Справа № 336/8535/21
Провадження № 4-с/336/52/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Савеленко О.А., при вирішенні питання про прийняття до розгляду скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 19.10.2021 року надійшла скарга ОСОБА_1 , за змістом якої заявниця просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Федорової Яни Миколаївни у виконавчому провадженні № 50809460 з повернення виконавчого листа № 336/6570/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 20.01.2021 року стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Федорової Яни Миколаївни від 27.07.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

У своїй скарзі ОСОБА_1 зазначила, що в провадженні Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 50809460 з виконання виконавчого листа № 336/6570/15-ц , виданого Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 20.01.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2 32 968,98 доларів та 57 417 ,42 грн. Зазначена сума є боргом ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12.10.2007 року, що укладений між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2015 року по справі № 336/6570/15-ц.

Боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_2 , стягувачем - ПАТ «УкрСиббанк».

07 липня 2021 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Інком-Фінанс» було укладено договір факторингу, за яким АТ «УкрСиббанк» передало у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» свої права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12.10.2007 року, де боржником є ОСОБА_2 .

В той же день, 07 липня 2021 року, ТОВ «Інком-Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 зі нею, ОСОБА_1 . За зазначеним договором вона набула права вимоги та інші права, що належали первісному кредитору на момент переходу права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12.10.2007 року, що укладений між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 що підтверджується Актом приймання-передачі прав вимоги від 07 липня 2021 року, згідно якого відступлення Права Вимоги набуває чинності безпосередньо з моменту підписання сторонами цього акту.

Скаржник зазначила, що в порядку ст. 442 ЦПК України, 22 липня 2021 року вона звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, але ухвалою суду від 13 вересня 2021 року було залишено без задоволення її заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаальянс» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Із вказаної вище ухвали ОСОБА_1 стало відомо, що станом на час прийняття рішення судом за її заявою виконавче провадження № 50809460 завершено. Так, однією з підстав відмови в задоволенні її заяви суд зазначив, що «з Єдиного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що наразі постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжя від 27.07.2021 року виконавчий документ повернутий стягувачеві - АТ «УкрСиббанк» у відповідності до заяви стягувача».

Про повернення виконавчого документа стягувачу їй, скаржниці, стало відомо лише з даної ухвали. ОСОБА_1 вказала, що отримати самостійно постанову про повернення виконавчого листа стягувачу не мала можливості, оскільки стороною у виконавчому провадженні не значиться. Тому копію постанови їй надано боржником ОСОБА_2 . Як вбачається, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу датована 27 липня 2021 року. В цей час подана нею заява про заміну сторони виконавчого провадження від 22.07.2021 року вже перебувала на розгляді в суді, про що було відомо державному виконавцю, оскільки йому було направлено копію заяви у відповідності до вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону «Про виконавче провадження», скаржниця вказала, що виконавець була зобов`язана зупинити будь-які виконавчі дії до вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження і не мала права повертати виконавчий лист первісному стягувану, який на момент винесення постанови про повернення виконавчого документу вже втратив права стягувача. Тому постанова державного виконавця від 27.07.2021 року про повернення виконавчого листа первісному стягувану є незаконною і такою, що фактично позбавила її, як нового кредитора, будь-яких прав щодо стягнення з боржника коштів на підставі вже наявного рішення суду у відкритому виконавчому провадженні.

Крім того, в постанові державного виконавця від 27.07.2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу не зазначено право стягувача про можливість повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання. Таким чином, навіть отримавши виконавчий лист від первісного кредитора ПАТ «Укрсиббанк», ОСОБА_1 буде позбавлена можливості пред`явити повторно виконавчий лист для виконання.

Скаржник вважає, що вона є процесуальним правонаступником сторони виконавчого провадження - стягувача ПАТ «УкрСиббанк» - на підставі ст. 55 ЦПК України, тому і звертається з цією скаргою до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, яким було видано виконавчий лист № 336/6570/15-ц, на виконання якого відкрито виконавче провадження № 50809460.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Однак, в порушення вказаної вище норми ст. 447 ЦКУ України, із заявою про визнання дій неправомірними та скасування постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження №50809460 звертається ОСОБА_1 , яка не стороною даного провадження і не наділена процесуальним правом оскаржувати дії деражвного виконавця в порядку ст. 447 ЦПУ України. Сторонами даного виконавчого провадження, про що і вказує сама ОСОБА_1 є боржник ОСОБА_3 та стягувач ПАТ «УкрСиббанк», і процесуального правонаступництва стаття 447 не допускає.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ст. 447 ЦПК України, скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 260-261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії державного виконавця та скасування постанови повернути ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.А. Савеленко