МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 482/1561/20
Провадження № 22-ц/812/1696/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участі представника позивача Крючковського С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Сергієнка С.А. в приміщенні того ж суду, за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» про визнання договору іпотеки припиненим та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» про визнання договору іпотеки припиненим.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що 20 жовтня 2004 року між її чоловіком ОСОБА_2 та ВАТ КБ «НАДРА» було укладено кредитний договір № 05/10/2004/840-К407, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримано кредитні кошти в сумі 7875 доларів США зі сплатою 16 % річних строком користування на 144 місяці, тобто до 19 жовтня 2016 року (п.1.1, п.1.3, п.1.4 Кредитного договору). В забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором, нею укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенком Д.В. 21 жовтня 2004 року за реєстровим номером 1677, за умовами якого, ОСОБА_1 , як майновим поручителем, в іпотеку надано трикімнатний житловий будинок, загальною площею 60,7кв.м, та житловою площею 43,5кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок належить позивачці на праві приватної власності, частка 1/1, на підставі договору купівлі - продажу № 1648 від 18.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенком Д.В.

В червні 2020 року вона отримала лист (б/н, б/д) ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС», , яким їй повідомлено, що 15 травня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» та ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» було укладено Договір № GL3N017513 про відступлення права вимоги, за яким Первісний кредитор відступив шляхом продажу Новому кредитору права вимоги, в тому числі до Іпотекодавця за Договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенком Д.В., 21 жовтня 2004 року, за реєстровим номером 1677.

В липні 2020 року отримано вимогу ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» за вихідним № 0807/20-6 від 08.07.2020 року про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет Іпотеки. Вказаною вимогою повідомлено, що станом на дату направлення даної вимоги, позичальник свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на дату відправлення даної вимоги заборгованість за кредитним договором по основному зобов`язанню складає 76 754,46 грн.

Також їй було наголошено, що зазначена вимога є одночасно повідомленням про порушення і вимогою про усунення порушення, а також попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, в розумінні ст. ст. 35-39 Закону України «Про іпотеку». У разі невиконання зазначеної вимоги у встановлені строки та непогашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» буде вимушене скористатись своїм правом, передбаченим чинним законодавством України, та звернутись до суду з відповідним позовом та/або до нотаріуса для вчинення виконавчого напису та/або скористатись своїм правом позасудового способу звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом набуття ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» права власності на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 60,7кв.м, та житловою площею 43,5кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в рахунок виконання зобов`язання по кредитному договору у порядку, передбаченому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» або ж продажем від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі - продажу у порядку, встановленому статтею 38 ЗУ «Про Іпотеку».

ОСОБА_1 вважає, що вказані вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, а Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенком Д.В. 21 жовтня 2004 року за реєстровим номером 1677 припиненим, виходячи з наступного.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, норми якої передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608).

Позичальник за кредитним договором ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що здійснено відповідний актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 , виданим 17 грудня 2018 року Баловненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області.

Отже, зобов`язання за кредитним договором є взагалі припиненими.

Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону. Зміст цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом.

Згідно з абзацом другим ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання. Вказане підтверджується і висновками постанови ВСУ від 08 лютого 2017 року у справі № 6-2560цс16.

Окремо зазначає, що спадкова справа після смерті позичальника ОСОБА_2 не заводилась, спадкоємці відсутні, отже правонаступництва в даному випадку не відбувалось, а тому правові підстави для пред`явлення будь яких вимог до майнового поручителя відсутні.

Строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентують ст. ст. 1281 і 1282 ЦК України. Тобто ст. 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовують і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Так, ч. 4 ст. 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги у строки, установлені ч. ч. 2 і 3 цієї статті.

Однак, кредитодавцем вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором взагалі не пред`являлись. Сплив строку пред`явлення вимог має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права).

Сплив визначених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Отже, оскільки Кредитний договір № 05/10/2004/840-К407, укладений 20 жовтня 2004 року між її чоловіком ОСОБА_2 та ВАТ КБ «НАДРА», згідно приписів ст. ст. 608. 1281 ЦК України є припиненим, відповідно є припиненим і Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенком Д.В. 21 жовтня 2004 року за реєстровим номером 1677.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що відповідно до умов кредитного договору № 05/10/2004/840- К407 від 20 жовтня 2004 року ОСОБА_2 отримано кредитні кошти в сумі 7875 доларів США зі сплатою 16 відсотків річних строком користування на 144 місяці, тобто до 19 жовтня 2016 року (п. 1.1, п. 1.3, п. 1.4 Кредитного договору).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності становить 3 роки. Тобто за вказаним кредитним договором строк позовної давності закінчив свій перебіг 19 жовтня 2019 року. Отже вказану вимогу про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» пред`явлено зі спливом позовної давності.

За вказаних обставин, позивачка просила визнати припиненим договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенком Д.В. 21 жовтня 2004 року за реєстровим номером 1677, предметом якого є житловий будинок, загальною площею 60,7 кв.м, та житловою площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві власності позивачу.

07 жовтня 2021 року ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» звернулося із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У зустрічній позовній заяві ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» посилається на ті ж обставини укладення між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «НАДРА» кредитного договору № 05/10/2004/840-К407 та його забезпечення іпотечного договору із ОСОБА_1 .

Крім того, зазначає, що15 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL3N017513, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором від 20.10.2004 року № 05/10/2004840-К407 та усіма забезпечувальними договорами.

Таким чином, до ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором від 20.10.2004 року № 05/10/2004840-К40 та до ОСОБА_1 за Договором поруки від 20.10.2004 року №б/н і Договором іпотеки від 21.10.2004 р., посвідчений приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Філіпенко Д.В. та зареєстрований за № 1677, на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 15.05.2020 р. №GL3N01751.

Станом на 15.05.2020р. загальна заборгованість за Кредитним договором складає 5 776,14 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 154 102,80 грн., з яких: 2876,94 дол. США заборгованість за тілом кредиту та 2899,20 дол. США заборгованість за відсотками.

У зв`язку з невиконанням умов Кредитного договору у відповідача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідач направив на адресу позичальника та іпотекодержателя вимогу про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, які отриманні позивачкою, про що зазначалось в її позові до ТОВ «Спектрум Ессетс».

Посилаючись на викладене, а також на положення ч. 1 ст. 12, ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ТОВ «Спектрум Ессетс» просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 20.10.2004 року № 05/10/2004840-К407 в розмірі 5 776,14 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить позивачці, а саме: трикімнатний будинок, загальною площею 60.7кв.м та житловою 43.5кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши початкову ціну продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» про визнання договору іпотеки припиненим задоволено. Визнано припиненим договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенком Д.В. 21.10.2004 року за реєстровим № 1677, предметом якого є житловий будинок, загальною площею 60,7кв. м, та житловою площею 43.5кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 липня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ СПЕКТРУМ ЕССЕТС» про визнання договору іпотеки припиненим та винести у скасованій частині нове судове рішення, яким вказану позовну заяву залишити без задоволення.

Зазначає, що у своїй позовній заяві ОСОБА_3 посилалась виключно на норму ст. 17 Закону Україні "Про іпотеку", як спеціальну норму, на підставі якої вважає, що іпотечне зобов`язання є припиненим у зв`язку з припиненням основного зобов`язання смертю боржника.

Однак, суд першої інстанції у своєму рішенні посилається на ст. 523 ЦК України, зазначаючи, що у зв`язку зі смертю первинного боржника відбулась заміна сторони у зобов`язанні, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконанні зобов`язання новим боржником, та згідно зі статтею 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна ж сторін не відповідає. Отже, у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому за відсутності згоди майнового поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, іпотека припиняється. Таким чином, на поручителів (фінансових або майнових) може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов`язку щодо виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі.

На думку апелянта, суд першої інстанції помилково вказав, що основне зобов`язання за договором кредиту припинене у зв`язку зі смертю позичальника, а згоду відповідати за будь-якого нового боржника позивач не надавала, відсутній такий обов`язок і в договорі іпотеки, і тому останній є припиненим в силу вимог закону.

Апелянт не згоден із ствердженням суду, що ТОВ «Спектрум Ессетс» не надано доказів на підтвердження виникнення правонаступництва ОСОБА_1 як особи, яка хоча і не звернулась із заявою про прийняття спадщини, але фактично проживала та була зареєстрована разом із померлим боржником на момент смерті, чи третіх осіб, які фактично прийняли спадщину, з посиланням на принцип змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, згідно якого на думку суду, він позбавлений можливості витребувати докази за власною ініціативою у позовному проваджені, оскільки судом в супереч вимог ч.2 ст. 83 ЦПК України було покладено обов`язок доказування предмету позову за первісним позовом ОСОБА_1 на сторону відповідача, взагалі ігноруючи зазначення недостовірної інформації ОСОБА_1 щодо ствердження того, що спадкова справа після смерті її чоловіка не заводилась, тобто зазначаючи цю інформацію як встановлений факт, який у подальшому було спростовано стороною відповідача та витребувано копію відповідної спадкової справи.

Отже, судом у супереч принципу доказування у цивільному судочинстві, було покладено тягар доказування невідповідності обставин справи їх позовним вимогам лише на сторону відповідача ТОВ «Спектрум Ессетс», не надавши належної правової оцінки документам, які були подані позивачем разом із позовом та іншим документам по справі, та як наслідок застосовування взаємовиключних норм права при винесені оскаржуваного рішення (ст. 253 ЦК України та ст. 607 ЦК України).

Крім того, у своєму рішенні суд зазначив, що первісний позивач як майновий поручитель не є спадкоємцем померлого боржника, що прийняла спадщину від померлого, адже спадщину після смерті ОСОБА_2 не прийняла жодна особа, що підтверджується дослідженою судом спадковою справою відкритою після смерті боржника.

Одночасно суд в мотивувальні частині рішення зазначає, що основне зобов`язання за договору кредиту припинене у зв`язку зі смертю позичальника, а згоду відповідати за будь-якого нового боржника позивач не давала, відсутній такий обов`язок і в договорі іпотеки, а тому останній є припиненим в силу вимог закону.

Отже, на думку апелянта, суд першої інстанції грубо порушуючи вимоги законодавства, у своєму рішення одночасно посилається на три протилежні норми права, так і не визначившись що саме на його думку є підставою для задоволенні первісного позову - заміна первісного боржника у зобов`язанні без згоди майнового поручителя, тобто наявність спадкоємців у такому випадку (ст. 523 ЦК України) чи все ж таки припинення зобов`язання за основним кредитним договором та похідним договором (іпотеки) смертю боржника, як особи, що нерозривно пов`язана із виконанням зобов`язання (ст. 608 ЦК України) чи відсутності правонаступників (спадкоємців) померлого (визнання спадщини відумерлою), що є грубим порушення принципу правової визначеності у контексті даного цивільного процесу.

В свою чергу, згідно зі статтями 1218, 1219 ЦК України зобов`язання боржника за кредитним договором не є такими, що нерозривно пов`язано з його особою, оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Зобов`язання іпотекодавця за договором іпотеки може бути повністю припиненим з підстави, визначеної частиною першою статті 523 ЦК України, у випадку, коли спадкоємцем позичальника, а отже, і новим боржником за кредитним договором, є інша особа, ніж цей майновий поручитель, і якщо останній не давав згоди на забезпечення виконання основного зобов`язання новим боржником.

Однак, у зв`язку з відсутністю спадкоємців ( на що посилається первісний позивач ОСОБА_1 та суд у своєму рішенні) заміна боржника за кредитним договором №05/10/2004/840 - К407 від 20.10.2004 року не відбулась, тому застосування положень частини першої статті 523 ЦК України є неможливим.

Підстави припинення іпотеки визначені у ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», серед яких відсутня така підстава, як смерть боржника за основним зобов`язанням.

Судом не було встановлено, чи проживали позивач ОСОБА_1 разом із своїм померлим чоловіком - основним боржником ОСОБА_2 постійно, на час його смерті за однією адресою, оскільки відповідно до реєстру судових рішень відсутня інформація про розірвання шлюбу між померлим та позичальником. Крім того, судом першої інстанції не надано оцінку обставинам реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за однією адресою, оскільки до відкритого єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Мамаєвої О.В. від 14.05.2015 року по справі № 490/3837/15-ц було встановлено, що згідно відповіді САДР УДМС в Миколаївській області від 13 травня 2015 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за однією адресою з позивачем ОСОБА_1 .

Отже, ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» вважає, що вказане рішення ухвалено без з`ясування обставин справи щодо наявності або відсутності осіб, які фактично прийняли спадщину після смерті боржника ОСОБА_2 в силу приписів вимог закону, а тому висновки суду є передчасним та таким, що підлягають перегляду.

Від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що в апеляційній скарзі відповідач стверджує, що позивачка вважається такою, що прийняла спадщину. Однак при цьому відповідач залишає поза увагою, що позивачка не мала можливості її прийняти у зв`язку з фактичною відсутністю спадкового майна. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи, копії якої містяться в матеріалах судової справи. З огляду на наведене ОСОБА_3 не є та не може вважатись спадкоємцем та не є правонаступником за кредитними зобов`язаннями в порядку спадкування.

В даному випадку суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що зобов`язання за кредитним договором слід вважати такими, що припинились на підставі ст. 607 ЦК України, зокрема через неможливість виконання. Так, відповідно до зазначеної статті, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання з огляду на обставину, за яку жодна зі сторін не відповідає. У цьому разі такою обставиною є взагалі відсутність спадкової маси. Адже, відповідно до вимог чинного законодавства, спадкоємець відповідає за боргами спадкодавця виключно в межах вартості успадкованого майна. Тому в разі відсутності такого майна в достатній кількості для задоволення вимог кредитора зобов`язання слід визнати таким, що припинилося через неможливість його виконання. Водночас іпотека є припиненою з огляду на припинення основного зобов`язання на підставі ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

Крім того, звертає увагу, щодо строків пред`явлення претензії кредитора ТОВ «Спектрум Ессетс». Зазначає, що претензію кредитора було повернуто Першою миколаївською державною нотаріальною конторою 01.07.2020 року. Жодних інших вимог кредитора не надсилалось, а отже, враховуючи перебіг строку, встановленого ст. 1281 ЦК України, відповідачем взагалі втрачено право вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, та відповідно припинення таких зобов`язань.

Вказані обставини вірно встановлено судом першої інстанції та жодним чином не спростовуються доводами відповідача викладеними в апеляційній скарзі. Інші доводи апеляційної скарги, з огляду на предмет даного спору, а також встановлені обставини справи, жодним чином не впливають на спірні правовідносини, оскільки не доводять та не спростовують встановленого судом першої інстанції факту припинення зобов`язань за Договором іпотеки.

Таким чином, ОСОБА_3 вважає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення спрямоване на ефективний захист порушених прав позивача. Порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, відсутні.

В попередньому судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги.

Представник позивачки не визнав доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, надавши пояснення аналогічні змісту відзиву на апеляційну скаргу.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).

Рішення суду зазначеним вимогам закону в оскаржуваній частині не відповідає.

Так, приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що 20 жовтня 2004 року між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «НАДРА» було укладено кредитний договір № 05/10/2004/840-К407, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримано кредитні кошти в сумі 7875 (сім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) доларів США зі сплатою 16 відсотків річних строком користування на 144 (сто сорок чотири місяці), тобто до 19 жовтня 2016 року.

У забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором, між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «НАДРА» укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенком Д.В. 21 жовтня 2004 року за реєстровим номером 1677, за умовами якого, ОСОБА_1 , як майновим поручителем, передано в іпотеку трикімнатний житловий будинок, загальною площею 60,7кв.м, та житловою площею 43,5кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з п.1.3 договору іпотеки, заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 54915грн.

15 травня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» () та ТОВ «Спектрум Ессетс» () укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL3N017513, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором від 20 жовтня 2004 року № 05/10/2004840-К407 та усіма забезпечувальними договорами.

Таким чином, до ТОВ «Спектрум Ессетс» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором від 20.10.2004 року № 05/10/2004840-К40 та до ОСОБА_1 за Договором поруки від 20.10.2004 року №б/н, Договором іпотеки від 21.10.2004 р., посвідченим приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Філіпенко Д.В. та зареєстровани за № 1677, на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 15.05.2020 р. №GL3N01751.

Позичальник за кредитним договором № 05/10/2004840-К40 від 20.10.2004 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що здійснено відповідний актовий запис № 32, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 , виданим Баловненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 17 грудня 2018 року.

Із копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , спадщину після його смерті ніхто не прийняв. Матеріали спадкової справи містять претензію кредитора за іншим кредитним договором.

Також згідно інформації витребуваної судом у Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, на 23.06.2020року ТОВ «Спектрум Ессетс» направило до вказаної нотаріальної контори претензію кредитора до спадкоємців ОСОБА_2 , яка надійшла до нотаріальної контори 01.07.2020 року, проте не була прийнята з причин невідповідності вимогам законодавства.

Тому суд вважав встановленим, що позивачка як майновий поручитель не є спадкоємцем ОСОБА_2 , що прийняла спадщину від померлого, оскільки спадщину після смерті ОСОБА_2 не прийняла жодна особа, що підтверджується дослідженою судом спадковою справою, відкритою після смерті ОСОБА_2 .

Посилання представника ТОВ «Спектрум Ессетс» на те, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги, який проживав разом із спадкодавцем на час його смерті і не заявив про відмову від спадщини підтвердження під час судового розгляду справи не знайшли, відповідачем не надано доказів, що підтверджують ці обставини, не заявлено клопотань про витребування таких доказів, а суд з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства позбавлений права витребувати докази за власною ініціативою у позовному проваджені.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що основне зобов`язання за договором кредиту припинене у зв`язку зі смертю позичальника, а згоду відповідати за будь-якого нового боржника позивачка не давала, відсутній такий обов`язок і в договорі іпотеки, а тому останній є припиненим в силу вимог закону.

З урахуванням висновків суду про необхідність задоволення первісного позову у повному обсязі, суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позову ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки ніким із учасників процесу в установленому законом порядку не оскаржене. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується. Тому рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, апеляційним судом не переглядається взагалі.

Переглядаючи рішення суду в частині позову ОСОБА_1 до ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» про визнання договору іпотеки припиненим, апеляційний суд виходить з наступного.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598, ст. 599 ЦК України), у тому числі виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зі статтями 1218,1219 ЦК України зобов`язання боржника за кредитним договором не є такими, що нерозривно пов`язано з його особою, оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Відповідно до приписів ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За змістом ст. 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Підстави припинення іпотеки визначені у ст. 17 Закону України «Про іпотеку, якими є: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрата) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Отже, статтею 17 Закону України «Про іпотеку» не передбачено такої підстави для припинення іпотеки, як смерть боржника за кредитним договором, а згідно з наведеними вище нормами ЦК України, смерть боржника за кредитним договором не є підставою для припинення основного зобов`язання, оскільки основне зобов`язання допускає правонаступництво.

Укладаючи договір іпотеки, позивачка свідомо та у визначений законодавством спосіб обмежила своє право власності на предмет іпотеки та передбачала ймовірність звернення стягнення на належне їй майно у примусовому порядку, а тому наявність або відсутність волевиявлення кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки не впливає та не порушує прав іпотекодавця.

В силу статей 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Зобов`язання іпотекодавця за договором іпотеки може бути повністю припиненим з підстави, визначеної частиною першою статті 523 ЦК України, у випадку, коли спадкоємцем позичальника, а отже, і новим боржником за кредитним договором, є інша особа, ніж цей майновий поручитель, і якщо останній не давав згоди на забезпечення виконання основного зобов`язання новим боржником.

Аналогічний за змістом висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц.

Як убачається з матеріалів справи, на момент смерті позичальника, позивачка ОСОБА_1 була зареєстрована та постійно проживала за адресою постійного місця реєстрації та проживання свого чоловіка - спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією Баловненського старостинського округу Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №230/07-04 від 11.10.2021р. про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою- АДРЕСА_1 з 05.01.2005 року по момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ; довідкою Баловненського старостинського округу Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 947 від 24.09.2021р. про те, що на момент смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_4 , невістка ОСОБА_5 та внучка ОСОБА_6 , а також ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.05.2015 року по справі № 490/3837/15-ц в якій встановлено, що згідно відповіді САДР УДМС в Миколаївській області від 13 травня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за однією адресою АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 12 вересня 1986р., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 12 вересня 1086р. в Дмитрівському міськвиконкомі Донецької області. На момент смерті ОСОБА_2 шлюб розірвано не було. Ствердження представника позивачки, що вони за рік до смерті ОСОБА_2 не проживали разом, не підтверджені будь-якими доказами у справі.

Заяви про відмову від спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття позивачка, як дружина позичальника та його син не подавали, а отже, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Матеріалів справи свідчать також про те, що іпотечне майно, а саме житловий будинок, загальною площею 60,7кв.м, та житловою площею 43,5кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , було придбане згідно договору купівлі- продажу від18.10.2004р., тобто в період шлюбу позивачки з позичальником за кредитним договором, а в п.1.2 кредитного договору зазначено, що кредитні кошти надаються для проведення розрахунків по придбанню житла по договору купівлі- продажу, згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

За такого доводи представника позивачки, що спадщина ніким із спадкоємців ОСОБА_2 не прийнята і прийнята бути не може через відсутність спадкового майна, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки за приписами ст. 60 СК України зазначений житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, слід зазначити, що факт прийняття спадщини не залежить від наявності чи відсутності спадкового майна. Дана обставина має значення для реалізації в подальшому після прийняття спадщини своїх прав спадкоємцями, які прийняли спадщину.

З урахуванням викладеного доводи позивачки та висновки суду про те, що після смерті позичальника ОСОБА_2 відсутні спадкоємці, які б прийняли спадщину, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Аналіз зазначених обставин свідчить також про те, що до спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті позичальника за кредитним договором, відноситься також позивачка, яка є майновим поручителем (іпотекодавцем). За такого іпотека не може були визнана повністю припиненою.

Позов з підстав того, що є спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті позичальника за кредитним договором, а позивачка, як поручитель та заставодавець не погодилася забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником, у даній справі заявлений не був.

Щодо наявності підстав визнання зобов`язання припиненим у зв`язку зі спливом позовної давності щодо вимог кредитодавця за основним зобов`язанням, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно, зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Зазначені норми не передбачають такої підстави для припинення зобов`язання, як сплив позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статей 256, 266, 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити захист її цивільного права. З метою стабільності цивільних правовідносин сплив строку позовної давності позбавляє особу, право якої порушено примусового судового захисту, але не позбавляє можливості захищати свої права іншими позасудовими засобами, у тому числі засобами, встановленими договором.

Сплив позовної давності не є підставою для припинення зобов`язання. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропуск позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.

Зі спливом позовної давності, навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстав пропуску строку позовної давності, зобов`язання не припиняється.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» не передбачено такої підстави для припинення іпотеки, як сплив позовної давності до основної чи додаткової вимог кредитора за основним зобов`язанням.

Таким чином, якщо інше не передбачене договором, сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором і про звернення стягнення на предмет іпотеки сам по собі не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором, а тому не може вважатися підставою для припинення іпотеки відповідно до абзацу другого частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку».

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 537/6072/16, від 28 січня 2019 року у справі № 639/7920/16-ц, від 21 жовтня 2020 року у справі 501/2072/16-ц.

Отже, положеннями наведеного вище спеціального Законом щодо врегулювання правовідносин іпотеки, а саме Законом України «Про іпотеку», визначено вичерпний перелік підстав для припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у ст. 593 ЦК України, жодної з яких позивачкою у заявленому позові не наведено.

Помилково суд першої інстанції також усупереч принципу доказування у цивільному судочинстві поклав тягар доказування наявності чи відсутності спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , зокрема, того, що ОСОБА_1 як особа, яка хоча і не звернулась із заявою про прийняття спадщини, але фактично проживала та була зареєстрована разом із померлим боржником на момент смерті, чи треті особи, фактично прийняли спадщину, лише на відповідача, не врахувавши, що позивачка в своєму позові також посилалася на те, що спадкоємці після смерті ОСОБА_2 відсутні, а тому також в силу приписів ч.1ст.81 ЦПК України, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, повинна була надати докази на підтвердження обставин, якими вона обґрунтовувала свій позов.

Суд даним обставинам належної правової оцінки не надав та помилково за результатами розгляду справи дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання договору іпотеки припиненим з підстав, зазначених позивачкою в позові, не звернувши увагу при цьому також на те, що діюче законодавство передбачає умови припинення іпотеки, а не договору іпотеки.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки судом були неповно з`ясовані всі обставини справи, що призвело до неправильно застосовано до спірних правовідносин норм матеріального права, колегія суддів вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання договору іпотеки припиненим.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» задовольнити.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 липня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» про визнання договору іпотеки припиненим скасувати та ухвалити в цій частині вимог нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» про визнання договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенком Д.В. 21 жовтня 2004 року за реєстровим № 1677, предметом якого є житловий будинок, загальною площею 60,7 кв.м., та житловою площею 43.5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , припиненим відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2021 року