Провадження № 2-в/522/20/21
УХВАЛА

25 жовтня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Домусчі Л.В., подану у рамках розгляду питання щодо відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-10058/07 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у зв`язку із надходженням апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Упровадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-10058/07 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно - підвальне приміщення, площею - 29,2 кв.м., у будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 01 вересня 2016 року звернувся до суду із апеляційною скаргою на рішення суду у вказаній справі. Проте, згідно архівної довідки, матеріали цивільної справи № 2-10058/07 в архіві Приморського районного суду м. Одеси на зберіганні відсутні. З огляду на це Приморським районним судом м. Одеси ініційовано питання про відновлення втраченого судового провадження.

Справа по відновленню втраченого судового провадження розпочата за ініціативою суду 05 вересня 2016 року (с. Шенцева О.П.).

18 грудня 2017 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси (суддя Шенцева О.П.) відмовлено у відновленні втраченого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності (Т. 2 а.с.9 - 10).

23 березня 2018 року постановою Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - задоволено частково, апеляційні скарги Одеської міської ради та ОСОБА_3 - задоволено, ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2017 року - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду (Т. 2 а.с.163 - 167).

06 квітня 2018 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 2-10058/07 передано на розгляд судді Домусчі Л.В. (Т. 3 а.с.22).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 10 листопада 2020 року відновлено втрачене провадження у цивільній справі № 2-10058/07 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в частині копії договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладеного 06 жовтня 2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , посвідченого Кучерук С.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1930, і заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 грудня 2007 року по цивільній справі № 2-10058/07, зареєстрованого 09 квітня 2008 року в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.09.2021 року вказану ухвалу суду від 10.11.2020 року було скасовано та справу направлено до суду 1ї інстанції для продовження розгляду питання про відновлення витраченого провадження.

Матеріали справи були передані судді Домусчі Л.В. 12.10.2021 року.

До суду 20.10.2021 року надійшла заява ОСОБА_1 , згідно якої заявив головуючому судді Домусчі Л.В. відвід із підстав, передбачених п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України. Вважає, що факт скасування судом апеляційної інстанції ухвали суду про відновлення втраченого судового провадження, постановленою суддею Домусчі Л.В., викличе сумніви в неупередженості та об`єктивності головуючої судді, оскільки остання вже висловилась з юридичних питань постановленням відповідної ухвали суду. Вважає, що головуюча суддя вже дійшла свого внутрішнього переконання та висловила юридичний висновок із приводу питання про відновлення втраченого провадження, а отже вважає, що це свідчить про наявну попередню сформованість у судді своєї правової позиції по даному питанню. А тому вважає, що наявні підстави для відводу судді.

Із 18.10 по 22.10.2021 року суд суддя перебувала на навчанні-підготовці з підтримання кваліфікації за програмою для суддів, а тому питання із приводу відводу розглядається 25.10.2021 року.

На час подання даної заяви про відвід, судом не було вирішено питання про прийняття справи до провадження.

Згідно ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч.7-10 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, оскільки не вбачає підстав для виклику учасників справи з приводу розгляду даної заяви.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 39 ЦПК України, із підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно до ч.1 ст.40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 9 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Зокрема, ч.1 ст. 37 ЦПК України, встановлено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

З аналізу вказаних норм чинного законодавства України вбачається, що Законом передбачено недопустимість участі судді в розгляді справи, у разі існування обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Між тим, із боку заявника до суду не було надано будь-яких належних та допустимих доказів упередженості судді, а тому заяву ОСОБА_1 суд вважає необґрунтованою.

Проте суд вбачає, що дійсно ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.11.2021 року вирішено питання про відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 2-10058/07 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в частині копії договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладеного 06 жовтня 2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , посвідченого Кучерук С.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1930, і заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 грудня 2007 року по цивільній справі № 2-10058/07, зареєстрованого 09 квітня 2008 року в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.09.2021 року вказану ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10.11.2020 року було скасовано та справу направлено до суду 1ї інстанції для продовження розгляду питання про відновлення витраченого провадження.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Ураховуючи викладене, зважаючи, що розглядаючи питання про відновлення втраченого провадження суддею було прийнято ухвалу, якою фактично висловила юридичний висновок із приводу суті даного питання, з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по даній справі, а також з метою запобігання у подальшому сумнівів і нарікань у об`єктивності і неупередженості головуючого в очах суспільства та з інших підстав, а також можливих звинувачень з боку сторони у заінтересованості в результаті розгляду справи, вважаю за необхідне, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36, ст. 39 ЦПК України заявити по даній цивільній справі самовідвід, щоб виключити будь-які сумніви щодо безсторонності судді.

Під час прийняття рішення про самовідвід по вищевказаній цивільній справі, суд також приймає до уваги положення ст.3 Європейського статуту судді, яка передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Частиною першою статті 41 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.14, 36, 39, 40, 258-260 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Домусчі Л.В. - необґрунтованою.

Заявити собі - судді Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В. самовідвід від участі як головуючого судді з розгляду питання щодо відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-10058/07 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у зв`язку із надходженням апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Передати матеріали провадження щодо відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-10058/07 (н.п.2-в/522/20/21) за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у зв`язку із надходженням апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для подальшого розподілу у порядку встановленому ч.3 ст.14 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.В. Домусчі