Справа № 707/2224/21
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

22 жовтня 2021 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Баршаков Олександр Васильович, заінтересована особа Служба у справах дітей Черкаської міської територіальної громади, про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , та в інтересах якої діє адвокат Баршаков О.В. звернулася до Черкаської районного суду Черкаської області з вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт, що вона є єдиним опікуном неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2021 року цивільна справа за вказаною заявою передана за територіальною підсудністю на розгляд до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Вказана цивільна справа надійшла до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 21 жовтня 2021 року та передана, відповідно до вимог чинного законодавства України, на розгляду судді Ігнатенко Т.В.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження за заявою встановлено, що вона подана до суду без додержання вимог чинного ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК Укрїани, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, в порушення вищевказаної норми ЦПК України, заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , не містить місця проживання чи перебування ОСОБА_1 як законного представника неповнолітнього заявника, поштового індексу, номеру засобу зв`язку.

При цьому, зазначення номером засобу зв`язку ОСОБА_1 , який фактично належить її представнику адвокату Баршакову О.В. є неналежним виконанням п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Крім того, згідно ч.4, 6-9 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Однак, заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , в порушення вищевказаних вимог ЦПК України, не містить вимог, які ставляться на вирішення суду саме неповнолітнім ОСОБА_2 , в інтересах якого звертається ОСОБА_1 ; не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; не містить відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Також, у заяві ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , зазначено, що «Для возз`єднання сім`ї, я бажаю, щоб неповнолітній син приїхав до мене, але згідно вимог законодавства Держави Ізраїль, для в`їзду на територію даної країни необхідно представити рішення суду про те, що виключне опікунство над неповнолітньою дитиною надано його матері, оскільки у свідоцтві про народження дитини вказані відомості про батька ОСОБА_3 , який як особа не існує. Таким чином, моє звернення до суду із даною заявою про встановлення факту є вимушеним заходом».

Враховуючи вищевикладені у заяві ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , та поставлені на вирішення суду вимоги, суддя приходить до висновку, що заявником є саме ОСОБА_1 , а не неповнолітній ОСОБА_2 , оскільки останній жодного юридичного факту встановити не просить та ним у заяві не висловлено жодної необхідності його встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Однак, як вбачається з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , остання знята з реєстрації місця проживання 23 серпня 2016 року.

При цьому, як вбачається з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 виїхала в Державу Ізраїль, де на даний час проживає та до якої має намір привезти свого сина.

Таким чином, заява про встановлення факту, що має юридичне значення подана громадянином України ОСОБА_1 , яка проживає за її межами.

Відповідно до ч.2 ст.316 ЦПК України, підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

Однак, до заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , не додано ухвали судді Верховного Суду, якою визначено підсудність даної заяви саме Смілянському міськрайонному суду, чи то будь-якому іншому суду України.

Згідно ст.378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

При цьому, відповідно до ч.1-3 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, прийняття рішенням Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, за результатами розгляду даної заяви, підсудність якої не визначено ухвалою судді Верховного Суду, не відповідатиме критеріям рішення, які визначені ст.263 ЦПК України, та є підставою, передбаченою ст.378 ЦПК України, для його скасування.

Згідно ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх, які за станом свого здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст.58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст.60 ЦК України, орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу.

Отже, з врахуванням вищевказаних норм чинного ЦК України, опікунством встановлюється рішенням суду за відповідним поданням або органом опіки та піклування у визначених законом випадках, тому вимога про встановлення юридичного факту опікунства є некоректною, та суперечить вимогам чинного законодавства України.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, суд протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, суддя приходить до висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , без руху до усунення вищевказаних недоліків заяви.

Керуючись ст.175, 185, 260, 261, 293, 294, 316 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Баршаков Олександр Васильович, заінтересована особа Служба у справах дітей Черкаської міської територіальної громади, про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без руху.

Надати заявнику та його представнику п`ятиденний строк для усунення недоліків, який відраховується з дня отримання заявником або його представником копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику та його представнику, що в разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись не поданою і буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т.В. Ігнатенко