печерський районний суд міста києва
Справа № 757/667/20-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Печерський районний суд міста Києва

суддя: Матійчук Г.О.,

секретар судового засідання: Сеньковська В.Я.,

справа № 757/667/20-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання договорів, стягнення суми вкладів та штрафних санкцій,

представник позивача: адвокат Терновий Р.Б.

представник відповідача: Куценко О.В., Кахраманов Р.Н.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивач, в особі свого представника адвоката Тернового Р.Б., звернувся до суду із вказаним позовом до АТ КБ «ПриватБанк», в якому просить розірвати укладені між ним та банком договори банківських вкладів:

- №SAMDN4724 від 05.11.2009 року та стягнути за цим договором 85 000 доларів США вкладу, 112 074,24 доларів США процентів (13%) за період з 05.11.2009 по 25.12.2019 р.р.;

- №SAMDN8603 від 12.11.2010 року та стягнути за цим договором 95 000 доларів США вкладу, 61 170,20 доларів процентів (13%) за період з 12.11.2010 по 25.12.2019 р.р.;

- №SAMDN5013 від 01.03.2012 року та стягнути за договором 102 000 доларів вкладу, 63 826,84 долари США проценти (13%) за період з 01.03.2012 по 25.12.2019 р.р. та відшкодувати судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що 05.11.2009 р., 12.11.2010 р. та 01.03.2012 р. між ним та відповідачем укладені договори банківського вкладу №SAMDN4724, № SAMDN8603, №SAMDN5013.

За умовами договорів №SAMDN4724, № SAMDN8603 строк вкладу склав 3 місяці з процентною ставкою 7,75 % річних, суми вкладів 85 000 та 93 000 доларів США.

За умовами договору №SAMDN5013 строк вкладу становив 6 місяців з процентною ставкою 8 % річних, сума вкладу 102 000 доларів США.

Положеннями п.п. 6,7 кожного з договорів передбачено пролонгацію, у разі якщо вкладник по закінченню строку вкладу не заявив про відмову від продовження строку.

За положеннями п. 16 договору банківського вкладу №SAMDN4724 від 05.11.2009 року, п. 7 банківського вкладу № SAMDN8603 від 12.11.2010 року, п. 16 договору банківського вкладу №SAMDN5013 від 01.03.2012 року вбачається, що сторони мають право достроково розірвати договір, повідомивши про це другу сторону за два банківських дні до дати розірвання.

09.12.2019 року він повідомив банк про небажання продовжувати строк дії договорів, просив повернути суму вкладів та нараховані за договорами відсотки шляхом видачі коштів в касі банку.

Проте відповідач його звернення залишив без задоволення.

В зв`язку з чим він звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою від 13.01.2020 року суд відкрив провадження у справі та, з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, вирішив її розглянути за правилами позовного (загального) провадження та призначив підготовче судове засідання на 11.03.2020 року.

19.02.2020 року від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в зв`язку з відсутністю предмета спору. Зокрема відповідач зазначає, що договори №SAMDN4724 від 05.11.2009 року, № SAMDN8603 від 12.11.2010 року та №SAMDN5013 від 01.03.2012 року є припиненими на підставі заяв позивача та останньому були виплачені кошти за ними 12.11.2010 р., 23.05.2011 року та 04.03.2011 року (а.с. 34-35).

Ухвалою від 03.08.2020 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у відповідача АТ КБ «ПриватБанк» по договору банківського вкладу «Депозит VIP» №SAMDN4724 від 05.11.09 р. - виписку по рахунку до вказаного договору за весь період дії договору; платіжне доручення (із підписом ОСОБА_1 ) про виплату ОСОБА_1 12.11.10 р. грошових коштів за вказаним договором банківського вкладу; витребувано у відповідача по договору банківського вкладу «Депозит VIP» №SAMDN03 від 12.11.10 р. - виписку по рахунку до вказаного договору за весь період дії договору; платіжне доручення (із підписом ОСОБА_1 ) про виплату ОСОБА_1 23.05.11 р. грошових коштів за вказаним договором банківського вкладу, витребувано у відповідача по договору банківського вкладу «Депозит VIP» №SAMDN013 від 01.03.12 р. - виписку по рахунку до вказаного договору за весь період дії договору; платіжне доручення (із підписом ОСОБА_1 ) про переведення грошових коштів в сумі 106 107, 88 доларів США на інший рахунок клієнта № НОМЕР_1 за договором №SAMDN1937, витребувано у відповідача копію договору SAMDN1937; виписку по рахунку № НОМЕР_1 за весь період дії договору.

На виконання ухвали суду від 03.08.2020 року відповідач надав:

-до банківського вкладу «Депозит VIP» №SAMDN4724 від 05.11.09 р. - видатковий касовий ордер №А1112YC8XP від12.11.2010 року, на підтвердження виплати грошових коштів у розмірі 93 000 доларів США;

-по договору банківського вкладу «Депозит VIP» №SAMDN03 від 12.11.10 р. - копію заяви ОСОБА_1 від 23.05.2011 року про виплату коштів за депозитним договором, а також видатковий касовий ордер №B0523T1U4X від 23.05.2011 року, на підтвердження виплати грошових коштів в сумі 96 599,59 доларів США;

-по договору банківського вкладу «Депозит VIP» № SAMDN013 від 01.03.12 р. - виписку по рахунку № НОМЕР_2 , що підтверджує перерахунок 106 170,88 доларів США на рахунок № НОМЕР_1 (Договір № SAMDN1937); меморіальний валютний ордер D0304VER74 від 02.03.2013 року.

-по договору SAMDN1937 - виписку по рахунку № НОМЕР_1 , що підтверджує банківську операцію на суму 106 170,88 доларів США.

В підготовчому судовому засіданні 21.09.2020 року представником позивача збільшено позовні вимоги, шляхом подання заяви про зміну предмету позову, а саме доповнено позовні вимоги новою вимогою про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» 106 170,88 доларів США за договором банківського вкладу № SAMDN1937 (а.с. 86-87).

Ухвалою суду від 25.09.2020 року частково задоволено клопотання адвоката Тернового Р.Б. про повторне витребування доказів. Витребувано від АТ КБ «ПриватБанк»:

-по договору банківського вкладу «Депозит VIP» № SAMDN4724 від 05.11.09 р. - виписку по рахунку до вказаного договору за весь період дії договору; платіжне доручення (із підписом ОСОБА_1 ) про виплату ОСОБА_1 12.11.10 р. грошових коштів за вказаним договором банківського вкладу;

-по договору банківського вкладу «Депозит VIP» № SAMDN03 від 12.11.10 р. - виписку по рахунку до вказаного договору за весь період дії договору; платіжне доручення (із підписом ОСОБА_1 ) про виплату ОСОБА_1 23.05.11 р. грошових коштів за вказаним договором банківського вкладу;

-по договору банківського вкладу «Депозит VIP» № SAMDN013 від 01.03.12 р. - виписку по рахунку до вказаного договору за весь період дії договору; платіжне доручення (із підписом ОСОБА_1 ) про переведення грошових коштів в сумі 106 170, 88 доларів США на інший рахунок клієнта № НОМЕР_1 за договором SAMDN1937.

-копію договору SAMDN1937; виписку по рахунку № НОМЕР_1 до вказаного договору за весь період дії договору (а.с. 93-94).

04.11.2020 року від відповідача надійшов відзив на заяву позивача про зміну предмета позову, в якій відповідач заперечив збільшену позовну вимогу заявивши, що первісним предметом позову є договори банківського вкладу № SAMDN4724, №SAMDN8603, № SAMDN5013. За останнім договором, грошові кошти в сумі 102 000 долари США були переведені на інший рахунок клієнта за договором № SAMDN1937. Отже, заявляючи вимогу за цим договором, позивач просить стягнути подвійно одні й ті самі кошти, які були переведені на договір SAMDN1937 з іншого договору, який вже є предметом спору. Одночасно зазначає, що грошові кошти за договором № SAMDN1937 в сумі 106 170,88 доларів США в подальшому також були переведені на інші рахунки позивача та виплачені йому, на підтвердження чому надав: довідку від 29.10.2020 року, меморіальні ордери № D0304SH1T5 та № D03045SGX00 від 04.03.2013 р.р., виписки з внутрішньобанківської системи №1189, №6200, №005589 (а.с. 104-106).

08.02.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що договорами банківських вкладів, які він уклав з банком у 2009, 2010 та 2012 році не передбачено можливості перераховувати грошові кошти на інший вклад чи рахунок клієнта, передбачено лише видачу коштів вкладнику на руки. Заява про виплату вкладу і нарахованих відсотків є частиною договору і вона (заява) не містить вказівок про можливість переводу коштів. Сам факт наявності у нього (позивача) оригіналів договорів вкладів є доказом того, що ці договори не пред`являлись в банк для отримання коштів. В іншому випадку банк би вилучив оригінали договорів, позаяк в них міститься заява клієнта про видачу коштів. Оскільки оригінали не вилучені, а знаходяться у нього, відповідно банк не отримував його заяву про видачу готівки і відповідно її не видавав. Таким чином твердження банку про переведення коштів на інші рахунки є неспроможними. Крім того, твердження відповідача про переведення коштів на інші рахунки не містить точних дат вчинення цих операцій. Надані відповідачем меморіальні ордери не містять даних позивача та його підпису (а.с. 114-118).

Ухвалою суду від 08.02.2021 року витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» дані щодо всіх рахунків ОСОБА_1 , що відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» та виписки про рух коштів на рахунках; копії договорів SAMDN1937, SAMDN3658 та SAMDNWFD400; довідки про залишок коштів по вказаних договорах (а.с. 124).

На виконання ухвали суду від 08.02.2021 року відповідач повідомив, що по всіх рахунках позивача, що відкривались ним на території АР Крим інформація надана раніше в інших процесуальних документах. При цьому раніше повідомлялось про неможливість надання всіх документів банку (в т.ч. копій договорів SAMDN1937, SAMDN3658 та SAMDNWFD400), яка зумовлена обмеженим доступом до первинних документів (оригіналів договорів, касових документів) клієнтів Кримського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» через окупацію півострова (а.с.128-129).

26.04.2021 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову (а.с. 138-139) в якій збільшено позовні вимоги, а саме доповнено позов новими вимогами: стягнути з відповідача на його користь по договору банківського вкладу SAMDN2084 від 04.03.2013 року 2 307,99 доларів США; стягнути по договору банківського вкладу SAMDNWFD400 від 06.02.2014 року 53 178,22 долари США. В обґрунтування збільшення вимог позивач зазначив, що із наданої представником відповідача 15.03.2020 року довідки про залишки коштів на його (позивача) рахунках вбачається, що на депозитних рахунках № НОМЕР_3 міститься 2 307,99 долари США, розміщених по договору SAMDN2084; на рахунку № НОМЕР_4 міститься 53 178,22 долари США по договору SAMDNWFD400.

15.06.2021 року від відповідача надійшов відзив на заяву позивача про зміну предмета позову, в якій відповідач заперечив збільшені позовні вимоги вказавши, що банком виявлено факт наявності переведення боргу за депозитним договором № SAMDN2084 від 12.04.2021 року, за депозитним договором № SAMDNWFD400 від 12.04.2021 року з первісного боржника - АТ КБ «ПриватБанк» на нового боржника - ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» на підставі договору про переведення боргу №б/н від 17.11.2014 року (з урахуванням додаткової угоди до договору від 18.11.2014 року) та електронного додатку №1 (перелік депозитних договорів та договорів банківського обслуговування) до договору про переведення боргу від 17.11.2014 року. Отже внаслідок укладених договорів між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «ФК «Фінілон» та переведення боргу за зобов`язаннями банку щодо виплати за договорами, які є предметом спору у даній справі, відповідач не несе зобов`язань за такими договорами, а ТОВ «ФК «Фінілон» є новим боржником за цими зобов`язаннями. Отже належним відповідачем у справі є новий боржник (а.с. 156-166).

Ухвалою суду від 29.06.2021 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

01.07.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача на заяву про зміну предмета позову, в якій позивач заперечує факт та можливість переведення боргу без його, як кредитора, згоди. Зазначив, що не надавав боржнику (банку) своєї згоди на заміну боржника у зобов`язанні, як то передбачено ст. 520 ЦК України. А посилання банку на «мовчазну згоду» кредитора, безпідставне, як таке, що не передбачено законом. До того ж відповідач вказує на переведення боргу за договорами вкладів, які не є предметом даного позову, а саме: за договорами № SAMDN2084 від 12.04.2021 року та № SAMDNWFD400 від 12.04.2021 року, в той час, як предметом спору є договори: №SAMDN724 від 05.11.2009 р., № SAMDN603 від 12.11.2010 р., № SAMDN013 від 01.03.2012 р., № SAMDN1937 від 04.03.2013 р., №SAMDN2084 від 04.03.2013 р., №SAMDNWFD400 від 06.02.2014 р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши вступне слово учасників справи, безпосередньо дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно пункту 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Положення статті 1059 ЦК України врегульовують питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Відповідно до частини першої статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Діяльність відокремленого підрозділу відповідача на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя було припинено постановою Правління Національного банку України «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» від 6.05.2014 року № 260. Згідно з пунктом 5 цієї постанови банкам, серед яких зазначено й ПАТ КБ «ПриватБанк», визначено припинити діяльність відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

Згідно з пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492),банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8); договір банківського вкладу укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року № 174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний надати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибутковою касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі у вигляді паперового або електронного документа відповідно до законодавства, умов договору та згідно з внутрішньобанківськими правилами, правилами платіжної системи. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі її здійснення в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Статтею 1064 ЦК України установлено, що укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред`явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред`явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку.

Судом встановлено, що 05.11.2009 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу №SAMDN4724 «Депозит VIP», сума вкладу 85 000 доларів США, строк вкладу 12 місяців (з 05.11.2009 по 05.11.2010 р.р. включно), процентна ставка - 13 % річних; 12.11.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу №SAMDN603 «Стандарт», сума вкладу 93 000 доларів США, строк вкладу 3 місяці, процентна ставка - 7,75%; 01.03.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу №SAMDN013 «Депозит VIP», сума вкладу 102 000 доларів США, строк вкладу 6 місяців, процентна ставка 8 % річних (а.с. 14-22).

Положеннями п. 7 договору №SAMDN4724; п. 6 договору №SAMDN603; п. 7 договору №SAMDN013 передбачено пролонгацію, у разі якщо вкладник по закінченню строку вкладу не заявив про відмову від продовження строку його дії, він продовжується на той самий строк.

Крім того п. 7 договорів №SAMDN4724 та №SAMDN013 визначено, що у разі продовження строку дії вкладу, з урахуванням особливостей програмного забезпечення банка, останній має право без додаткових погоджень з клієнтом змінити номер вкладного рахунку. При цьому новий номер рахунку відображається у виписці по вкладу (а.с. 14, 20).

За положеннями п. 16 договору банківського вкладу №SAMDN4724, п. 7 банківського вкладу № SAMDN8603, п. 16 договору банківського вкладу №SAMDN5013 сторони мають право достроково розірвати договір, повідомивши про це другу сторону за два банківських дня до дати розірвання.

09.12.2019 року ОСОБА_1 повідомив АТ КБ «ПриватБанк» про своє небажання продовжувати строк дії договорів та просив повернути суму вкладів та нараховані за договорами відсотки, шляхом видачі коштів в касі банку (а.с.23-28).

Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 18.02.2020 р., поданої представником банку у формі клопотання про закриття провадження у справі, банк виплатив вкладнику грошові кошти (вклади та проценти) на підставі його заяв: 12.11.2010, 23.05.2011 р., 04.03.2011 р. (а.с. 34-35). За договором №SAMDN5013 кошти переведено на інший рахунок клієнта.

Однак суд критично оцінює вказану інформацію, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів виконання банком зобов`язань по спірними договорам.

Пунктом 5 всіх трьох договорів визначено, що операції по рахунках клієнта здійснюються по пред`явленню паспорта, договору та документа про внесення коштів в банк.

Отже, наявність у позивача договорів вкладів свідчить про неотримання останнім вкладів та нарахованих по них процентів.

Пунктом 13 договору №SAMDN5013 визначено, що дія договору припиняється з виплатою клієнтові всієї суми вкладу разом з процентами (а.с. 14). Всі операції по рахунку клієнта здійснюються по пред`явленню паспорта клієнта (п. 5).

Разом з тим, із наданих представником відповідача довідок (а.с. 36-39) вбачається, що 04.03.2013 року мала місце виплата коштів з переказом на інший рахунок клієнта - 1189 (угода SAMDN1937), сума 106 170,88 доларів США (а.с. 39).

Пунктом 7 договору №SAMDN5013 (останнє речення) передбачено, що банк має право змінити номер вкладного рахунку без укладання додаткових угод. При цьому новий номер рахунку відображається у виписці по вкладу (а.с. 14).

Отже, договори №SAMDN5013 та №SAMDN1937 є тотожними, оскільки стосуються однієї і тієї ж суми вкладу - 102 000 доларів США.

Із довідки відповідача від 29.10.2020 року (а.с. 107) видно, що сума вкладу з процентами в загальній сумі 106 176,69 доларів США з рахунку № НОМЕР_1 (договір SAMDN1937) була переведена на рахунки: № НОМЕР_3 (50 000 доларів) та № НОМЕР_5 (56 176,69 доларів), договір за цими рахунками - SAMDN3658.

В подальшому, згідно довідки відповідача від 15.03.2021 р. (а.с. 130) з депозитного рахунку НОМЕР_1 (угода № SAMDN1937) кошти переведені на рахунки № НОМЕР_3 (угода № SAMDN2084) (2 307,99 доларів) та НОМЕР_7 (угода № SAMDN3658) (розірвано 06.02.2014 р., кошти у сумі 53 178,22 доларів США виплачено через касу).

Отже, договори SAMDN1937, SAMDN2084, SAMDN3658 є тотожним з первісним договором №SAMDN5013, оскільки стосуються однієї суми вкладу (102 000 долари США).

В той же час виплата коштів позивачу за договором №SAMDN5013 не підтверджена належним чином. З доданих відповідачем до справи копій меморіальних ордерів №D0304SH1T5 (а.с. 108) та №D0304SGX00 (а.с. 109) не вбачається, що рахунки належать ОСОБА_1 .

Не вбачається аналогічної інформації і із меморіального ордеру №D0304VER74 (а.с. 79), видаткових касових ордерів №А1112YC8XP (а.с. 75), №B0523T1U4X (а.с. 77).

За нормами ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України (Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Отже меморіальний ордер є внутрішнім документом банку, а тому не може бути належним та достатнім доказом виплати позивачу коштів.

Касовий ордер - це первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси (див. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, Затверджене Постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 № 148).

За видатковим касовим ордером, видача готівки можлива за наявності паспорта клієнта, перевіреного оператором (касиром) банку.

Отже, твердження відповідача про отримання позивачем сум вкладів з процентами відповідачем не підтверджені.

Таким чином, договори №SAMDN4724, №SAMDN8603, №SAMDN5013 діяли з моменту їх укладення і до моменту волевиявлення вкладника припинити їх дію - 09.12.2019 року, з урахуванням їх пролонгації.

Однак відповідач заперечує існування договірних відносин з позивачем і не виконує зобов`язання щодо повернення належних позивачу коштів.

Періодами дії та пролонгації договорів, коли банк зобов`язався нараховувати та виплачувати відсотки є:

-договір №SAMDN4724, сума вкладу 85 000 дол. США, строк дії 12 місяців, відсоткова ставка 13 % річних, період дії з 05.11.2009 по 09.12.2019 р.р.;

-договір №SAMDN8603, сума вкладу 93 000 дол. США, строк дії 3 місяці, відсоткова ставка 7,75% річних, період дії з 12.11.2010 по 09.12.2019 р.р.;

-договір №SAMDN5013 (в подальшому SAMDN1937, SAMDN2084, SAMDN3658), сума вкладу 102 000 дол. США, строк дії 6 місяців, відсоткова ставка 8 %, період дії договору з 01.03.2012 по 09.12.2019 р.р.

Згідно розрахунків зроблених судом станом на 09.12.2019 р. невиплачена сума вкладів становить 280 000 доларів США, нараховані відсотки по договорам:

-№SAMDN4724 - 111 589,86 доларів США (85 000 х 13 х 3686/днів/ ? 365 ? 100);

-№SAMDN8603 - 65 440,15 доларів США (93 000 х 7,75 х 3314/днів/ ? 365 ? 100);

-№SAMDN5013 - 63 469,15 доларів США (102 000 х 8 х 2839/днів/ ? 365 ? 100).

Загальна сума вкладів з відсотками становить 520 499,16 доларів США (280 000 + 111 589,86 + 65 440,15 + 63 469,15).

Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на те, що у зв`язку з окупацією території Автономної Республіки Крим він не може перевірити інформацію щодо спірних банківських договорів не є переконливими, оскільки договір банківського вкладу був укладений безпосередньо з ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридичною особою, а не його філією (кримською або будь-якою іншою). Відтак у відповідача повинна бути наявна вся необхідна інформація за вказаними договорами.

Стороною укладених договорів банківського вкладу є ПАТ КБ «ПриватБанк», отже згідно зі ст.ст. 526, 631, 651, 653, 1058,1075 ЦК України зобов`язання за договором має виконуватися саме відповідачем, як юридичною особою.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 1, Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у вказаній справі майном позивача є грошові кошти.

З огляду на зазначене, власник вкладів мав легітимні очікування на видачу останніх на його вимогу, тобто законні очікування щодо реалізації свого права власності.

Посилання відповідача на факт переведення боргу за депозитними договорами з первісного боржника - ПАТ КБ «ПриватБанк» на нового боржника - ТОВ «ФК «Фінілон» на підставі договору про переведення боргу №б/н від 17.11.2014 р. (з урахуванням додаткової угоди до договору від 18.11.2014 р.), укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «ФК «Фінілон», та електронного додатку №1 (перелік депозитних договорів та договорів банківського обслуговування) до договору про переведення боргу від 17.11.2014 р. є неспроможними з огляду на відсутність згоди кредитора про таке переведення, як то передбачено ст. 520 ЦК України.

Крім того таке переведення боргу позивач заперечив, зазначивши, що не надавав згоду на зміну боржника.

Вказаною статтею не визначено в якій саме формі має бути виражена згода кредитора, важливим фактором є лише підтвердження її наявності.

Отримання згоди від кредитора на заміну боржника пов`язано з тим, що для кредитора має вагоме значення, хто виконуватиме зобов`язання, адже різні боржники мають різну платоспроможність, сумлінність та інші індивідуальні характеристики, що прямо впливатиме не тільки на своєчасність, а й на ймовірність виконання зобов`язання.

Отже, виходячи з наведеного та враховуючи заперечення позивачем факту переведення боргу, банк не тільки не отримав згоду кредитора на таке переведення боргу, а й навіть не повідомив його про це.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та виходячи з наведених положень Закону, суд дійшов висновку, що доводи позивача про невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами від 05.11.2009 р., 12.11.2010 р. та 01.03.2012 р. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача сум банківського вкладу за вказаними договорами та відсотками за ними підлягають задоволено, втім не в заявленому позивачем обсязі по відсотках.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

В той же час, позивачем не вірно розраховані суми процентів, а тому суд наводить власні розрахунки і керується ними при ухвалені рішення.

Крім того, не підлягають задоволенню збільшені позовні вимоги, оскільки предмет цих вимог є однією і тією самою сумою вкладу, за договором №SAMDN5013, а отже задоволення цих вимог призведе до подвійного стягнення суми вкладу і процентів за цим договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язань за договорами.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що 05.12.2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Адвокатським об`єднанням «Інвікта» укладено договір про надання правової допомоги №1230. Між тим, позивачем не надано суду доказів оплати послуг адвоката за цим договором, а тому суд відмовляє у стягнення судових витрат на правову допомогу. Так само позивачем не доведено понесені поштові витрати в сумі 45 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь держави підлягає 10 520 грн.

Керуючись ст. ст. 551, 1064, 1066, 1074 ЦК України, ст. 12, 76, 81, 82, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання договорів, стягнення суми вкладів та штрафних санкцій - задовольнити частково.

Розірвати укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») договір банківського вкладу «Депозит VIP» №SAMDN4724 від 05.11.2009 року.

Розірвати укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») договір банківського вкладу №SAMDN8603 від 12.11.2010 року.

Розірвати укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») договір банківського вкладу №SAMDN5013 від 01.03.2012 року.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу по договору №SAMDN4724 від 05.11.2009 року в розмірі 85 000 доларів США та 111 589,86 доларів США процентів за вкладом.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу по договору № №SAMDN8603 від 12.11.2010 року в розмірі 93 000 доларів США та 65 440,15 доларів США процентів за вкладом.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу по договору № №SAMDN5013 від 01.03.2012 року в розмірі 102 000 доларів США та 63 469,15 доларів США процентів за вкладом.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в сумі 10 520,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», ЄРДПОУ 14360570, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Суддя Г.О. Матійчук