ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/130/21 Справа № 2-2954/2011p. Головуючий у першій інстанції: Слюсар Л.П. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кей-Колект, правонаступником якого є ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Акціонерне товариство УкрСиббанк, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2011 року ТОВ Кей-Колект звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 24.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який було перейменовано на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір №0 про надання споживчого кредиту у сумі 20000,00 дол. США строком до 16.01.2015 року із сплатою 13,9 відсотків річних. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором був укладений договір поруки від 24.12.2007 року між банком та ОСОБА_4 №0/П/1, згідно якого вона зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов`язань перед кредитором в повному обсязі таких зобов`язань. Крім того в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором був укладений договір поруки від 24.12.2007 року між банком та ОСОБА_3 №0/П/2, згідно якого вона зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань. ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором. Станом на 14.06.2011 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 130884,69 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту - 15759,43 доларів США, що в еквіваленті складає 125657,82 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 507,58 дол. США, що в еквіваленті складає 4047,19 грн. та пеня 1179,68 грн. Вимоги направлені відповідачам залишені без задоволення. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідачів вказану заборгованість за кредитним договором 0 від 24.12.2007 року у загальному розмірі 14970,10 дол. США з переведенням іноземної валюти в українську за курсом НБУ на дату ухвалення судового рішення та судові витрати по справі (а.с. 86-88 т.2).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 24 грудня 2007 року у розмірі 14970,10 дол. США., що станом на 24.12.2019 року за курсом НБУ (становить 23,28) 348354,23 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» судові витрати по справі в розмірі 1428,85 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі; апелянт стверджує, що борг за перед позивачем сплачено у повному обсязі (а.с. 72-73 т.4).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року та ухвалою апеляційного суду від 19 лютого 2020 року справу призначено до розгляду.

Від відповідача ОСОБА_1 16 серпня 2021 року надійшла заява про закриття провадження у справі, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що заборгованість за кредитним договором погашено у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи клопотання, судова колегія дійшла до висновку, що заява ОСОБА_1 про закриття провадження задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17-ц (провадження № 61-13405св18), 30 січня 2019 року у справі № 326/371/17-ц (провадження № 61-37088св18), 27 лютого 2019 року у справі № 569/12875/16-ц (провадження № 61-41476св18), 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18-ц (провадження № 61-2018св19).

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрито з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18-ц (провадження № 61-2018св19).

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами існує спір, предметом якого є стягнення заборгованості за кредитним договором.

24 грудня 2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 24 грудня 2007 року у розмірі 14970,10 дол. США, що станом на 24.12.2019 року за курсом НБУ (становить 23,28) 348354,23 грн.

В подальшому, 30 березня 2021 року між ТОВ «Кей-Колект» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено договір відступлення права вимоги №30, відповідно до якого до ТОВ «Олком-Лізинг» перейшло право вимоги за кредитним договором №0 від 24 грудня 2007 року та договорами забезпечення, зокрема, поруки (а.с. 221-226, 227-228 т.5).

Згідно нотаріально посвідченої копії довідки ТОВ «Кей-Колект» №735462-4 від 31.03.2021 року, ТОВ «Кей-Колект» підтверджує, що між ТОВ «Олком-Лізинг» та ТОВ «Кей-Колект» проведено повний розрахунок згідно договору переуступки прав вимоги №30 від 30.03.2021 року, кошти в сумі 277500,00 грн. зараховані на рахунок ТОВ «Кей-Колект» (а.с. 235 т.5).

Між ТОВ «Олком-Лізинг» та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги №30/1 від 30.03.2021 року, за умовами якого ОСОБА_2 набула право вимоги до боржника за кредитним договором №0 від 24 грудня 2007 року, що підтверджується вказаним договором та актом приймання-передачі документації, який є додатком №1 до договору (а.с. 229-233, 234- т.5).

Згідно пункту 4.1 договору про відступлення права вимоги №30/1, за відступлене право вимоги до боржника за кредитним договором новий кредитор сплачує первісному кредиторові суму у розмірі 278500,00 грн. у строк до 31.03.2021 року.

30 березня 2021 року ОСОБА_2 сплатила ТОВ «Олком-Лізинг» грошові кошти у розмірі 278500,00 грн. згідно договору про відступлення права вимоги №30/1 від 30.03.2021 року, що підтверджується квитанцією №46944 від 30.03.2021 року (а.с. 219 т.5).

Частиною 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За договором відступлення права вимоги можуть бути відступлені права вимоги за будь-якими договорами (купівля-продаж, поставка, позика, позичка, кредит тощо) будь-яким кредитором, зокрема, у договорі купівлі-продажу: кредитором продавцем товару (за вимогами щодо оплати поставленого товару); кредитором покупцем товару (за вимогами щодо поставки товару в рахунок перерахованої передоплати).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений тільки в тому випадку, коли таку заборону встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦКУ), при цьому згода боржника на заміну кредитора не потрібна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦКУ).

Після укладення договору відступлення права вимоги новому кредиторові передаються всі документи, що підтверджують зобов`язання боржника, і далі йому необхідно в письмовій формі повідомити боржника про перехід до нього відповідних прав.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

16 серпня 2021 року, тобто вже під час перегляду справи в апеляційному порядку, відповідач ОСОБА_1 вказує, що він погасив заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, у зв`язку з чим подав заяву про закриття провадження у справі.

Проте, факт виконання судового рішення позичальником на стадії апеляційного провадження не свідчить про відсутність предмету спору.

Більше того, ОСОБА_1 не представлено доказів сплати грошових коштів новому кредитору, до якого 30.03.2021 року перейшло право вимоги за кредитним договором №0 від 24 грудня 2007 року, а саме ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Отже, клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК Україн задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 255, 377, 381 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кей-Колект, правонаступником якого є ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Акціонерне товариство УкрСиббанк, про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова