Справа №461/7086/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

за участю:

секретаря судового засідання Цибулько О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Давидчак Соломії Володимирівни про визнання частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування покликаюється на те, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 27 вересня 2010 року, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.03.2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивачки, ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23 квітня 2021 року, серія НОМЕР_2 . Спадкоємцями померлого ОСОБА_8 виступають за законом двоє його синів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.04.2020 року. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2021 року у справі № 461/9479/20 позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Згідно даного рішення квартира АДРЕСА_1 була об`єктом права спільної сумісної власності, частки у спільній сумісні власності в цій квартирі не визначалися за домовленістю сторін, тому в силу ч. 2 ст. 307 ЦК України, частки кожного співвласника квартири є рівними. Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності п`ятьом особам, а саме, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , то було визначено, що частки визначаються порівну між співвласниками у розмірі 1/5 квартири. Позивачка зазначає, що вона раніше звернулася до судуу з позовом про виділ часток у праві спільної сумісної власності лише щодо її померлих батьків, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тому рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2021 року у справі № 461/9479/20 було визначено, що частка померлого спадкодавця ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 становить 1/5 її частину. Частка померлого спадкодавця ОСОБА_7 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 становить 1/4 її частину, оскільки після смерті дружини, ОСОБА_6 належить ще 1/20 частки померлої матері. В сукупності із своєю часткою 1/5 та 1/20 становить 1/4. ОСОБА_1 стверджує, що виступає спадкоємцем за законом частки померлого брата, ОСОБА_8 , оскільки останній заповіту не склав, а його сини - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , спадкоємці першої черги, а також її сестра, ОСОБА_2 , спадкоємець другої черги, не виявили жодного бажання та не вступили в спадщину за померлим ОСОБА_8 , тому вона має право на 1/4 (одну четверту) частку у власності померлого брата ОСОБА_8 . Позивачка вважає, що має право успадкувати та оформити за собою нерухоме майно, що належало за життя ОСОБА_8 , однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку. Тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.08.2021 року відкрито загальне судове провадження у справі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви, просить задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідачів до суду не надходило.

Третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Давидчак С.В. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Також уданій заяві зазначила, що обставини викладені в позовній заяві повністю підтримує, у зв`язку з чим просить прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства.

За згодою позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 27.09.2010 року, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 27.09.2010 року, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та членам її сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 /а. с.12/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львові /а. с. 9/.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23.04.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визначено, що частка померлого спадкодавця 28.03.2016 року ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4 , становила 1/5 (одну п`яту) її частину. Визначено, що частка померлого спадкодавця 22.04.2020 року ОСОБА_7 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4 , становила 1/5 (одну п`яту) її частину. Визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), право власності на 1/20 (одну двадцяту) частки квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 . Визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), право власності на 1/4 (одну четверту) частки квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 /а. с. 14-18/.

08.07.2021 року приватним нотаріусом ЛМНО Давидчак С.В. скеровано на адресу ОСОБА_1 лист відмову №84/02-14, згідно якого роз`яснено право на звернення до суду для визначення 1/5 частки квартири за померим ОСОБА_8 , оскільки квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належить співвласникам: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, спадкоємцем ОСОБА_1 було подано нотаріусу документи не в повному обсязі, з яких вбачається необхідність визначення частки за померлим ОСОБА_8 у зазначеній квартирі /а. с. 11/.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому, частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частинами 1, 2 ст.357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток в праві спільної сумісної власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з врахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Разом з тим, відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, в даній статті встановлюється презумпція рівності часток співвласників.

Крім того, згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно частин 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Як роз`яснено в абзаці 3 пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику в справах за позовами про захист приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриття після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

У п.23 постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, зазначено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оцінивши надані та здобуті докази, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, позов підлягає задоволенню, тому слід визначити частку померлого ОСОБА_8 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину зазначеної квартири.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 321, 328, 357, 364, 368,370 392, 1216, 1218, 1258, 1261, 1267, 1268-1270 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визначити, що частка померлого спадкодавця 20.10.2019 року ОСОБА_8 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4 становить 1/4 (одну четверту) її частину.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), право власності на 1/4 (одну четверту) частки квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( адреса: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1816,00 грн.

Повний текст рішення проголошено 13.10.2021 року о 15 год. 05 хв.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Р.Юрків.