КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/9551/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі Довогополій А.В.

за участі:позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Сергеєва Євгенія Георгійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю.,

у цивільній справі №752/17797/2020 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовської Марини Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання електронних торгів недійсними та витребування майна.

в с т а н о в и л а :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В., ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовської М.А., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ПАТ «Дельта Банк», за результати розгляду якого просив:

- визнати недійсними електронні торги, проведені ДП «СЕТАМ» 27 березня 2020 року з продажу об`єкта нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним і скасувати протокол проведення електронних торгів № 471604 від 27 березня 2020 року, сформований ДП «СЕТАМ»;

- визнати недійсним і скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки, складений 10 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1166/13 від 25 лютого 2014 року;

- визнати недійсним і скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 309, видане 14 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською М.А.;

- витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

У квітні 2021 року представником позивача ОСОБА_1 - адвоката Сергеєва Є.Г. було подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 30679815, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ;

- заборони ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження однокімнатною квартирою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 30679815, в тому числі укладати будь-які угоди цивільно-правового характеру, передавати в іпотеку, обтяжувати іншим чином, отримувати під заставу цього майна грошові кошти;

- заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії і приймати будь-які рішення про державну реєстрацію (перереєстрацію) речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 30679815.

Обґрунтовуючи заяву тим, що 30 вересня 2013 рокуСолом`янським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення у справі № 2-1166/13, яким було задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 28 травня 2008 рокуу розмірі 1430411,69 грн. та понесені ним судові витрати в сумі 3219,00 грн.

28грудня 2019року приватним виконавцем Ляпіним Д.В. була винесена постанова про опис та арешт майна боржника, на підставі якої був проведений опис та накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала позивачу на праві власності на підставі договору міни від 27травня 2010 року.

У подальшому арештована квартира була передана на реалізацію шляхом здійснення електронних торгів.

19серпня 2020року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2013 року у справі № 2-1166/13, на виконання якого була відчуженаквартира позивача з прилюдних торгів, скасовано.

Разом з цим, 31 березня 2021 року відповідач ОСОБА_3 відчужив спірну квартиру ОСОБА_5 , уклавши договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. та зареєстрований в реєстрі за №423.

Таким чином, заявник вважав, що існує реальна загроза того, що ОСОБА_5 , як новий власник квартири може вчиняти дії, спрямовані на відчуження квартири, що істотно ускладнить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сергєєва Є. Г. про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача подавапеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Зазначаючи, що суд першої інстанції не пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір щодо квартири та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а також не перевірив наявність прямого зв`язку між предметом позову (витребування квартири на користь позивача) та заходами забезпечення позову, про які просив позивач.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні позивач та представникпозивача підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи будучи повідомленими про день і час її розгляду в судове засідання не з`явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб що не з`явилися в силу вимог передбачених положеннями ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції при розгляді справи було встановлено, що предметом заявлених позовних вимог у цій справі є визнання недійсними електронних торгів, проведених ДП «СЕТАМ» 27 березня 2020 року з продажу об`єкта нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ; визнання недійсним і скасування протоколу проведення електронних торгів № 471604 від 27 березня 2020 року, сформованого ДП «СЕТАМ»; визнання недійсним і скасування акту про реалізацію предмета іпотеки, складеного 10 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1166/13 від 25 лютого 2014 року; визнання недійсним і скасування свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 309, виданого 14 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською М.А.; витребування від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 однокімнатної квартиру АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що що обраний позивачем захід забезпечення позову є підміною рішення суду та у разі задоволення заяви про забезпечення позову, позивачем буде досягнуто мети майбутньої позовної заяви без вирішення спору по суті.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.(ч. 10 ст. 150 ЦПК України).

За роз`ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову, заявник зазначав, що існує загроза невиконання можливого рішення суду, оскільки він як позивач уже двічі звертався до суду із заявами про забезпечення позову, обґрунтовуючи їх тим, що існує реальна загроза того, що відповідач ОСОБА_3 як власник квартири, може вільно розпорядитися нею шляхом відчуження або передання її в іпотеку, що значно ускладнить поновлення порушеного права власності позивача у разі задоволення позову. Однак, двічі судом першої інстанції в рамках даної справи йому було відмовлено у задоволенні заяви. Це призвело до того, що відповідач ОСОБА_3 незважаючи на тривалий судовий процес щодо законності набуття ним квартири, здійснив її відчуження. 31 березня 2021 року був укладений договір купівлі-продажу посвідчений в установленому законом порядку. Слід зазначити, що квартиру за цим договором було продано за ціною яка є нижчою ціни її придбання ОСОБА_3 за результатами електронних торгів, як і об`єктивної реальної ринкової вартості квартири. При цьому в договорі зазначено, що на момент його укладення щодо квартири відсутні судові спори. Відтак вважав, що відчуження квартири відповідачем ОСОБА_3 під час вирішення судом спору щодо законності набуття ним даного майна, створило додаткові труднощі для позивача у вигляді необхідності залучити до участі у даній справі в якості співвідповідача нового власника квартири, тобто ОСОБА_5 ( подано клопотання про залучення в якості співвідповідача).

Враховуючи, що на адресу апеляційного суду судом першої інстанції при надходження апеляційної скарги позивача на ухвалу суду про відмову у забезпеченні позову були направлені матеріали справи з дотриманням положень п.15.10 Перехідних положень ЦПК України, то апеляційним судом було витребувано та досліджено при розгляді справи матеріали цивільної справи №752/17797/2020 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовської Марини Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання електронних торгів недійсними та витребування майна.

Які містять дані щодо укладення між відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , договору купівлі -продажу спірної квартири, а також клопотання позивача щодо залучення останнього в якості співвідповідача до участі в справі, яке судом першої інстанції не вирішено на час розгляду апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір щодо квартири, яка є предметом позову та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а також не перевірив наявність прямого зв`язку між предметом позову і заходами забезпечення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду ( реалізація майна чи підготовка до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Відтак висновки суду першої інстанції в частині того, що в результаті задоволення заяви позивача щодо забезпечення позову буде досягнуто мети поданої позовної заяви (визнання електронниих торгів недійсними та витребування майна) без вирішення спору по суті є такими що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи.

За таких обставин ухвала суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення з урахуванням положень ст. 376 ЦПК України про часткове задоволення заяви, а саме накладення забезпечення позову у вигляді арешту на спірну квартиру.

Колегія суддів вважає, що такі заходи забезпечення, як накладення арешту є спів мірними із заявленими позовними вимогами. І невжиття такого заходу забезпечення судом у даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених чи оспорюваних інтересів та прав позивача.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Щодо вимог позивача в частині забезпечення позову шляхом: - заборони ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження однокімнатною квартирою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 30679815, в тому числі укладати будь-які угоди цивільно-правового характеру, передавати в іпотеку, обтяжувати іншим чином, отримувати під заставу цього майна грошові кошти, то вони не підлягають до задоволення. Колегія суддів вважає, що вони є передчасними, так як судом першої інстанції на час розгляду заяви, а також на час перегляду справи в суді апеляційної інстанції не вирішено питання щодо процесуального статусу ОСОБА_5 .

У частині вимог щодо заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії і приймати будь-які рішення про державну реєстрацію (перереєстрацію) речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 30679815 , вони також не підлягають до задоволенням - так як саме прийняття судом рішення про накладення арешту на предмет спору ( квартиру), фактично унеможливлює вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо даного майна.

При цьому не позбавляючи власника права володіння та користування цим майном.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового судового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 368, 372, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Сергеєва Євгенія Георгійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення, за яким;

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: