Ухвала

23 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 629/5224/16-ц

провадження № 61-6911св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс»,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2019 року в складі судді Каращука Т. О., додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2019 року в складі судді Каращука Т. О., постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року в складі колегії суддів: Бурлака І. В., Кіся П. В., Яцини В. Б. та додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 10 березня 2020 року в складі колегії суддів: Бурлака І. В., Хорошевського О. М., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» (далі - ТОВ «Лозівський агропромтехсервіс») та просив розірвати укладені між ним та ТОВ «Лозівський агропромтехсервіс» договір № 114 від 03 січня 2017 року оренди земельної ділянки площею 4, 9006 га, розташованої на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області, зареєстрований в Державному підприємстві «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті Україні по земельним ресурсам» в Державному реєстрі земель за № 26 від 30 травня 2007 року, та договір № 115 від 03 січня 2007 року оренди земельної ділянки площею 3, 6208 га, розташованої на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області, зареєстрований в Державному підприємстві «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті Україні по земельним ресурсам» в Державному реєстрі земель за №25 від 30 травня 2007 року; стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Додатковим рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь ТОВ «Лозівський агропромтехсервіс» у розмірі 213 663, 80 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2019 року залишено без змін.

Додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2019 року змінено. Зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лозівський агропромтехсервіс» судових витрат з 213 663, 80 грн до 28 000, 00 грн.

Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 10 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лозівський агропромтехсервіс» 6 000, 00 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2019 року, додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2019 року, постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року та додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 10 березня 2020 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову та про відмову у стягненні з нього судових витрат на користь відповідача.

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

16 липня 2020 року справа № 629/5224/16-ц надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 2 102 грн.

Встановлено, що договором оренди землі № 114 сторони обумовили сплату орендної плати у розмірі 532 грн на рік, а договором оренди № 115 - 608 грн на рік.

Отже, ціна позову в даній справі становить 3 420 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки заявником не надано доказів, які свідчать про винятковість справи для нього. При цьому незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 травня 2019 року в справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19) сформулювала правову позицію, згідно з якою, якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, касаційне провадження у справі належить закрити.

Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалене у справі, ціна позову в якій не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин касаційне провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України статтями 19, 260, 389 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження у цивільній справі № 629/5224/16 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» про розірвання договорів оренди земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2019 року, додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2019 року, постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року та додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 10 березня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко