1/6.

2. ОСОБА_2 визнає, що його частка у праві спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 є незначною, не може бути виділена в натурі; спільне володіння і користування будинком є неможливим.

3. ОСОБА_2 згоден на припинення та передачу права на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та отримання від ОСОБА_1 грошової компенсації вартості цієї частини будинку у сумі 144 000 (сто сорок чотири тисячі) гривень і визнає, що таке припинення не завдасть будь-якої шкоди його інтересам.

4.Сторони дійшли згоди, що за ОСОБА_1 визнається право власності на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1 .

5.На час підписання мирової угоди ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/6 частини будинку АДРЕСА_1 в сумі 144 000 (сто сорок чотири тисячі) гривень та не має будь-яких майнових претензій до ОСОБА_1 .

6.Дана мирова угода є підставою для реєстрації у встановленому законодавством порядку права власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1 .

7.Сторони у справі свідчать, що мирову угоду вони уклали, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, мирова угода не суперечить вимогам закону, не порушує їх прав та інтересів як сторін у справі.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні - закрити, у зв`язку із затвердженням судом мирової угоди.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до положень ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути пред`явлена для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень протягом трьох років.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Ю.В. Кравчук