СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10729/20

пр. № 2/759/1088/21

27 вересня 2021 року м.Київ Святошинський районний суд м. Києва

під головування судді Сенька М.Ф.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , секретаря судового засідання Щербини А.В., розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

До майна померлої в Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі 20.04.2012 року заведено нотаріальну справу №426/2012.

З огляду на нотаріальну справу вбачається, що із заявами про прийняття спадщини у визначені законом строки звернулись ОСОБА_5 - чоловік спадкодавиці, та ОСОБА_1 - син спадкодавиці, заповіту ОСОБА_4 не залишила.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2016 року, разом з іншим, було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання права власності. Судом визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 . Рішення, як це вбачається з його змісту, ухвалене в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , і засноване на факті належності спірного будинку подружжю ОСОБА_6 на праві спільнолї сумісної власності, як таке що набуте у шлюбі, відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України.

Разом з тим, державний нотаріус Основенко Л.М. також відмовила ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право спадщини за законом після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частину квартири АДРЕСА_2 , про що 23.06.2020 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова заснована на тому, що кооперативна квартира під час зареєстрованого шлюбу оформлена на ім"я чоловіка померлої, що унеможливлює видачу свідоцтва у нотаріальному порядку.

Тому, ОСОБА_1 30.06.2020 року заявив позов до ОСОБА_5 , за яким просив визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що спадкодавиця за життя набула право власності на 1/2 частку спірної квартири, а відтак це право має перейти до спадкоємців за законом в рівних частках.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді Миколаєць І.Ю. від 16.10.2020р., справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

На забезпечення позову ухвалою суду від 15.10.2020р. накладено арешт на спірну квартиру.

У звязку з відстороненням судді Миколаєць І.Ю. від здійснення правосуддя, справа прийнята до провадження цього складу суду, про що суддею 30.04.2021 року постановлена відповідна ухвала.

Відповідач ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До майна померлого в Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі 14.08.2020 року заведено нотаріальну справу №867/20.

З огляду на спадкову справу вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син спадкодавця ОСОБА_1 , і з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся ОСОБА_3 , до спадкової маси, разом з іншим, входить право власності спадкодавця на квартиру АДРЕСА_2 .

Тому, ухвалою суду від 12.07.2021 року в порядку правонаступництва після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ., до участі у справі в якості відповідача залучено ОСОБА_3 , підготовче провадження у справі продовжене.

Відповідач подав відзив, за яким просив в задоволенні позову відмовити, а також заявив про застосування до спору наслідків пропуску позивачем строків позовної давності.

Протокольною ухвалою суду від 27.09.2021 року підготовче провадження закрите, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач та його представник в судовому засіданні на вимогах позову наполягали, останній надав пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві, підстав для застосування до спору наслідків пропуску строків позовної давності не вбачали.

Відповідач просив в задоволенні позову відмовити, пославшись на те, що подружжя ОСОБА_6 за життя дійшли згоди щодо розподілу майна, а відтак спірна квартира належала ОСОБА_8 на праві особистої приватної власності. Крім того, відповідач наполягав на застосуванні судом наслідків спливу строків позовної давності.

Вислухавши сторони, дослідивши надані докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.06.1976 року (див. витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб) і до смерті останньої.

06 серпня 1982 року Виконавчим комитетом Київської міської Ради народних депутатів ОСОБА_5 було видано ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_2 , разом з членами сім"ї дружиною ОСОБА_4 , та сином ОСОБА_1 .

Вказаний будинок входить до складу Житлово-будівельного кооперативу "Лепсе-2".

За довідкою Житлово-будівельного кооперативу "Лепсе-2" ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_2 , пайовий внесок за квартиру ОСОБА_5 в сумі 7542 карбованця сплачено 10.12.1991 року в повному обсязі.

Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 14.10.2003 року на підставі наказу від 10.09.2003 року №1546-С ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про власність", в редакції чинній на час внесення пайового внеску за квартиру, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Майно, нажите подружжям за час шлюбу, відповідно до ст. 16 Закону України "Про власність", належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім`ю України.

Статтею 22 Кодекс про шлюб та сім`ю України було встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Тому, зважаючи на те, що спірна квартира в наступному була оформлена на ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що ця квартира належала подружжю ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що ОСОБА_6 за життя погодили поділ належного майна, оскільки така угода мала б бути оформлена письмово, як того вимагала ч.1 ст. 17 Закону України "Про власність" і така угода суду не надана.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до «Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, передбачалось оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески. Даними нормативними актами питання належності такого майна подружжю на праві спільної сумісної власності не регламентувалось, а відповідно цими органами не перевірялось.

Отже, суд знаходить доведеним, що ОСОБА_4 , за життя, набула право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , а відповідно це право має перейти до її спадкоємців, в порядку спадкування за законом на підставі ст.ст. 1218, 1261, 1267, 1268, 1270 ЦК України.

Разом з тим, наведене дає суду підстави погодитись з нотаріусом, що оформити таке право позивач може лише в судовому порядку. Обраний позивач спосіб поновлення порушеного права, передбачено ст. 16 ЦК України.

До того ж, саме в такому порядку та за цих же підстав, позивачем набуто право власності на на 1/4 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належав подружжю ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, на що вказує зміст рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2016 року.

Доводи відповідача про те, що позивач пропустив строки позовної давності на звернення до суду з цим позовом є надуманими, оскільки натаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно незадовго перед зверненням до суду.

До того ж, з поданням заяви про прийняття спадщини, спадкоємець, відповідно до ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що спадщина належить йому з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті спадкодавця.

Отже, суд знаходить вимоги позову обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

За такого рішення, витрати понесені позивачем на розгляд справи, що складаються із судового збору в сумі 2810 грн. мають бути компенсовані йому відповідачем відповідно і на підстваві ст 141 ЦПК України.

На підставіст.ст. 16, 1218, 1261, 1267, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_1 ) право власності на ј частку квартири АДРЕСА_2 (загальна площа 50,8 кв.м., житлова площа 30,4 кв.м.) в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_1 ) 2810 (дві тисячі вісімсот десять) грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення.

Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Головуючий Сенько М.Ф.