Справа № 444/2610/19
Провадження № 6/444/38/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши матеріали подання начальника Жовківського ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного МУ МЮ (м. Львів) Карпин В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

Начальника Жовківського ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного МУ МЮ (м. Львів) Карпин В. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , мотивуючи свою вимогу тим, що Рішенням від 13.11.2019 р. Жовківського районного суду Львівської області у справі № 444/2610/19 р. вирішено стягнути із ОСОБА_1 4298 доларів США та 1056 грн. в користь ОСОБА_2 . У звязку із невиконанням боржником згаданого рішення 22.07.2020 р. ОСОБА_2 на адресу Жовківського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) подано заяву про примусове виконання виконавчого листа Жовківського районного суду Львівської області № 444/2610/19 від 12.06.2020 р. про стягнення із ОСОБА_1 4298 доларів США та 1056 грн. в користь ОСОБА_2 . 23.07.2020 р. державним виконавцем на підставі ст.ст.3.4,24,25,26,27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62642501. Копії постанов скеровано сторонам до відома рекомендованою кореспонденцією. В рамках примусового виконання виконавчого провадження № 62642501, державним виконавцем вжито ряд заходів, спрямованих на забезпечення виконання рішення. Так, з метою перевірки майнового стану боржника на адресу ДФСУ, ПФУ та МВС скеровано запити щодо виявлення джерел отримання доходів, пенсії, відкритих рахунків, тощо. Як вбачається із відповідей ДФСУ, ПФУ відомості про джерела отримання доходів та відкриті рахунки в банківських установах відсутні. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек відомості про зареєстровані за боржником об`єкти нерухомого майна відсутні. Згідно відповіді МВС за боржником зареєстровано ТЗ ВАЗ, 49456ТС, VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 . На підставі отриманих даних державним виконавцем у відповідності до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» 19.10.2020 р. винесено постанову про розшук майна. Незважаючи на вжиті заходи боржником рішення суду і надалі не виконується. В цей же час, як вбачається із даних ДПС України ОСОБА_1 від початку здійснення виконавчого провадження неодноразово перетинав державний кордон України. У відповідності до закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Одним із заходів примусового виконання рішення є обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань перед стягувачем. Поряд з цим статтею 6 ЗУ «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянину України який має паспорт ,може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадку якщо він ухиляється від виконання зобов`язань,покладених на нього судовим рішенням -до виконання зобов`язань. Відповідно до норм ЗУ «Про виконавче провадження», ЦПК України, Листа Міністерства юстиції України № 25-32/507 від 06.06.2008 р. «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів», одним із таких заходів може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого. Причому таке обмеження можливе на підставі судового рішення за поданням виконавця. Таким чином, наявність в особи невиконаних зобов`язань , покладених на неї судовим рішенням є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

А тому просить клопотання задоволити.

У відповідності до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного виконавця).

Заявник в судове засіданні не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оглянувши матеріали подання та додані до нього письмові документи, дослідивши обставини справи, постановляючи ухвалу відповідно до ст. 260 ЦПК України, суд вважає, що в поданні слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)до виконання зобовязань.

Згідно п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Пунктом 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобов`язань.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України, за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Відповідно до положення ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

За змістом ч. 4 ст. 441 ЦПК України, вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що підставою для тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є встановлення факту ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням.

Судом встановлено, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13.11.2019 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 4298 доларів США та 1056 грн. судового збору.

На виконання цього рішення Жовківським районним судом Львівської області 12.06.2020 року видано виконавчий лист, копія якого долучена до подання.

Постановою виконавця від 23.07.2020 року відкрито виконавче провадження з приводу виконання вказаного вище рішення суду.

Оцінюючи зазначені вище положення на предмет їх відповідності обставинам справи суд виходить з наступного.

Суд вважає, що покликання державного виконавця на те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення є голослівними, оскільки із доданих до подання матеріалів такий такий висновок зробити неможливо.

Документів, які б підтверджували факт отримання боржником виклику державного виконавця, то такі до матеріалів подання виконавцем не долучено, що ставить під сумнів те, що ОСОБА_1 належним чином був викликаний до державного виконавця.

Аналізуючи зазначене вище, враховуючи те, що з матеріалів справи не встановлено в чому саме полягає ухилення боржника від виконання рішення суду, тобто державним виконавцем не доведено факту ухилення боржника від виконання рішення суду, не доведено можливість виїзду боржника за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, у звязку з чим подане подання на думку суду є передчасним та необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючисьст. 441 ЦПК України, суд,

постановив:

В задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ясиновський Р. Б.