Справа № 727/6397/20
Провадження № 2/727/251/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Заверусі Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстровані та постійно проживають вона, її чоловік ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4

ЇЇ квартира розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку.

Власником квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , які знаходяться на четвертому поверсі над її квартирою, є відповідачка ОСОБА_2 .

В період з 09.11.2019 року по 03.03.2020 року відбувалися систематичні затоплення приміщення її квартири, про що складалися акти.

Вона неодноразово повідомляла відповідачку про відшкодування в добровільному порядку шкоди у зв`язку із затопленнями квартири, однак відповідачка шкоду не відшкодувала.

13.03.2020 року вона уклала договір з СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» з метою проведення будівельно-технічної експертизи. Відповідно до висновку від 23.03.2020 року, вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 для усунення наслідків її залиття, станом на час проведення дослідження, з урахуванням опосередкованих цін на будівельні матеріали, із застосуванням комп`ютерного програмного забезпечення - програмного комплексу ІВК (1.914.0222), що відповідає ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, становить 17153,22 грн., в тому числі ПДВ 2858,87 грн.

Крім того, внаслідок дій відповідачки їй завдано моральну шкоду в сумі 10000 грн., яка полягає в тому, що вона працює лікарем-терапевтом вищої категорії зі стажем роботи понад 28 років. Нею щоденно здійснюється прийом громадян в приміщенні поліклініки, а в деяких випадках шляхом виїзду по місцю проживання громадян. Після закінчення робочого часу, замість відпочинку, вона змушена здійснювати дії по прибиранню наслідків затоплення, проводити сушку речей, чим порушено її соціально-побутовий спосіб життя та позбавлено можливості належним чином користуватися житлом.

Внаслідок залиття квартири, їй зіпсовано 12.12.2019 року день народження, Новий рік, Різдво та інші державні свята. Вона постійно перебуває в затяжній психологічній депресивній ситуації, оскільки не може використовувати своє житло в спокійному режимі.

А тому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь майнову шкоду в сумі 17153,22 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн., витрати за проведення експертизи в сумі 2520 грн. та судові витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 серпня 2020 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачці строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачці надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та у відповіді на відзив, просив задовольнити позовні вимоги. Доповнив, що позивачка на даний час ремонтні роботи по відновленню приміщень квартири після залиття, не проводила.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Доповнила, що проблеми із замоканням почались в 2019 році. На неї складались акти. В 2021 році розбили стіну і знайшли причину залиття, а саме в стіні протікала труба каналізації. Під час складання актів про залиття, її не запрошували.

Представники відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві на позов, просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він працює сантехніком в ПП «Ремжитлосервіс». Відповідачка звернулась до нього з приводу перевірки її квартири на можливість затоплення сусідів знизу. Він 24.08.2020 року обстежив в квартирі відповідачки всі комунікації, однак протікання води не виявив. Сусіди знизу їх до своєї квартири не впустили. Потім вони знайшли в стіні, що тріснула каналізаційна труба. Вини відповідачки в цьому немає. Він не обслуговує вказаний будинок, його лише найняли для ремонту.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він в 2019 році проводив ремонт в квартирі відповідачки і чув, що були скарги на затоплення нижньої квартири. Він дивився і не бачив, де тече вода, замокань не було. Коли відвідували квартиру внизу, то там були замокання і потьоки, однак страшного нічого не було. Причиною замокання стала тріснута труба каналізації в стіні у ванній кімнаті відповідачки.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_4 . Вона була в 2019-2020 роках в квартирі АДРЕСА_5 . Ніякі документи вона не підписувала, в акті від 02.03.2011 року не її підпис. Вона не бачила в квартирі позивачки замокання чи здуття підлоги. В квартирі відповідачки слідів замокання не було. Коли там була, то стіни були вологі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідачки, представників відповідачки, свідків, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.16).

Квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної часткової власності відповідачці ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.87).

В період з 09.11.2019 року по 03.03.2020 року квартиру позивачки було неодноразово затоплено.

Зокрема, згідно з актами від 09.11.2019 року (а.с.28зв.), від 12.12.2019 року (а.с.28), від 15.12.2019 року (а.с.27зв.), від 07.01.2020 року (а.с.27), від 18.01.2020 року (а.с.26зв.), від 29.01.2020 року (а.с.26), від 02.03.2020 року (а.с.25зв.), від 03.03.2020 року (а.с.25), в квартирі позивачки намокла стеля, по швам підтікає вода з потраплянням води на електропровідну мережу, намокли стіни та паркет, водою залито диван, килим, комп`ютер, хатні речі. Після замокання кімнати, перебування там із-за вологості і запаху вапна неможливе.

Як вбачається з акту від 24.08.2020 року (а.с.89), сантехнік ОСОБА_5 обстежив всі комунікації в квартирі відповідачки, протікання не виявлено.

Відповідно до акту від 31.12.2019 року (а.с.90), при огляді квартири відповідачки не встановлено протікання води та водо-каналізаційних мереж в ванній кімнаті.

Згідно з довідкою ТОВ НВП «Евріка» №150 від 27.11.2019 року (а.с.120), при обстеженні квартири АДРЕСА_1 виявлено протікання на стелі водопровідної каналізації з квартири АДРЕСА_6 поверхом вище під час користування душовою кабіною чи умивальником у ванній кімнаті. Для вияснення причин затоплення співробітниками ТОВ НВП «Евріка» було проведено експеримент щодо включення води в душовій кабіні і в умивальнику квартири АДРЕСА_6 , після чого в квартирі АДРЕСА_5 зі стелі в кімнаті почала капати вода. Після відключення подачі води у ванній кімнаті в квартирі АДРЕСА_6 , залиття стелі в квартирі АДРЕСА_5 з часом припинилось. Водопровід та каналізаційна мережа сховані під облицювальною плиткою в стіні та підлозі ванної кімнати квартири АДРЕСА_6 та не є видимими зовні. За попереднім висновком протікає каналізація, яка схована в підлогу та стіну ванної кімнати АДРЕСА_6 . Для остаточного висновку є необхідність розкрити схований каналізаційний трубопровід у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_6 .

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної статті ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до акту від 23.02.2021 року та фототаблицею до нього (а.с.137-141), з метою встановлення причини залиття стіни в квартирі АДРЕСА_5 , здійснено часткове розбирання стіни приміщення ванної кімнати квартири АДРЕСА_6 . Виявлено пошкодження труби вмонтованої в стіну ванної кімнати в квартирі АДРЕСА_6 , з якої просочувалась вода. Пошкоджену частину труби замінено на нову, водопостачання у ванній кімнаті відновлено.

Згідно з висновком №188 будівельно-технічної експертизи від 23.03.2020 року (а.с.33зв.-37), вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 для усунення наслідків її залиття, станом на час проведення дослідження, з урахуванням опосередкованих цін на будівельні матеріали, із застосуванням комп`ютерного програмного забезпечення - програмного комплексу ІВК (1.914.0222), що відповідає ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, становить 17153,22 грн., в тому числі ПДВ 2858,87 грн.

Суд вважає, що посилання відповідачки у відзиві на позов на те, що вказаний висновок експерта є неналежним доказом вартості шкоди адже експерт не попереджений про кримінальну відповідальність є безпідставним, оскільки експерт попереджений про кримінальну відповідальність, про що зазначено у висновку експерта та міститься підпис експерта (а.с.33зв.).

Як встановлено судом, причиною залиття квартири позивачки стало пошкодження труби вмонтованої в стіну ванної кімнати квартири відповідачки, тому, суд вважає, що з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 необхідно стягнути майнову шкоду в сумі 14294,35 грн. При визначенні майнової шкоди суд враховує те, що на даний час позивачкою не проводились ремонтні роботи в квартирі по усуненню наслідків залиття, що підтвердив представник позивачки в судовому засіданні, а тому відсутні підстави для стягнення ПДВ в сумі 2858,87 грн., оскільки суду не відомо, чи позивачка для ремонту своєї квартири буде звертатися до будівельної фірми, яка сплачує ПДВ, чи до приватних майстрів, які його не сплачують.

Також, суд вважає, що з відповідачки та користь позивачки необхідно стягнути витрати за проведення експертизи в сумі 2520 грн., що підтверджується рахунком №36 від 13.03.2020 року (а.с.33).

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, з вини відповідачки ОСОБА_2 відбулось затоплення квартири позивачки, внаслідок чого позивачці завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що порушився її звичний спосіб життя, внаслідок відпочинку після роботи, вона змушена була здійснювати дії по прибиранню наслідків затоплення, які відбувались систематично, вона перебувала в затяжній психологічній депресивній ситуації, що призвело до погіршення її психологічного стану.

Суд вважає, що оскільки позивачці завдано моральної шкоди з вини відповідачки, то вона повинна її відшкодувати згідно з вимогами ст.23 та ст.1167 ЦК України, а тому з відповідачки на користь позивачки належить стягнути моральну шкоду, яку, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд оцінює в сумі 2000 грн., задовольнивши частково позовні вимоги в цій частині.

Також, враховуючи розмір задоволеного позову, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 1121,04 грн. (700,64 грн. + 420,40 грн.), що підтверджується квитанціями (а.с.57, 62).

Крім того, позивачка мала сплатити за позовну вимогу в частині стягнення майнової та моральної шкоди кошти в сумі 840,80 грн., однак сплатила кошти в сумі 1681,60 грн., а тому кошти в сумі 840,80 грн. (1681,60 грн. - 840,80 грн.) необхідно повернути позивачці як зайво сплачені.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що з відповідачки на користь позивачки належить стягнути майнову шкоду в сумі 14294,35 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн., задовольнивши частково позовні вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 14294 (чотирнадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 35 (тридцять п`ять) коп., моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) грн., а всього 16294 (шістнадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 35 (тридцять п`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення експертизи в сумі 2520 (дві тисячі п`ятсот двадцять) грн. та судовий збір у сумі 1121 (одна тисяча сто двадцять одна) грн. 04 (чотири) коп.

Зайво сплачену суму судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп. по квитанції № 2045-5372-5564-8732 від 07.08.2020 на рахунок UA0024003, де платником вказана ОСОБА_1 по цивільній справі - повернути ОСОБА_1 .

Рішення суду в цій частині для виконання надіслати відповідному органу.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 27 жовтня 2021 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: