Справа №443/1567/21
Провадження №2/443/1330/21
РІШЕННЯ

іменем України

20 жовтня 2021 року Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Сливки С.І.,

при секретарі Кушнір М.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі 2510 гривень щомісячно починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Позовні вимоги мотивує тим, що їх з відповідачем дочка навчається на у Державному навчальному закладі «Львівське вище професійне училище торгівлі та сфери послуг». Дочка навчається на денній формі навчання та не має змоги працевлаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач на даний час офіційно не працює та одержує нерегулярний, мінливий заробіток. Зважаючи на мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі розміром 2510,00 грн.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 04.10.2021 року відкрито провадження у справі.

18.10.2021 року відповідач подав відзив на позов, згідно якого позов визнає частково, а саме згідний платити аліментти у розмірі 1250 грн., мотивуючи тим, що він ніде офіціно не працює, отримує нерегульрний дохід, а також він вдруге одружився, у нього на утриманні знаходиться неповнолітній син. Крім того, зазначає, що позивачем не доведено розмір витрат, які вона несе у зв`язку із навчанням дочки.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовні заяві.

Представник відповідача - адвокат Цюмрак М.Д. у судовому засіданні позов заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, додатково зазначив, що позивачка не надала жодних доказів щодо можливості його довірителя сплачувати аліменти.

Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який розірвано 15.07.2008 року що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.5).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 досягла повноліття.

ОСОБА_3 навчається у ДНЗ «Львівське вище професійне училище торгівлі та сфери послуг» ІІІ атестаційного рівня в групі №42, що підтверджується довідкою №429 від 31.08.2021 року виданою ДНЗ «Львівське вище професійне училище торгівлі та сфери послуг» (а.с.10). Термін навчання з 01.09.2021 по 31.12.2022.

Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 СК України.

Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.3, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду.

Як вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_2 (а.с.33-34), останній запис у трудовій книжці зроблено 30.07.2010 року про звільнення з роботи.

Крім того, ОСОБА_2 вдруге одружився та має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження (а.с.31-32).

При цьому, той факт, що відповідач офіційно не працевлаштований і має на утриманні неповнолітнього сина, не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання інших дітей, в тому числі і повнолітніх, які продовжують навчання та не може свідчити про неможливість платити аліменти утримувати повнолітню дитину.

З огляду на те, що дочка відповідача, після досягнення нею повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, відповідач є працездатним, зобов`язаний утримувати дочку до закінчення нею навчання, частково визнав позов, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими.

Одночасно, позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір витрат, які вона несе, у зв`язку із навчанням дочки.

Разом з тим, з огляду на наявність у відповідача інших утриманців, зважаючи обов`язок обох батьків утримувати дітей та те, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з навчанням, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на період навчання доньки, в розмірі 1255 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 28.09.2021 року на весь час навчання до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1255 гривень щомісячно, починаючи з 28.09.2021 року на весь час навчання до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка