ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 жовтня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 741/842/17

Головуючий у першій інстанції Киреєв О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/102/21

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Бивалькевич Т.В.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2019 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 13.12.2019, м. Носівка,

В С Т А Н О В И В:

19.06.2017 ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути 15000 грн 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 1700 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди та судової витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1 . 1 та 2 травня 2017 р. сім`я ОСОБА_2 власниці суміжної земельної ділянки та найманий ними працівник знищили дерева та кущі, які росли на її (позивача) земельній ділянці. Цими діями останній завдано матеріальну шкоду, яку вона оцінює у 15000 грн 00 коп. (загальна вартість знищених дерев і кущів та їх відновна вартість) і моральну шкоду в розмірі 1700 грн 00 коп., яка полягає у різкому погіршенні стану здоров`я ОСОБА_1 , негативних емоціях та переживаннях з приводу знищення її майна та неможливості нормального користування своїм майном: знищені насадження слугували огорожею, вони підтримували та захищали земельну ділянку від змиву, позивач використовувала плоди вишень, а також плоди й суцвіття бузини як лікарський засіб.

Згідно з наданим ОСОБА_1 письмовим розрахунком матеріальної шкоди, відповідачами знищено до ступеня припинення росту 2 дерева діаметром до 6 см, вартістю 500 грн 00 коп. кожне, 8 дерев діаметром від 6,1 до 10 см, вартістю 900 грн 00 коп. кожне, 1 дерево діаметром від 10,1 до 14 см, вартістю 1200 грн 00 коп., 1 дерево діаметром від 14,1 до 18 см, вартістю 1300 грн 00 коп., 7 кущів, вартістю 200 грн 00 коп. кожен; загальна відновна вартість вказаних рослин 3000 грн 00 коп. (арк. 37 т. 1).

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції дійшов висновку, що позов є недоведеним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення по суті позовних вимог. Доводи скарги зводяться до такого:

- суд безпідставно відмовив у виклику свідків, які б свідчили на користь позивача;

- суд використав для вирішення справи неточні дані Публічної кадастрової карти України;

- суд неправильно оцінив наявні у справі докази та не перевірив доводи ОСОБА_1

06.09.2021 остання подала суду заяву про відмову від частини позовних вимог. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 06.10.2021 цю заяву задоволено: прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої випилюванням на належній їй земельній ділянці двох дерев діаметром до 6 см вартістю в загальній сумі 1000 грн 00 коп., восьми дерев діаметром від 6,1 до 10 см вартістю в загальній сумі 7200 грн 00 коп., семи кущів вартістю в загальній сумі 1400 грн 00 коп., і відновної вартості всіх випиляних насаджень у загальній сумі 3000 грн 00 коп., а всього від позовних вимог на суму 12600 грн 00 коп.; рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 03.12.2019 у цій справі в частині відмови у задоволенні зазначених позовних вимог скасовано з закриттям провадження у справі в цій частині.

З заяви ОСОБА_1 про відмову від частини позовних вимог вбачається, що вона підтримує позовні вимоги тільки в частині відшкодування шкоди, спричиненої вирубуванням 2 дерев, вартістю 1200 грн 00 коп. і 1500 грн 00 коп., відшкодування моральної шкоди та судових витрат.

У судовому засіданні ОСОБА_2 і її представник адвокат Левченко Г.В. просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 0,1 га у м. Носівка Чернігівської області, кадастровий № :01:048:0036, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) (копії свідоцтв про право власності на них від 10.07.2014 №№ 24094125 і 24096590 відповідно на арк. 6 т. 1).

Межі вищевказаної ділянки винесено у натуру, що підтверджено копією акту відповідного змісту від 11.04.2014, який підписано також і ОСОБА_2 (арк. 59 т. 1).

Згідно з копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 504194 від 19.07.2011, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,5377 га, що розташована по АДРЕСА_2 (арк. 30 т. 1).

У виготовленій в 2010 р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 технічній документації із землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, в тому числі й на ділянку по АДРЕСА_2 , мається акт погодження меж всіх земельних ділянок, на які складено цю документацію, без дати складання акту (його копія на арк. 121 т. 1).

Відповідно до копії висновку начальника Носівського відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області по заяві ОСОБА_1 від 02.05.2017, в цей день до відділу поліції звернулася ОСОБА_1 та повідомила, що її сусіди по земельній ділянці на межі випилюють дерева та погрожують їй фізичною розправою. У висновку також зазначено, що з цього приводу з ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду і їй винесено офіційне попередження про недопустимість антигромадської поведінки (арк. 13 т. 1).

Із висновку начальника Носівського відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 12.05.2017 вбачається, що 03.05.2017 до поліції у зв`язку з суперечкою з приводу присадибної ділянки звернулися і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 (його копія на арк. 11 т. 1).

10.05.2017 ОСОБА_2 звернулася до голови Носівської міської ради із заявою про надання дозволу на вирубку дерев, що знаходяться на території міської ради по АДРЕСА_2 між її приватизованою земельною ділянкою та ділянкою ОСОБА_1 , яка мешкає по АДРЕСА_1 , оскільки дерева дуже затіняють земельну ділянку ОСОБА_2 , внаслідок чого там нічого не росте (копія цієї заяви на арк. 31 т. 1). У відповіді на неї від 15.06.2017 № 14-16/439.1 зазначено, що видалення зелених насаджень на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності, та на присадибній ділянці здійснюється за згодою власника (користувача) земельної ділянки без сплати їх відновної вартості (копія відповіді на арк. 31 на звороті т. 1).

Відповідно до акту від 06.06.2017, складеного комісією Носівської міської ради, на час виїзду на земельній ділянці ОСОБА_1 виявлено пні: від дерева вишні - 3, діаметр яких 17 см, 6 см і 3 см, від кущів бузини 7, та пень від дерева сливи діаметром 12 см. Зі слів господарки будинку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спиляно 12 дерев вишні та сливи різного діаметру, але на час огляду в такій кількості їх не виявлено; ОСОБА_1 пояснила, що частина пеньків від спиляних дерев знаходиться під гіллям і тому їх не видно та не можна порахувати (копія акта на арк. 8-9 т. 1).

20.07.2017 ОСОБА_2 звернулася до Носівського міського голови з заявою, у якій просила повторно направити комісію для огляду її земельної ділянки і земельної ділянки ОСОБА_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цю заяву мотивовано тим, що до суду надано акт Носівської міської ради від 06.06.2017, згідно з яким на згаданій земельній ділянці ОСОБА_1 вирубано 3 дерева і 7 кущів. Про обстеження, що заактоване, ОСОБА_2 не було повідомлено і копії акта їй не було вручено. Крім того, в акті не вказано, скільки дерев спиляно на земельній ділянці ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 не надала комісії офіційного документа про визначення меж її ділянки. Дерева і чагарники було зрізано у канаві, що не входить у межі земельних ділянок сторін (копія цієї заяви на арк. 28).

На вказану заяву Носівською міською радою 03.08.2017 надано відповідь за вих. № 14-16/706, згідно з якою при виїзді представників ради на місце було встановлено, що:

- межа між земельною ділянкою позивача, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і земельною ділянкою відповідача не проглядається внаслідок суцільних насаджень дерев та кущів;

- належна ОСОБА_2 земельна ділянка не оглядалася;

- дані про розміщення межі ділянок, про які йдеться, спиляні дерева та кущі записано в акт зі слів ОСОБА_1 .

В цій відповіді також зазначено, що для недопущення конфліктних ситуацій у подальшому ОСОБА_2 необхідно винести межі її ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 , у натуру на місцевості, після чого видалити дерева та кущі, які ростуть на її ділянці, після чого запропонувати зробити те ж саме ОСОБА_1 (копія цієї відповіді на арк. 28, зворот).

Відповідно до висновку експерта Чернігівського відділення КНДІСЕ за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 2403/2404/18-24:

- земельна ділянка ОСОБА_1 , яка розташована в АДРЕСА_1 , не накладається ні на землі Носівської міської ради, ні на земельну ділянку ОСОБА_2 , яка розташована в АДРЕСА_2 ;

- порушення меж земельної ділянки ОСОБА_1 , яка розташована в АДРЕСА_1 , Носівською міською радою не має місця;

- фактичне розташування земельної ділянки ОСОБА_1 , яка знаходиться в АДРЕСА_1 , відносно межі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_2 , яка розташована в цьому ж місті по АДРЕСА_2 , відповідає технічній документації із землеустрою і землекористування та спільній межі земельних ділянок по АДРЕСА_2 , що винесені в натуру (арк. 139-145 т. 1).

Відповідно до висновку судового експерта фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 57-20 від 05.07.2021:

- пні дерев та залишків кущів, вказані ОСОБА_1 , під №№ 1-6, 9-18 розташовані на земельній ділянці Носівської міської ради;

- пні дерев та залишків кущів, вказані ОСОБА_1 , під №№ 7 і 8 (вишні) розташовані на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 10.07.2014, площею 0,1 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 ;

- пні дерев та залишки кущів, вказані ОСОБА_2 , під №№ 19-23 розташовані на земельній ділянці, що належать ОСОБА_2 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 504194, площею 0,5377 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (арк. 63-126 т. 2).

Допитані судом І інстанції свідки, показання яких наведено в оскаржуваному рішенні і які досліджено апеляційним судом, показали таке:

- свідок ОСОБА_5 (головний спеціаліст, який брав участь у складанні акту Носівської міської ради від 06.06.2017): у травні 2017 року позивач декілька разів зверталася до Носівської міської ради з приводу суміжного землекористування. 06.06.2017 комісія ради виходила на місце, оглядала земельну ділянку та складала відповідний акт. Комісія встановила, що межі земельних ділянок сторін не винесено в натурі, що між ними є канава, яка по боках заросла деревами (слива, вишня), що зі сторони земельної ділянки відповідача були пеньки, що позивач заявляла, що ці дерева росли на її земельній ділянці та що він (свідок) сторонам пояснював, що необхідно встановити межі в натурі, але встановлення меж до повноважень міської ради не входить;

- свідок ОСОБА_6 (головний спеціаліст, яка брала участь у складанні акту Носівської міської ради від 06.06.2017): між земельними ділянками сторін є канава, по якій весною тече вода. Позивач не вказала точної межі між ділянками, паркан між ними відсутній; гілля лежало на земельній ділянці відповідача;

- свідок ОСОБА_7 : на замовлення позивача ТОВ «РайЗем» виготовляло документи на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , суміжних землекористувачів записували зі слів замовника, між земельними ділянками сторін спільної межі немає, межі в натурі не виносилися; позивачеві роз`яснювався порядок відновлення меж між земельними ділянками.

У запереченнях проти позову і у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначала, що вимоги ОСОБА_1 є недоведеними. ОСОБА_2 стверджує, що за межами належної їй земельної ділянки вона дерев не спилювала, що 3 пні дерев вишні та 7 пнів кущів бузини знаходяться на землі Носівської міської ради. На зауваження щодо місця розташування цих пнів член комісії ОСОБА_5 , який 06.06.2017 складав акт Носівської міської ради, повідомив ОСОБА_2 , що в суді він пояснить, що цей акт складено зі слів ОСОБА_1 . Крім того, остання здійснювала випилювання дерев на своїй ділянці, а можливо і на її - ОСОБА_2 ділянці, але це неможливо достовірно встановити, так як межі їхніх земельних ділянок неможливо визначити (арк. 24-26, 225-226 т. 1).

Аналізуючи надані докази і правові норми, що регулюють спірні правовідносин, суд доходить таких висновків.

Висновками і експерта Чернігівського відділення КНДІСЕ № 2403/2404/18-24, і фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 № 57-20 підтверджено, що земельні ділянки ОСОБА_1 , що розташована по АДРЕСА_1 , і ОСОБА_2 , яка розташована по АДРЕСА_2 , не накладаються одна на одну та що порушення меж ділянки ОСОБА_1 не встановлено. Ці висновки у ході розгляду справи не спростовано. Крім того, вони узгоджуються з іншими допустимими і ніяк не спростованими доказами: зазначеними вище актами встановлення та погодження меж земельних ділянок сторін в натурі (арк. 57, 59 т. 1). Тож суд розцінює ці висновки як допустимі докази у справі.

Апеляційним судом відкидаються як такі, що суперечать висновкам експертиз і актам встановлення та погодження меж земельних ділянок сторін в натурі:

- твердження сторони відповідача про те, що межі земельних ділянок сторін неможливо визначити;

- посилання Носівської міської ради у листі відповідачеві від 03.08.2017 за вих. № 14-16/706 на те, що ОСОБА_2 необхідно винести межі її ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 , у натуру;

- показання свідка ОСОБА_5 в частині того, що комісія Носівської міської ради встановила, що межі земельних ділянок сторін не винесено в натурі, що сторонам необхідно встановити межі в натурі;

- показання свідка ОСОБА_6 в частині того, що позивач не вказала точної межі між ділянками;

- показання свідка ОСОБА_7 в частині того, що між земельними ділянками сторін спільної межі немає і що межі в натурі не виносилися.

З пояснень ОСОБА_1 , з висновків обох експертиз та частково з заперечень на позов та з відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , а також з акту Носівської міської ради від 06.06.2017 випливає, що на належній ОСОБА_1 земельній ділянці ОСОБА_2 зрубано два дерева вишні, які експертом ОСОБА_4 у висновку позначено № 7 та № 8.

Доказів того, що вирубка вказаних дерев відповідачем здійснена за згодою позивача, не надано.

Отож у ході розгляду справи встановлено, що неправомірним вирубуванням 2 дерев на земельній ділянці ОСОБА_1 ОСОБА_2 завдала їй матеріальної шкоди.

Відповідач і її представник не заперечували проти складеного позивачем розрахунку цієї шкоди. Такі ж самі спосіб і розміри відшкодування шкоди, які обрано й визначено позивачем, передбачено Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення або пошкодження дерев і чагарників, що затверджені постановою Кабміну України від 08.04.1999 № 559 у додатку 1 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 N 1789). Виходячи з приписів ст.ст. 12, 13, 5 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд погоджується з цим розрахунком.

Суд вважає також доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях, спричинених вирубуванням відповідачем на її земельній ділянці дерев. З урахуванням характеру й способу завдання цієї шкоди та тривалості її перетерплювання суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування її позивачеві в сумі 500 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У частині 1 ст. 1167 цього ж Кодексу зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскаржуване рішення ухвалене за неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи. Тож апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення місцевого суду - скасуванню в частині, провадження у якій не закрито, з прийняттям постанови про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2500 грн 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди й 500 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування шкоди, спричиненої випилюванням на належній їй земельній ділянці двох плодових дерев діаметром 17 і 16 см у загальній сумі 2500 грн 00 коп., та моральної шкоди скасувати; позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задовольнити частково.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 500 (п`ятсот) грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Ідентифікаційні дані сторін:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повну постанову складено 28.10.2021.

Головуючий: Судді: