"25" жовтня 2021 р. Справа № 363/4516/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А. за участі секретаря Михальчук І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову до його пред`явлення, в якому він просить з метою забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРКАДА БУД ХОЛДИНГ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку накласти арешт на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті товариству і знаходяться в нього чи інших осіб на рахунках: № НОМЕР_1 у відділенні ПУМБ «РЦ в м. Маріуполь», № НОМЕР_2 в АТ «АЛЬФА-БАНК», № НОМЕР_3 ДКСУ м. Київ, в сумі, яка становить ціну майбутнього позову: 68296,05 грн. до розгляду справи по суті. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що планує звернутися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРКАДА БУД ХОЛДИНГ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. 07 березня 2019 року, згідно наказу № 10-К, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРКАДА БУД ХОЛДИНГ» на посаду юриста. Починаючи з січня 2021 року заробітна плата йому не виплачувалась. 19 березня 2021 року він звільнився з вказаного товариства за власним бажанням. На час його звільнення у товариства існувала заборгованість по виплаті йому заробітної плати, які станом на 21 жовтня 2021 року виплачена йому так і не була. Зважаючи на той факт, що на рахунки ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРКАДА БУД ХОЛДИНГ» за період з 01.09.2021 року по 22.10.2021 року жодних грошових коштів не надходило, існує загроза ймовірного припинення господарської діяльності товариства, що в подальшому призведе до унеможливлення виконання рішення суду, у зв`язку з відсутністю грошових коштів на рахунках товариства та відсутністю майна, яке належить товариству.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти на рахунках: № НОМЕР_1 у відділенні ПУМБ «РЦ в м. Маріуполь», № НОМЕР_2 в АТ «АЛЬФА-БАНК», № НОМЕР_3 ДКСУ м. Київ, однак доказів, що станом на подання відповідної заяви зазначені рахунки діють та належать ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРКАДА БУД ХОЛДИНГ» суду не надано. Окрім того, заявником у прохальній частині заяви не конкретизовано на які саме грошові кошти (що належать, або підлягають передачі, або сплаті товариству і знаходяться в нього, чи інших осіб на рахунках) він просить накласти арешт. Посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до унеможливлення виконання рішення суду у зв`язку з відсутністю грошових коштів на рахунках товариства та відсутністю майна, яке належить товариству, є лише його припущеннями, та не підтверджено достатніми належними та допустимими доказами.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявником не доведено, що зазначені у заяві рахунки станом на подання відповідної заяви діють та належать ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРКАДА БУД ХОЛДИНГ» та що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість невиконання чи утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження його доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А. Свєтушкіна