ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

12 жовтня 2021 року

м. Харків

справа № 2-296/11

провадження № 22-ц/818/5050/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»

відповідачі: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 січня 2011 року у складі судді Бегунц А.О., -

встановив:

У листопаді 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 шляхом проведення публічних торгів за ціною, визначеною на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності з подальшим направленням отриманих грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 19 лютого 2008 року на користь Банку.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 24 січня 2011 року позов задоволено. Звернено стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , шляхом проведення публічних торгів за ціною, визначеною на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності з подальшим направленням отриманих грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 19 лютого 2008 року на користь ПАТ «УкрСиббанк»; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» сплачене державне мито за подання позовної заяви в сумі 1700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням ОСОБА_4 , як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про її права та інтереси подала апеляційну скаргу, в якій просила заочне рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Заочне рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 24 січня 2011 року залишено без змін. Поновлено дію заочного рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 24 січня 2011 року.

Постановою Верховного Суду від 17 червня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішення в іншій цивільній справі, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статі 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.33 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Звертаючись до суду з позовом ПАТ «УкрСиббанк» мотивувало свої вимоги тим, що 19 лютого 2008 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 25 000,00 швейцарських франків, що станом на момент видачі кредиту складало 114 563,53 грн зі строком до 19 лютого 2015 року та сплатою процентів за використання кредиту в розмірі 10,49% річних.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором відповідачі передали в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору іпотеки від 19 лютого 2008 року. Іпотекодавці погодилися на те, що у разі настання підстави, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконував, тому у нього станом на 05 жовтня 2010 року виникла заборгованість, загальна сума якої становила 27 648,06 швейцарських франків, що еквівалентно 224 896,30 грн.

Задовольняючи позовні вимогиПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив із наявності заборгованості за кредитним договором, порушення обов`язків позичальником, та прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення публічних торгів за ціною, визначеною на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності з подальшим направленням отриманих грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «УкрСиббанк».

Апеляційна скарга ОСОБА_4 , зокрема мотивована тим, що предмет іпотеки у 1/3 його частині є спільною сумісною власністю подружжя -її та ОСОБА_1 , оскільки хоча останній і став власником 1/3 частини майна до моменту офіційної реєстрації шлюбу з нею, однак у той час, коли вони вже проживали однією сім`єю та вели спільне господарство, вона також приймала фінансову участь у купівлі нерухомого майна, разом із чоловіком приблизно у рівних долях надавала грошові кошти на 1/3 частину вартості будинку.

Крім іншого, апелянт посилалася на те, що вона звернулася до суду з позовами про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на спірне майно, який розглянуто судом першої інстанції з ухваленням рішення про часткове задоволення її вимог. Цим рішенням встановлено, що вона дійсно є співвласницею нерухомого майна, обтяженого іпотекою, на праві сумісної власності подружжя разом із ОСОБА_1 .

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про встановлення факту та визнання права власності задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з жовтня 2000 року до 22.07.2006 року.

Визнано право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/3 частину житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позов залишено без задоволення.

Колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції не набрало законної сили. ТОВ «Укрдебт Плюс» на це судове рішення подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківської апеляційного суду від 31 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Савісько Наталії Вікторівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2021 року. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Тобто, наразі справа перебуває в провадження суду апеляційної інстанції та за результатами розгляду апеляційної скарги постанова не прийнята.

ОСОБА_4 звернулася до апеляційного суду як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про її права та інтереси (частина перша статті 352 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Скасовуючи постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2020 року та передаючи цю справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний суд зазначив, що під час перегляду справи в апеляційному порядку, апеляційним судом вказані норми процесуального права дотримані не були, апеляційний суд дійшовши висновку, що права ОСОБА_4 не порушено, переглянув рішення по суті та залишив його без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що наведені обставини є підставою для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 642/1684/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , АТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» (уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров В.В.), ТОВ «Укрдебт Плюс» про встановлення факту та визнання права власності.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 260, 261, 389,390 ЦПК України, -

ухвалив:

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 642/1684/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , акціонерного товариства «УкрСиббанк», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович), товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про встановлення факту та визнання права власності.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова